ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.07.2007                                                                                       Справа  № 12/141

Суддя господарського суду Тисянчин В. М., розглянувши матеріали справи

за позовом відкритого акціонерного товариства  „Мукачівський пивоварний завод”, м Мукачево

до приватної виробничої фірми „Курортхлібопродукт”, с. Поляна Свалявського району

про стягнення суми 14 300 грн. –основного боргу та 423,12 грн. - пені.

Суддя    Тисянчин  В. М.

Представники:

Від позивача –Хабенський Д.Л. (представник за довіреністю № 335 від 05.07.2007 року)

Від відповідача –  не викликався (явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов відкритим акціонерним товариством  „Мукачівський пивоварний завод”, м Мукачево до приватної виробничої фірми „Курортхлібопродукт”, с. Поляна Свалявського району про стягнення суми 14 300 грн. –основного боргу та 423,12 грн. - пені.

Представнику позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Письмовою заявою від 16.07.2007 року, поданою у судовому засіданні, представник позивача повідомив суд про погашення відповідачем основного боргу в сумі  14 300 грн.

Водночас позивач у наведеному клопотанні просить стягнути  з відповідача пеню та судові витрати (сплачене держмито та суму за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу).

На вимогу суду відповідач не надав суду письмовий відзив на позов з доказами в його обґрунтування та копію довідки органу держстатистики про включення до ЄДРПОУ, чим не виконав ухвалу суду від 09.07.2007 року.

Ухвала про порушення провадження у справі направлялась рекомендованим листом, тому неявка уповноваженого представника відповідача у судове засідання не є перешкодою розгляду справи по суті, про що зазначено в ухвалі про порушення провадження у справі.

Повідомлення № 4516740 підтверджує вручення відповідачу 12.07.2007 року ухвали від 09.07.2007 року про порушення провадження у справі, де вказано про  місце і час призначення розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію Конституційного права на судовий захист (п.4 ст. 129 Конституції України).

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 14 300 грн.  –основного боргу щодо оплати за поставлене, згідно договору № 60/07 від 06.03.2007 року  борошно, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- накладною № 000002983 від 20.04.2007 року;

-  актом звірки розрахунків;

- розрахунком позову, а за таких обставин стягнення суми основного   боргу заслуговує на увагу суду.

Однак, подані позивачем докази (заява позивача від 16.07.2007 року ) свідчить про погашення основного боргу відповідачем, тому провадження в цій частині позову належить припинити відповідно до ст. 80 (п. 1-1) ГПК України, оскільки відсутній предмет спору.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, відповідачу нарахована до сплати пеня в розмірі 423,12 грн. При оцінці правильності нарахування пені відповідно до п. 2 ст. 258 ЦК України, ст. ст. 216 –218; 220 ГК України, Положень Закону України від 22.11.1996 року „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” судом визнано обґрунтованими позовні вимоги в цій частині позову  і такими, що заслуговують на увагу суду.

Однак, з огляду на обставини справи, добровільну сплату боргу позивачем, на підставі ст. ст. 509 (ч. 3); 551 (ч. 3) ЦК України; ст. ст. 230 –233 ГК України суд обмежує, як виняток, з підстав що заслуговують на увагу суду, розмір стягуваної пені до 10 грн. В решті стягнення пені провадження у справі підлягає припиненню.

При постановленні судового рішення враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно – державну значимість господарської діяльності сторін, обставин, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово –майнового стану сторони у спорі.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно –правової відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку –письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем переважно доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позов підлягає задоволенню частково, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору і через те, що врегулювання спору відбулося після порушення провадження у справі (Роз’яснення Президії ВАСУ від 26.06.95. № 01-8/453 «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішені спорів»)

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;  ст.ст. 4, 33, 34; 36; 43; 44; 49; 75; 82 –84; 115; 116; Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.  Позов задоволити  частково.

2. Стягнути з приватної виробничої фірми „Курортхлібопродукт” (с. Поляна Свалявського району, вул. Духновича, 104; код 30494116) на користь відкритого акціонерного товариства  „Мукачівський пивоварний завод” ( м. Мукачево, вул. Підгорянська, 101; код 00382467) суму  10 (десять грн.) –пені та 147 (сто сорок сім грн.) -  у відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) –у відшкодування витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.   В частині стягнення основного боргу та решти пені –провадження у справі припинити.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                     Тисянчин В. М.