ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"14" червня 2007 р.                                                           Справа № 12/115-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Пінтеліної Т.Г. при секретарі Чернявській О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, , пров. 40 років Жовтня, 5-А, м. Херсон,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод", , вул. Першотравнева, 35, м. Нова Каховка Херсонської області,

про  стягнення 66685грн 32коп.

за участю представників сторін:

від  позивача - Марченко І.П. дов. № 01-12/3 від 10.01.07р.

від  відповідача - Стрельцова Т. В дов. № 4028/1759 від 14.06.07р.

в с т а н о в и в:

Позивач  звернувся з заявою про стягнення 66685грн. 32коп. штрафних санкцій  у зв'язку з не створенням відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів  в 2006 році.

В подальшому від позивача надійшла заява від 12.06.2007р. про збільшення позовних вимог, сума заявлених позовних вимог склала - 67425грн.32коп.

Відповідач  позовні вимоги відхиляє, посилаючись  на  те, Згідно Постанови Кабінету міністрів України від 03.05.1995р. № 314, якою затверджено Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, робоче місце для інваліда може бути звичайне робоче місце, якщо за умовами праці та з урахуванням фізичних можливостей інваліда воно може бути використано для його працевлаштування.

Законодавством встановлений обов'язок підприємства по створенню за власні кошти робочих місць для інвалідів, але не передбачає підбір, а також працевлаштування інвалідів на створенні робочі місця. Працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК. ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод»не одержував пропозиції і не залучався місцевими органами до визначення нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Підприємство не несе відповідальності за неналежне виконання цими органами своїх обов'язків. У зв'язку з вищенаведеним, вважаємо, що підприємство не порушило ст.19 Закону   України   «Про   основи   соціальної  захищеності   інвалідів   в   Україні»,   щодо нормативів робочих місць.

2.          Згідно   з   проведеною   атестацією   робочих   місць   за   умовами   праці   на

ТОВ    «Новокаховський     електромашинобудівний     завод»,     висновками    головного державного експерта умов праці Херсонської області №№ 45, 54, 61, 78, 92 підтверджено наявність 524 працівників, які працюють на робочих місць з важкими і шкідливими умовами праці, на яких праця інвалідів заборонена.

Відповідач звертає увагу  на те, що ст. 17 Закону України від 21.03.91р. № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», дозволяє інвалідам працювати на підприємствах з звичайними умовами праці, в цехах і на дільницях, де застосовується праця інвалідів.

Ст. 5 Закону України від 14.10.92р. № 2694-ХІІ «Про охорону праці», забороняє пропонувати працівникові роботу, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я.

Згідно п. 1 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів на робочому місці інваліда повинні бути створені «необхідні умови праці інваліда».

Виходячи з аналізу наведених положень - праця інвалідів може застосовуватися на тих підприємствах і на тих посадах, де це являється об'єктивно можливим з урахуванням особливостей захворювання інваліда. А у випадках, якщо умови праці передбачають підвищений ризик для життя та здоров'я особи або являються важкими чи шкідливими, то на таких посадах праця інвалідів відповідно до наведених правових норм використовуватися не може.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”  від   21.03.1991року (в редакції закону від 14.10.1994року, від  05.07.2001року та від 15.06.2004року) для підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів в розмірі чотирьох відсотків загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 15 до 25 чоловік  - у кількості  одного  робочого місця.

Фактично із матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було створено в 2006 році робочих місць для працевлаштування інвалідів, що підтверджується також і звітом  відповідача форми 10 - ПІ за 2006 рік.

Відповідач не надав  доказів виконання нормативу і в засідання суду. Із листа Новокаховського міського  центру зайнятості від 27.04.2007року №01-14-631 вбачається, що відповідач звіти  за формою №3-ПН про  наявність  вільних  робочих  місць  на потребу в працівниках  не надавав і  не інформував про потребу в інвалідах, тому на його підприємство у зв'язку з цим інваліди для працевлаштування не направлялися.

Відповідно до  статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” підприємства об'єднання, установи, організації, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж встановлено нормативом,  передбаченим ч.1 ст. 19 цього Закону, зобов'язані щорічно сплачувати відповідним відділенням Фонду  України  соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається  у розмірі середньорічної заробітної плати на відповідному підприємстві об'єднанні, установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

За таких підстав вимоги позивача про стягнення  67425грн.32коп. штрафу у зв'язку з не створенням відповідачем  робочих  місць для працевлаштування інвалідів в 2006році підлягають задоволенню.

Керуючись  ст. 162, 163, 167  Кодексу Адміністративного  судочинства

України, суд ,

п о с т а н о в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод", , вул. Першотравнева, 35, м. Нова Каховка Херсонської області, МФО 352264, р/р 0996, Філія ПіБ у м. Нова Каховка, на користь Херсонського  обласного  відділення Фонду  соціального захисту інвалідів  м.Херсон  пров.40 років Жовтня, 5-а  р/р №  0002, * в банку управління  Державного казначейства  по Херсонській області  МФО 852010 код 24104230, одержувач ВДК по м.Херсону  код 50070000; 01; - платежі до фонду  соціального захисту інвалідів –67425грн.32коп. заборгованості по сплаті штрафних санкцій.

Виконавчий лист видати після набрання  судовим рішенням законної сили та звернення заінтересованої особи з відповідною заявою.

3. Постанова господарського суду набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

4. Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Т.Г. Пінтеліна