ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2007                                                                                   Справа № 12/320-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий - суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді: Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Лазаренко П.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –Чернишова Я.С., довіреність від 18 грудня 2006 року № 12/11-2506;

від відповідача –Крикун С.П., довіреність від 22 січня 2007 року № 04/66;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного центру зайнятості, м.Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року у справі № 12/320-06

за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості, м.Дніпропетровськ

до Акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк”, м.Дніпропетровськ

про зобов’язання грошових вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року у справі № 12/320-06 (суддя Жукова Л.В.) провадження у справі в частині зобов’язання відповідача –ліквідатора АКБ “Прем’єрбанк” Боткачик С.І. визнати грошові вимоги Дніпропетровського обласного центру зайнятості та включити до реєстру вимог кредиторів на суму 42381 грн.02 коп. –припинено. В іншій частині позову відмовлено.

При винесенні рішення суд виходив із самостійного визнання відповідачем грошових вимог позивача в сумі 42381 грн.02 коп., у зв’язку з чим за відсутністю предмету спору провадження у справі в цій частині вимог припинено. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог судом вказано на пропуск позивачем встановленого ст.89 Закону України “Про банки і банківську діяльність” строку подання заяви з грошовими вимогами, у зв’язку з чим ці вимоги є погашеними, а поточні вимоги, згідно ст.91 вказаного Закону можуть пред’являтися лише в межах ліквідаційної процедури.

Не погодившись з рішенням господарського суду, позивач –Дніпропетровський обласний центр зайнятості, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на недоведеність встановлених судом обставин справи, невідповідність викладених в рішенні висновків обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить рішення господарського суду скасувати частково та зобов’язати відповідача визнати Дніпропетровський обласний центр зайнятості кредитором АКБ “Прем’єрбанк” і включити до ліквідаційного балансу решту позовної суми у розмірі 25140 грн. 33 коп.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що згідно поданої відповідачем розрахункової відомості про нарахування та перерахування страхових внесків до Фонду за 1 квартал 2005 року АКБ “Прем’єрбанк” має заборгованість по страховим внескам до Фонду в сумі 67521 грн.35 коп. Вказана заборгованість відповідачем добровільно не сплачена, тому позовні вимоги центру зайнятості підлягають задоволенню у повному обсязі. Рішення господарського суду від 16 серпня 2005 року вважає таким, що не набуло законної сили.

Відповідач –АКБ “Прем’єрбанк”, проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення господарського суду вважає законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. У поданому відзиві зазначає, що у зв’язку з проведенням процедури ліквідації банку діє мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому банк не зобов’язаний сплачувати заборгованість по страховим внескам до Фонду соціального страхування на випадок безробіття до включення суми вимог до реєстру вимог кредиторів та настання черговості виплати, а позивач не має права такої вимоги до ліквідатора. Також вказує на те, що Дніпропетровський обласний центр зайнятості є неналежним позивачем у справі, оскільки банк знаходиться на обліку у Бабушкінському районному центрі зайнятості м.Дніпропетровська, який є юридичною особою і уповноважений самостійно звертатися до суду. Відповідач також зазначає про пропуск центром зайнятості строку звернення з грошовим вимогами, що встановлено рішенням суду від 16 серпня 2005 року. Крім цього, зазначає, що банком сума заборгованості по страховим внескам по безробіттю у розмірі 42381 грн.02 коп. під час формування реєстру вимог кредиторів банку в новій редакції самостійно включена ліквідатором до реєстру і на даний час врахована у сьомій черзі реєстру, кредитором щодо цієї вимоги визнано Бабушкінський РЦЗ.

В порядку ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерви з 08 лютого 2007 року до 15 лютого 2007 року та до 22 лютого 2007 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідач –АКБ “Прем’єрбанк” зареєстрований в Бабушкінському районному центрі зайнятості в м.Дніпропетровську як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття з 01 січня 1993 року, реєстраційний номер 45203659 /а.с.69/

10 березня 2005 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 71 “Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного комерційного банку “Прем’єрбанк”.

Згідно ч.3 ст.87 Закону України “Про банки і банківську діяльність” ліквідація банку з ініціативи Національного банку України здійснюється відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів НБУ.

Як встановлено ст.89 Закону, ліквідатором здійснюється опублікування відомостей про відкриття ліквідаційної процедури у газеті “Урядовий кур’єр” чи “Голос України” за рахунок банку у строки, передбачені законами України, з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання ліцензії або власником банку рішення про ліквідацію банку. Протягом одного місяця з дня опублікування оголошення про відкриття ліквідаційної процедури кредитори мають право заявити ліквідатору про свої вимоги до банку.

Відповідно до п.3 ст.91 Закону з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора строк виконання всіх грошових зобов’язань банку та зобов’язання щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів) вважаються таким, що настав.

Згідно ч.10 ст.96 Закону вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не розглядаються і вважаються погашеними.

Як вбачається із матеріалів справи, оголошення про відкриття ліквідаційної процедури АКБ “Прем’єрбанк” опубліковано в газеті “Голос України” від 18 серпня 2005 року № 49 (3549) та в газеті “Урядовий кур’єр” від 23 березня 2005 року № 52.

Згідно п.9.2 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою правління НБУ від 28 серпня 2001 року № 369, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 27 вересня 2001 року за № 845/6036, вимоги кредиторів мають бути заявлені протягом одного місяця з дня першої публікації в газеті “Голос України” або “Урядовий кур’єр” повідомлення про відкриття ліквідаційної процедури.

Як вірно зазначено в рішенні господарського суду, з урахуванням першої публікації в газеті “Голос України” 18 березня 2005 року місячний строк подання заяв з грошовими вимогами до АКБ “Прем’єрбанк” закінчився 18 квітня 2005 року.

20 квітня 2005 року Бабушкінським районним центром зайнятості направлено заяву від 15 квітня 2005 року за вих.№ 893 про визнання грошових вимог в сумі 55667 грн.51 коп., що становили заборгованість по страховим внескам на випадок безробіття станом на 1 квартал 2005 року /а.с.38-40/.

Листом від  26  квітня 2006 року № 451 за вих.№ 451 ліквідатором АКБ “Прем’єрбанк” відмовлено у прийнятті вказаної заяви з посиланням на сплив терміну прийняття ліквідаційною комісією заяв кредиторів, який закінчився 18 квітня 2005 року /а.с.27/.

Вищевказані обставини встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2005 року у справі 31/253 за позовом Бабушкінського районного центру зайнятості до АКБ “Прем’єрбанк” про стягнення 55667 грн.51 коп. заборгованості по страховим внескам /а.с.62/ і вважаються доведеними.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

При цьому судова колегія визнає неспроможними твердження позивача в апеляційній скарзі про нечинність вказаного рішення господарського суду, оскільки рішення відповідно до вимог закону набрало законної сили і є чинним.

Також судова колегія відхиляє як безпідставні твердження позивача про необхідність відрахування строку подачі заяви з грошовими вимогами з дня опублікування оголошення про ліквідацію банку в газеті “Урядовий кур’єр” (23 березня 2005 року), оскільки згідно вищезазначених положень законодавства строк подання заяв кредиторів починається з дня першої публікації.

З урахуванням вищезазначеного грошові вимоги позивача до АКБ “Прем’єрбанк” в розмірі заборгованості по сплаті страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в сумі 55667 грн.51 коп. є погашеними.

В жовтні 2006 року позивач –Дніпропетровський обласний центр зайнятості звернувся до господарського суду з позовом до АКБ “Прем’єрбанк” про визнання кредиторських вимог в сумі 67521 грн.35 коп.

Як вбачається із матеріалів справи і підтверджено сторонами, заявлена позивачем сума позову складається із заборгованості станом на 1 квартал 2005 року в розмірі 55667 грн.51 коп. і суми заборгованості по страховим внескам, яка склалася за час ліквідаційної процедури за період 2 квартал 2005 року –1 квартал 2006 року, в розмірі 11853 грн.84 коп. (67521 грн.35 коп. –55667 грн.51 коп.).

Як встановлено п.8 ст.91 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора вимоги за зобов’язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред’являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

При цьому законодавством не передбачено визнання ліквідатором і внесення до реєстру кредиторів грошових вимог, які виникли після оголошення про ліквідацію під час проведення ліквідаційної процедури.

Заборгованість, яка виникла в період проведення ліквідації, при її підтвердженні, може бути стягнута з банку в порядку позовного провадження до завершення ліквідації.

У зв’язку з викладеним позовні вимоги Дніпропетровського обласного центру зайнятості про визнання грошових вимог до АКБ “Прем’єрбанк” є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки грошові вимоги в сумі 55667 грн.51 коп. є погашеними згідно ч.10 ст.96 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, а внесення до реєстру вимог кредиторів поточних вимог (11853 грн.84 коп. станом на 1 квартал 2006 року) законом не передбачено.

Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи, листом від 07 листопада 2006 року відповідачем визнано грошові вимоги Бабушкінського центру зайнятості на суму 42381 грн.02 коп. з віднесенням цієї вимоги до сьомої черги реєстру вимог кредиторів АКБ “Прем’єрбанк” /а.с.68/.

Згідно пояснень представника відповідача та довідки АКБ “Прем’єрбанк” від 14 липня 2007 року № 05/193 вказана сума визнаних грошових вимог склалася виходячи із розрахунку 2,1% від загальної суми заборгованості банку по заробітній платі працівникам станом на 01 серпня 2006 року.

З урахуванням самостійного визнання відповідачем грошових вимог в сумі 42381 грн.02 коп. судова колегія вважає вірним рішення господарського суду про припинення провадження у справі в цій частині на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

У зв’язку з викладеним, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року у справі № 12/320-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного центру зайнятості – без задоволення.

Головуючий                                                                                              О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                          Л.М.Білецька

І.М.Науменко