ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2007 р.

№ 26/345-06-6529

Вищий господарський суд  України у
складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

ТОВ фірми “Полімед”

на

постанову від 07.11.2006 р.
Одеського апеляційного господарського суду

у справі

№ 26/345-06-6529 господарського
суду Одеської області

за позовом

Виробничо-комерційної фірми
“Кометекс” у вигляді ТОВ

До

ТОВ фірми “Полімед”

про

стягнення 4 019,14 грн.

За участю представників сторін:

позивач -не з'явились,

відповідач -не з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 27.09.2006 р. (суддя Никифорчук М.І.) позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ фірми “Полімед” основний борг 3 939,98 грн., пеню 79,16 грн.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 07.11.2006 р. (судді: Петров М.С., Колоколов С.І.,
Разюк Г.П.) рішення  господарського суду
Одеської  області від 27.09.2006 р.
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 07.11.2006 р., ТОВ фірми “Полімед”
звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить її скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням
судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони не скористались наданим
процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу
позивач просить залишити постанову апеляційного господарського суду без змін.

У зв'язку з виходом судді Фролової
Г.М., з лікарняного, справа № 26/345-06-6529 розглядається колегією суддів
у постійному складі, утвореному розпорядженням від 25.08.2005 року Заступника
Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й., у складі:
головуючий -Муравйов О.В., судді Полянський А.Г., Фролова Г.М.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду
прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
між сторонами було укладено договір поставки № 33 від 01.01.2006 р. (далі-
Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору,
Постачальник (Виробничо-комерційна фірма “Кометекс”) зобов'язався на умовах
передбачених цим договором постачати та передавати у власність Покупцю, а
Покупець (ТОВ фірми “Полімед”) зобов'язався прийняти та оплатити товари
асортимент, найменування, кількість, ціна яких вказуються в накладних, що є
невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 4.5 Договору, товар
поставляється Покупцю по письмовим заявкам останнього, а також заявкам по
телефону.

Оплата поставленого товару
здійснюється протягом 30 календарних днів після дати поставки.

Відповідно до умов договору
порушення строків оплати тягне за собою сплату Покупцем на користь
Постачальника виключної неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від
несплаченої суми за кожний день прострочки (п. 6.2).

Як встановлено судами, на виконання
умов договору, Виробничо-комерційна фірма “Кометекс” за телефонною заявкою
відповідача згідно із накладною № 680 від 26.04.2006 р. поставила товар на суму
1706,04 грн. зі строком оплати по 29.05.2006 р., а також відповідно із
накладною № 813 від 16.05.2006 р. на суму 5807,18 грн. зі строком оплати по
18.06.2006 р. на загальну суму 7513,22 грн.

ТОВ “Полімед” сплатило 3573,24 грн.
за поставлений йому товар по накладній № 813 від 16.05.2006 р.

Таким чином, борг відповідача по
двом вищезазначеним накладним, який останній не сплатив, складав 3939,38 грн.

В порушення вимог ст. 33 ГПК
України відповідач не надав належних доказів, які б свідчили про те, що він
сплатив залишок боргу по накладним № 680, № 813 у повному обсязі.

Відповідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Як правомірно зазначено було
судами, відповідач не надав доказів належного виконання своїх зобов'язань по
договору поставки № 33 від 01.01.2006 р., а тому місцевим господарським судом
обґрунтовано задоволено позов з урахуванням ст. 459 ЦК України та п. 6.2
Договору.

За таких обставин, перевіривши у
відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та
постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про
те, що господарські суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43,
99, 101 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі
всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в
обґрунтування своїх вимог і заперечень докази.

На підставі встановлених фактичних
обставин місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки
сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні
правовідносини та прийнято обгрунтоване рішення.

В свою чергу, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу,
повно з'ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої
апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах,
наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства.
Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає
положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами
та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші
обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117
ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про
порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ фірми
“Полімед” залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 07.11.2006 року у справі № 26/345-06-6529  залишити без змін.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Фролова
Г.М.