ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"17" квітня 2007 р.                                        Справа
№ 18/97

За позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До Регіонального
управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю
за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової
адміністрації в Чернігівській області

14000, м. Чернігів, вул.
Комсомольська, 11

про скасування
рішення

Суддя  А.С. Сидоренко

Секретар судового засідання
І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2  -представник, дов. нотаріально посвідчена від
19.03.2007р.

Від відповідача: Мозирко В.О. -гол.
держподатінспектор, дов. № 3148/9/21-234 від 29.09.2006р.

Постанова виноситься після перерви,
оголошеної в судовому засіданні з 03.04.2007р. по 17.04.2007р., на підставі ст.
150 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 17.04.2007р.,
на підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України,
оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 (надалі -Позивач) заявлено адміністративний
позов до Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА в
Чернігівській області (надалі -Відповідач) про скасування рішення № НОМЕР_1 про
застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 1000,00 грн. за
роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких
тютюнових виробів.

Ухвалою суду від 03.04.2007р., у
зв'язку з відмовою представника Позивача від частини адміністративного позову і
прийняття відмови судом, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України, закрито провадження у справі в частині
позовних вимог щодо скасування податкової вимоги від 27.12.2006р. № 1/6 про
сплату 412,25 грн. штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач
вказує на те, що на момент перевірки (15.11.2006р.) в магазині знаходились
сигарети „Мальборо”, отримані двома партіями: згідно товарно -транспортної
накладної від 31.08.2006р. № НОМЕР_2 (максимальна роздрібна ціна -4,10 грн.) та
згідно товарно -транспортної накладної від 02.11.2006р. № ПР НОМЕР_3
(максимальна роздрібна ціна -4,25 грн.). Враховуючи, що в реєстраторі розрахункових
операцій неможливо здійснити попереднє програмування одного і того ж
найменування товару за різними цінами, продаж тютюнових виробів здійснювався за
новими максимальними роздрібними цінами. Також, Позивач посилається на
порушення службовими особами Відповідача діючого законодавства з питань порядку
проведення перевірок.

Позивач вказує на те, що в магазині
„ІНФОРМАЦІЯ_1” роздрібну торгівлю товарами народного вжитку здійснюють два
суб'єкти підприємницької діяльності: безпосередньо позивач та ОСОБА_2.
Продавець -реалізатор ОСОБА_3, згідно трудового договору НОМЕР_4, перебуває у
трудових правовідносинах з СПД ОСОБА_2, отже будь -якого відношення до товару,
що належить Позивачеві, не мала. Таким чином, вона не мала права допускати
перевіряючих до проведення перевірки та продавати підакцизний товар.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що під час проведення перевірки був встановлений факт
здійснення продажу тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких
тютюнових виробів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована розпорядженням Талалаївської районної
державної адміністрації від ІНФОРМАЦІЯ_2, про що у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців внесені відомості за № НОМЕР_5.

Позивачу ІНФОРМАЦІЯ_3 було видано
ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами в магазині
„ІНФОРМАЦІЯ_1” за адресою: АДРЕСА_2. Термін дії ліцензії з 11.09.2006р. по
10.09.2007р.

15 листопада 2006 року службовими
особами Відповідача та ДПА в Чернігівській області, на підставі посвідчень
-направлень Відповідача та Бахмацької МДПІ від 15.11.2006р НОМЕР_6 та НОМЕР_7,
була проведена перевірка магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1”, який розташований за адресою:
АДРЕСА_2, та належить ПП ОСОБА_1.

Перевірка проводилась згідно наказу
Бахмацької МДПІ від ІНФОРМАЦІЯ_4.

За результатами перевірки складений
акт № НОМЕР_8.

Як вбачається з акту перевірки,
перевіряючими встановлені наступні порушення:

„На торговій точці здійснювалась
реалізація тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін
на тютюнові вироби, встановлені виробником або імпортером, а саме: реалізовано
пачку цигарок „Мальборо”, марковану маркою акцизного збору 20 АЄЕЕ 008289 ТВ
06/3 по ціні 4 грн. 25 коп., ціна зазначена -4 грн. 10 коп., чим порушено ст. 6
Декрету КМУ від 26.12.92р. № 18-92 „Про акцизний збір”. В наявності 4 пачки
таких цигарок”.

Як вказано в акті перевірки,
зазначеним порушено вимоги ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про
акцизний збір” від 26.12.1992р. № 18-92 (надалі -Декрет № 18-92).

Перевірка була проведена в
присутності продавця ОСОБА_3, 1963 року народження, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_3, яка підписала акт перевірки без зауважень, отримала один примірник
акту та надала перевіряючим письмове пояснення, яким підтвердила факт продажу
сигарет „Мальборо”, на пачці яких зазначена максимальна роздрібна ціна 4,10
грн., по ціні 4,25 грн.

У відповідності з преамбулою Закону
№ 481/95, цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання
виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі ... алкогольними
напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту
здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та
обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

У відповідності з ст. 6 Декрету №
18-92, встановлення максимальних роздрібних цін на підакцизні товари
здійснюється виробниками або імпортерами цих товарів шляхом декларування таких
цін.

Декларація про встановлені
виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари
подається відповідно до центрального органу державної податкової служби України
або центрального органу державної митної служби України у формі, спільно
визначеній цими органами за погодженням з Комітетом Верховної Ради України,
який відповідає за проведення податкової політики.

У декларації повинні міститися
відомості про встановлені виробником або імпортером максимальні роздрібні ціни
на всі підакцизні товари, що виробляються ним в Україні, або на всі підакцизні
товари, що імпортуються ним в Україну, а також про дату, з якої запроваджуються
встановлені у декларації максимальні роздрібні ціни.

Встановлені виробником або
імпортером максимальні роздрібні ціни на перелічені у декларації товари
запроваджуються з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому
відповідну декларацію було подано відповідно до центрального органу державної
податкової служби України або центрального органу державної митної служби
України, і діють до їх зміни у порядку, передбаченому цим Законом.

У суб'єкта підприємницької
діяльності, що здійснює роздрібну торгівлю підакцизними товарами, на які
встановлено ставки акцизного збору у відсотках до обороту, у місці торгівлі
такими товарами на видному місці повинні бути розміщені засвідчені виробником
або імпортером копії чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на
підакцизні товари, що були подані їх виробником або імпортером до центрального
органу державної податкової служби України або центрального органу державної
митної служби України.

Встановлені виробником або
імпортером максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари можуть наноситись на
споживчу упаковку таких товарів разом з датою їх виробництва.

Статтею 111 Закону №
481/95 визначено, що встановлена виробником або імпортером максимальна
роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну
коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна
ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником
способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та
скороченого найменування грошової одиниці України.

Факт продажу 15.11.2006р. сигарет
«Мальборо», на пачці яких зазначена максимальна роздрібна ціна 4,10 грн., по
ціні 4,25 грн. підтверджується копією фіскального чеку від 15.11.2006р. № 7370,
копією пачки цих сигарет, а також письмовими поясненнями продавця ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95,
до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі:

·          роздрібної
торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін
на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових
виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності
тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень.

На підставі вищевказаного акту
перевірки, Відповідачем прийняте рішення про застосування фінансових санкцій до
Позивача від 08.12.2006р. № НОМЕР_9 в сумі 1000,00 грн. за роздрібну торгівлю
тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких тютюнових
виробів.

Твердження Позивача не можуть бути
прийняті судом до уваги, виходячи з наступного.

Згідно ч. 13 ст. 18 Закону №
481/95, за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів
однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані
різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється
за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та
сувенірних коробках.

Відповідна правова норма була
запроваджена Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо
впорядкування обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів” від
18.11.2004р. № 2189-ІV, одночасно із звільненням з 01 січня 2006 року суб'єктів
підприємницької діяльності, що здійснюють роздрібну торгівлю тютюновими
виробами, на які встановлено ставки акцизного збору у відсотках до обороту, від
необхідності у місці торгівлі такими товарами на видному місці розміщувати
засвідчені виробником або імпортером копії чинних декларацій про максимальні
роздрібні ціни на тютюнові вироби, що були подані їх виробником або імпортером
до центрального органу державної податкової служби України або центрального
органу державної митної служби України (ч. 14 ст. 18 Закону № 481/95), тобто з
метою впорядкування обігу тютюнових виробів та контролю за ним.

У відповідності з ч. 6 ст. 18
Закону № 481/95, всі інші закони та нормативно-правові акти, які стосуються
виробництва та обігу спирту етилового, ..., алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відхиляються посилання
Позивача на порушення службовими особами Відповідача діючого законодавства під
час проведення перевірки.

Згідно п. 161, ч. 1 ст.
10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. №
509-ХІІ (надалі -Закон № 509), міжрайонні державні податкові інспекції
виконують, зокрема, функції по здійсненню контролю за дотриманням суб'єктами
підприємницької діяльності, які здійснюють роздрібну торгівлю тютюновими
виробами, максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №
481/95, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які
видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами
України.

Пунктом 271 Переліку
органів ліцензування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від
14.11.2000р. № 1698, територіальні підрозділи регіональних управлінь
Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом
та обігом підакцизних товарів у містах, районах, районах у містах Києві та
Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта підприємницької діяльності визначені
органами ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими
виробами.

У відповідності з ч. 7 ст. 111
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, позаплановими
перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів,
визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках -
за рішенням суду.

Позапланова виїзна перевірка здійснюється
на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника
податкового органу, яке оформляється наказом (ч. 8 ст. 111 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”).

Статтею 112 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” визначені умови допуску
посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та
позапланових виїзних перевірок -посадові особи органу державної податкової
служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної
перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими
законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової
виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної
податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Відповідачем подано докази надання
продавцю ОСОБА_3 під розписку копії наказу керівника податкового органу про
проведення позапланової перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_4  та направлень на відповідну перевірку.

Продавець магазину ОСОБА_3
допустила перевіряючих до проведення перевірки та не перешкоджала у її
проведенні.

Посилання Позивача на те, що
ОСОБА_3 являється найманим працівником СПД ОСОБА_2, а тому не мала права ні
продавати товар Позивача, ні допускати посадових осіб податкового органу до
проведення перевірки не можуть бути прийняті судом до уваги. ОСОБА_3 хоч і не
перебуває офіційно у трудових правовідносинах з Позивачем, проте фактично
виконувала обов'язки продавця підакцизного товару, мала до нього доступ та
проводила розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій,
зареєстрований на Позивача, а, отже, повинна була дотримуватися вимог чинного
законодавства, яке ругулює відносини у сфері роздрібної торгівлі тютюновими
виробами в Україні.

Відповідні обставина не спростовує
наявності факту порушення чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що позовні вимоги являються необґрунтованими і задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 1, 111,
17, 18 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”,
ст. 6 Декрету Кабінету Міністрів України „Про акцизний збір”, ст. ст. 2, 71,
94, 158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Дана постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів  оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу -з дня складення
в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко

Постанова складена у повному обсязі
23 квітня 2007 року.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко