СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"26" квітня 2007 р.
Справа №16/77-НА

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Старокостянтинів

до Управління Пенсійного фонду
України в Старокостянтинівському районім. Старокостянтинів

про - визнання дій відповідача по
проведенню перевірки неправомірними

-визнання протиправним та
скасування рішення НОМЕР_1 від 27.11.2006 р. про

застосування штрафних санкцій за
донарахування сум органом ПФУ сум своєчасно не

обчислених та несплачених страхових
внесків

- визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу НОМЕР_2 від

30.05.2006р.

Суддя  Магера
В.В.                    Секретар судового
засідання Степчук Т.А.

Представники сторін:

Від
позивача  -    ОСОБА_2 -за доруч. від 10.01.2007 р.

Від
відповідача -Нечипоренко О.Ю. -за дов. № 343/07 від 23.01.2007 р.

Постанова приймається 26.04.2007 р.,
оскільки в судовому засіданні 18.04.2007 р. оголошувалася перерва.

Ухвалою суду від 01.02.2007 р.
відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове
засідання на 22.02.2007 р. В судовому засіданні 22.02.2007 р. оголошено перерву
до 12.03.2007 р. Ухвалою суду від 12.03.2007 р. судовий розгляд справи
призначено 29.03.2007 р. Ухвалою суду від 29.03.2007 р. судовий розгляд справи
відкладено на 18.04.2007 р., про що сторони повідомлені належним чином. В
судовому засіданні 18.04.2007 р. оголошено перерву до 26.04.2007 р.

Суть спору:  Позивач звернувся до суду з позовною заявою,
з урахуванням поданих 22.02.2007 р. доповнень про визнання дій відповідача по
проведенню перевірки неправомірними, визнання протиправним та скасування
рішення НОМЕР_1 від 27.11.2006 р. про застосування штрафних санкцій за
донарахування  органом ПФУ сум своєчасно
не обчислених та несплачених страхових внесків, визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу НОМЕР_2 від 30.05.2006 р.

При цьому позивачем зазначається, що
29.05.2006 р. головним спеціалістом відділу надходження доходів управління ПФУ
у Старокостянтинівському районі Римарчук О.Г. було проведено документальну
перевірку з дотримання вимог чинного законодавства щодо повноти нарахування
страхових внесків за найманих працівників до Пенсійного фонду України приватним
підприємцем ОСОБА_3. Про що складено відповідний акт НОМЕР_3 від 29.05.2006 р.

За результатами перевірки начальником
управління ПФУ у Старокостянтинівському районі було прийнято рішення НОМЕР_1
від 27.11.2006 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування органом
Пенсійного фонду України сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових
внесків, яким до позивача були застосовані фінансові санкції в розмірі 5 516,66
грн. Перевірка була проведена з порушенням норм законодавства України.

1. Указом Президента України №
817/98 від 23.07.1998 р. “Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької
діяльності” передбачений порядок проведення перевірок фінансово-господарської
діяльності суб'єктів підприємницької діяльності. Зокрема в п.2, зазначено указу
передбачено, що право на проведення планової виїзної перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності надається лише у тому разі, коли йому не пізніше ніж
за десять календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано
письмове повідомлення з зазначенням дати її проведення. Перевірка проводиться
за місцезнаходженням такого суб'єкта чи за місцем розташування об'єкта
власності. П. 1,3. Порядку оформлення результатів документальних перевірок з
дотримання чинного законодавства платниками збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління ПФУ № 6-5 від
21.03.2003 р. передбачено, що плановою документальною перевіркою вважається
перевірка фінансово-господарської діяльності платника, яка передбачена в плані
роботи органу Пенсійного фонду України і проводиться за місцезнаходженням такого
платника чи за місцем  розташування
об'єкта власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Жодних повідомлень про те, що буде
проведена перевірка позивач не отримував, тим більше жодних перевірок за місцем
його знаходження не проводилось. Про сам факт проведення такої перевірки
позивач дізнався коли його викликали в управління ПФУ в Старокостянтинівському
районі для підписання акту перевірки. Такий акт він не підписав.

2. Згідно із п.1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 121 від
01.03.2001 р., Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.
Ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. Жодним нормативно-правовим актом
відповідачу не надано право проводити перевірки без відома особи, що
перевіряється та без використання первинних документів.

3. У журналі перевірок ПП ОСОБА_3
відсутній запис про проведення перевірки відповідачем.

29.03.2007 р. позивачем  подано додаткове пояснення в обґрунтування
позовних вимог, в якому зазначається, що позивачем  сплачено єдиного податку на загальну суму 5
800,00 грн., куди також входять платежі до Пенсійного Фонду.

Відповідач у запереченнях на позов,
його представник у попередньому судовому засіданні проти позову заперечують та
зазначають, що з 01.01.2004 р. зі вступом в дію Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058- IV від 09.07.2003 р.
(далі Закон) відносини, що виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються виключно
цим Законом (ст.5 Закону). Відповідно до п. 1 ст. 14 страхувальниками є:
роботодавці - „підприємства, установи і організації створені відповідно до
законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та
господарювання...,фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності та інші
особи (включаючи юридичних та фізичних суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент
), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами
цивільно-правового характеру.

Отже, ОСОБА_1 з 01.01.2004 р. є страхувальником та платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому вона зобов'язана сплачувати
страхові внески за найманих (застрахованих) осіб на загальних підставах.
Відповідно до ст.17 Закону вона зобов'язана нараховувати, обчислювати і
сплачувати їх у встановлені строки та в повному обсязі. Законодавством не
встановлені пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від
їх сплати (ч.6 ст.18 Закону). Для роботодавців страхові внески до солідарної
системи, згідно ч.1 ст. 19 Закону, нараховуються на суми фактичних витрат на
виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України
„Про оплату праці”, виплату винагород фізичним особам за виконання робіт
(послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та
допомоги по тимчасовій непрацездатності.

29.05.2006 р. відповідачем було
проведено планову документальну перевірку з дотримання вимог чинного
законодавства щодо повноти нарахування страхових внесків за найманих
працівників до Пенсійного фонду (щодо своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування) України приватним підприємцем ОСОБА_1, за результатами
якої було складено акт НОМЕР_3 від 30.05.2006 р.

30.05.2006р. управлінням ПФУ у
Старокостянтинівському районі виставлена вимога про сплату боргу НОМЕР_2 на
суму 8 883,28 грн. (на підставі акту НОМЕР_3 від 29.05.2006 р.) та направлено
рішення НОМЕР_1 від 27.11.2006 р. про застосування штрафних санкцій за
донарахування органом ПФУ страхових внесків в сумі 5 516,66 грн.

В результаті перевірки було
донараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за ставкою 32,3% (32%) за червень-грудень 2004 р. в сумі 2 721,22
грн., за квітень-грудень 2005 р. - 6 162,06 грн., обчислення страхових внесків
проводилось на підставі документів, відповідно до яких проводиться нарахування
заробітної плати, а саме: відомості нарахування заробітної плати, розрахунок
суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
(додаток 23), розрахунки зобов'язання зі сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування (додаток 22). Керуючись п.п. „а” п.8.2 ст. 8 Інструкції
управлінням ПФУ в Старокостянтинівському районі була сформована і надіслана для
узгодження вимога (неодноразово) про сплату боргу від 30.05.06 р. НОМЕР_2 на
загальну суму 8 883,28 грн., так як дані документальної перевірки свідчать про
донарахування сум страхових внесків, яка не була оскаржена позивачем в
адміністративному та судовому порядку.

Також, відповідно до п.п. 4 ч. 9
ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”,
п. 9.3.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до ПФУ (затв. Постановою правління ПФУ № 21-1 від 19.12.2003.,
зареєстр. в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. № 64/8663) за
донарахування територіальним органом ПФУ або страхувальником сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5%
зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці
суми. Згідно п.п. 9.3.4 п.9.3 ст. 9 Інструкції для розрахунку штрафу кількість
місяців розраховується, починаючи з місяця, на який припадає термін подання
звітності за період, за який донараховано (обчислено) суми внесків, та
закінчуючи місяцем, на який припадає отримання таким страхувальником акта
перевірки від органу Пенсійного Фонду України або в якому він подав звітність,
де зазначено такі донараховані суми. Підставою для прийняття відповідного
рішення про застосування штрафних санкцій в сумі 5 516,66 грн. до ОСОБА_1 є акт
перевірки НОМЕР_3 від 29.05.2006 р..

Отже, управлінням ПФУ в Старокостянтинівському районі правомірно
сформовано вимогу про сплату боргу та застосовано фінансові санкції до ОСОБА_1

Також необхідно зазначити, що тільки в разі надіслання письмового
повідомлення, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення
перевірки, надається право на проведення планової перевірки контролюючим органам
(Указ Президента „Про деякі з дерегулювання підприємницької діяльності” №
817/98 від 23.07.98 р.) і тому управлінням ПФУ в Старокостянтинівському районі
було надіслано  (рекомендованим листом -
від 08.02.06 р.) повідомлення ОСОБА_1 про проведення планової перевірки.

Відповідно вказаного указу рекомендовано підприємствам, установам і
організаціям усіх форм власності ведення журналів відвідання їх та їх
структурних підрозділів представниками контролюючих органів з обов'язковим зазначенням
у цих журналах строків та мети відвідання, посади і прізвища представника, який
обов'язково ставить свій підпис у цьому журналі. В разі відмови Римарчук О.Г.
від підпису в журналі, підприємцю ОСОБА_1 необхідно було письмово повідомити у
триденний строк контролюючий орган, в якому працює представник та недопустити
представника до перевірки. Але до управління ПФУ в Старокостянтинівському
районі не надходив лист про вказаний факт відмови від підпису представника
управління і Римарчук О.Г була допущена до проведення перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши пояснення
представників  сторін,  з'ясувавши
фактичні  обставини, на  яких
ґрунтується позовна  вимога  і
заперечення проти позову, дослідивши докази,  встановлено     наступне:

Гр-ка ОСОБА_1, м.Старокостянтинів є
фізичною особою -підприємцем, що підтверджується Свідоцтвом про державну
реєстрацію серія ІНФОРМАЦІЯ_1.

29.05.2006 р. працівниками Управління
ПФУ у Старокостянтинівському районі проведено документальну перевірку з
дотримання вимог чинного законодавства щодо повноти нарахування страхових
внесків до Пенсійного фонду України. Дана перевірка проведена у відповідності
до плану-графіку проведення планових перевірок
суб'єктів підприємницької діяльності, які мають найманих працівників на
І півріччя 2006 р. Перевірка позивача запланована в травні того ж року.
Працівниками фонду перевірку проведено на підставі посвідчення на перевірку
НОМЕР_3 від 29.05.2006 р. Позивач був повідомлений про проведення перевірки
листом відповідача від 03.02.2006 р., що було направлено на його адресу
рекомендованим листом.

За наслідками проведеної перевірки
відповідачем було складено акт НОМЕР_3 від 29.05.2006 р. В акті перевірки зазначено,
що в результаті документальної перевірки встановлено не нарахування приватним
підприємцем ОСОБА_1 страхових внесків по тарифу 32-32,3% в сумі 8 883,28 грн.
на витрати на оплату праці найманих працівників 27 581,39 грн. за період з
01.06.2004 р. по 31.12.2005 р.

30.05.2006 р. відповідачем приватному
підприємцю ОСОБА_1 виставлено вимогу про сплату боргу НОМЕР_2 на суму 8 883,28
грн.

27.11.2006 р. УПФ України у
Старокостянтинівському районі прийнято рішення НОМЕР_1 яким до позивача застосовано
штрафні санкції за донарахування органом ПФУ сум своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків. Даним рішенням позивачу нараховано фінансові
санкції в розмірі 5 516,66 грн.

Позивачем,  в період червня 2004 р. - квітня 2006 р. до
органів Пенсійного фонду подавалась звітність, а саме розрахунки сум страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають
сплаті. Дані розрахунки складені приватним підприємцем та направлені на адресу
фонду.

Крім того, позивач, як суб'єкт
підприємницької діяльності є платником єдиного податку, що підтверджується
Свідоцтвом про сплату єдиного податку від 25.12.2006р., що видане
Старокостянтинівською ОДПІ. В складі єдиного податку, за період 2004 -2005 р.р.,
позивачем було сплачено 1 890,00 грн. (42%), що мали бути перераховані органами
держказначейства до Пенсійного фонду, що підтверджується розрахунком суми
вимоги та квитанціями, меморіальними ордерами про сплату єдиного податку за
зазначений період.

Позивач не погоджуючись із
правомірністю проведеної перевірки, прийнятими відповідачем рішенням про
застосування фінансових санкцій та вимоги про сплату боргу, оскаржив їх в
судовому порядку.

Досліджуючи надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування
та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується
наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно ст.1 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону) страхувальники
- це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього  Закону
сплачують страхові  внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування
та збір на обов'язкове  державне  пенсійне
страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування
відповідно  до цього Закону.

Згідно п.1 ст.14 зазначеного Закону
страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства,
установи і організації,  створені
відповідно до законодавства  України,  незалежно
від  форми   власності,
виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі
філії,  представництва,  відділення та
інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,
політичних партій, які  мають  окремий
баланс і  самостійно  ведуть
розрахунки  із застрахованими
особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи
(включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб
оподаткування  (фіксований  податок,
єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,
придбали   спеціальний   торговий патент),   які
використовують  працю  фізичних
осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на
інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового
характеру.

П.6 ч.2 ст.17 вказаного Закону
визначено, що платник страхових внесків зобов'язаний нараховувати,  обчислювати
і  сплачувати  в
установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п.6 ст.20 даного
Закону страхувальники  зобов'язані  сплачувати
страхові  внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період,  не
пізніше  ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Згідно ст.106 зазначеного Закону у
разі виявлення  своєчасно  не
сплачених  сум  страхових внесків  страхувальники зобов'язані самостійно
обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах,
визначених цією статтею. Суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені  ст.20  цього Закону, в тому числі обчислені
територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою ст.20  цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

Ч.3 ст.106  Закону встановлено, що територіальні  органи
Пенсійного  фонду  за
формою  і  у строки, визначені правлінням Пенсійного
фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.  Страхувальник у разі незгоди з розрахунком
суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами
Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі
неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги
в судовому порядку.

Відповідно до Порядку  оформлення результатів  документальних перевірок з дотримання              чинного законодавства платниками
збору   на обов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від
21.03.2003 р., зареєстрованої в Міністерстві                                      юстиції
України 13.05.2003 р. за № 359/7680 (далі Порядку), а саме п 1.5. Порядку,
за  результатами  перевірки
складається  акт  довільної форми у двох примірниках, який
підписується особами, які проводили перевірку, керівником і головним
бухгалтером платника, а за їх відсутності - особами, що їх заміщують, або
фізичною особою, яка використовує працю найманих працівників.

Один примірник акта передається під
розписку керівникові або головному бухгалтерові платника (фізичній особі, яка
використовує працю найманих працівників), а другий - залишається в органі
Пенсійного фонду України.

Акт документальної перевірки
повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів
порушень (у разі їх виявлення) норм законодавства щодо сплати та цільового
використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а також невиконання
платником законних вимог посадових осіб органів Пенсійного фонду України, які
проводили перевірку.

За результатами перевірки в акті
викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника,
які мають відношення до фактів виявлених порушень законодавства.

Факти виявлених порушень
законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та
в повній мірі, з посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

П.1.3. вищезазначеного Порядку встановлено, що
перевірка  фінансово-господарської  діяльності платників збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування щодо сплати та цільового використання збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування може бути плановою, позаплановою або
зустрічною.

Плановою документальною перевіркою
вважається перевірка фінансово-господарської діяльності платника, яка
передбачена в плані роботи органу Пенсійного фонду України і проводиться за
місцезнаходженням такого платника чи за місцем розташування об'єкта власності,
стосовно якого проводиться така перевірка. Планова перевірка проводиться за
сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника за письмовим
рішенням керівника відповідного органу Пенсійного фонду України не частіше
одного разу на календарний рік у межах компетенції органу Пенсійного фонду
України.

Органи Пенсійного фонду України
мають право проводити в установленому порядку планові та позапланові перевірки
фінансово-бухгалтерських документів, звітів, планів, кошторисів та інших
документів платників щодо правильності обчислення та сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування, а також цільового використання його
коштів (п.1.4 Порядку).

Відповідачем, при виставлені вимоги про
сплату боргу НОМЕР_2 від 29.05.2006 р. не враховано сплату позивачем внесків до
Пенсійного фонду в складі єдиного податку (42%) за період 2004-2005 р.р. в
розмірі               1 890,00 грн. Тому
позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу НОМЕР_2 від 30.05.2006 р., узгоджуються з вимогами чинного
законодавства та підтверджені належними доказами лише в частині визнання її
протиправною та скасування в розмірі 1 890,00 грн.

При розгляді справи позивачем не
доведено неправомірність дій відповідача по проведенню перевірки,
протиправність прийняття спірного рішення, не надано доказів неправомірності
донарахування страхових внесків. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна  сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Тому позовні вимоги позивача в частині
визнання дій відповідача по проведенню перевірки неправомірними; визнання
протиправним та скасування рішення НОМЕР_1 від 27.11.2006 р. про застосування
штрафних санкцій за донарахування сум органом ПФУ сум своєчасно не обчислених
та несплачених страхових внесків не ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, не підтверджені належними доказами і в їх задоволенні належить
відмовити.

Враховуючи часткове задоволення
адміністративного позову, згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені
позивачем (судовий збір згідно квитанції № 10/1 від 31.01.2007 р. в сумі 8,50
грн.), присуджуються йому до відшкодування відповідно до задоволених вимог, з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94,
104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та
перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Старокостянтинів до  Управління
Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі, м. Старокостянтинів
про визнання дій відповідача по проведенню перевірки неправомірними; визнання
протиправним та скасування рішення НОМЕР_1 від 27.11.2006р. про застосування
штрафних санкцій за донарахування сум органом ПФУ сум своєчасно не обчислених
та несплачених страхових внесків; визнання протиправною та скасування вимоги
про сплату боргу НОМЕР_2 від 30.05.2006 р. задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу НОМЕР_2 від 30.05.2006 р., що прийнята Управління
Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі в частині сплати
недоїмки по страхових внесках в розмірі 1 890,00 грн.

Стягнути з
Державного  бюджету  України
на  користь Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Старокостянтинів (АДРЕСА_1, відомості про банківські рахунки
відсутні) 1,70 грн. (одна гривня 70 коп.) відшкодування сплаченого судового
збору.

В решті позову відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до
апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
В.В. Магера

Постанова   оформлена
і  підписана 03.05. 2007 р.

Віддрук.
3 прим. :

1
- до справи,

2
- позивачу,

3
- відповідачу.