ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.05.07 р.                                                                               Справа № 20/103

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АвтоІМПЕКС”, м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Індустріал-Транс”, м.Маріуполь

про стягнення 40495,12 грн.

За участю представників сторін:

від позивача  Петрушин Ю.Д. – за довіреністю

від відповідача не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю „АвтоІМПЕКС”, м.Київ, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Індустріал-Транс”, м.Маріуполь, про стягнення 40495,12 грн., з яких 39976,29 грн. – сума основного боргу, 518,83 грн. – 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на рахунки – фактури; видаткові накладні; довіреності на отримання цінностей; лист № 162/06 від 21.12.2006р.; претензію № 0209/1 від 09.02.2007р.

Позивач надав суду уточнення позовних вимог, у яких посилається на ст. 530 Цивільного кодексу України, та просить стягнути з відповідача 34976,29 грн. – суму основного боргу, 268,59 грн. – 3% річних.

Відповідач заперечень проти позову суду не надав та у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв’язку з чим справу розглянуто в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу за наявними в ній матеріалами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до видаткових накладних, довіреностей на отримання цінностей, які є наявними у матеріалах справи, позивач постачав відповідачеві авто деталі, щодо сплати яких направляв відповідачеві рахунки-фактури.

Відповідач отримував від позивача передану продукцію, що свідчить про те, що між сторонами склалися фактичні господарські правовідносини, пов’язані з постачанням продукції, зазначеної у видаткових накладних.

У листі № 162/06 від 21.12.2006р. відповідач визнав існування суми заборгованості та зобов’язався здійснити оплату до 20.01.2007р.

На адресу відповідача позивачем була надіслана претензія № 0209/1 від 09.02.2007р., у якій позивач просить сплатити у 7-ми денний строк з моменту отримання вимоги суму основного боргу станом на 01.02.2007р. в розмірі 39976,29 грн.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання, постачав відповідачеві автодеталі, що підтверджується, наявними у матеріалах справи видатковими накладними, довіреностями на отримання цінностей, рахунками – фактурами.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманих товпрів у встановлені строки не виконав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань зі сплати переданих товарів, позивач звернувся до суду із позовом, уточнив свої вимоги та просить суд стягнути з відповідача 34976,29 грн. – суми основного боргу, 268,59 грн. – суми 3% річних.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Уточнені позовні вимоги підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, довіреностей на отримання цінностей, листа № 162/06 від 21.12.2006р., претензії № 0209/1 від 09.02.2007р., рахунків – фактур.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 34976,29 грн. – суми основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від  простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 268,59 грн. – суми 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач до судового засідання не з’явився, проти позову не заперечив, витребуваних документів, обставини, викладені позивачем, не спростував, доказів сплати заборгованості суду не надав.

Судові витрати покладаються позивача та відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „АвтоІМПЕКС”, м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Індустріал-Транс”, м.Маріуполь, - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Індустріал-Транс” (87514, м.Маріуполь, Донецька область, Володарське шосе, 3, поточний рахунок 2661 в МФ АКБ УСБ м.Маріуполь, МФО 334185) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю „АвтоІМПЕКС” (02088, м.Київ, пров. Геофізиків, 12, поштова адреса: 01013, м.Київ, а/с № 11, поточний рахунок 484 в АКБ „Правекс-Банк”, м.Київ, МФО 321983, іден. код 30440055) 34976,29 грн. – суми основного боргу, 268,59 грн. – суми 3% річних, 352,44 грн. – витрати по сплаті державного мита, 102,70 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оголошено 24.05.07р.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.