ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2007                                                                               Справа № А9/427-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дмитренко А.К. (доповідач)

суддів: Крутовських В.І., Прокопенко А.Є.

При секретарі судового засідання Чохі Є.О.

За участю прокурора Пойда-Семенюк Є.В., посвідчення №213, від 15.11.2006р.;

Представники сторін:

від позивача: Мартиненко Ю.О., довіреність №12/139-633  від 02.04.07,  заступник начальника територіального управління;

від відповідача: Липський А.В., довіреність №9  від 16.01.07,  начальник юридичного відділу;

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Ленінського району м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  09.11.06р.  у справі № А9/427-06

за позовом прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі державної інспекції з енергозбереження, м. Київ в особі територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до відкритого акціонерного товариства "Дніпрококс", м. Дніпропетровськ

про  стягнення 238 000 грн. підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.06 суддя Подобєд І.М. відмовив прокурору Ленінського району м.Дніпропетровська у позові про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Дніпрококс" 238 000 грн. підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Ленінського району м.Дніпропетровська просить її скасувати, посилаючись на неповне з’ясування обставин справи, неправильну оцінку доказів та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до порушення норм процесуального права і неправильного вирішення справи.

Відкрите акціонерне товариство "Дніпрококс" просить постанову господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

06.07.06 державним інспектором територіального управління державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області при проведенні комплексної перевірки раціонального використання паливно-енергетичних ресурсів на відкритому акціонерному товаристві "Дніпрококс" було виявлено перевитрати коксового та доменного газів внаслідок роботи котлів ГМ –50-14/250 ст. № 5 зі зниженим ККД, перевитрати палива за рахунок перевищення безперервної продувки на котлі №2, - коксового газу -  76,32 тис.м3/рік; доменного газу –641,5 тис.м3/рік, чим було порушено п.п. 1.1, 3.6, 3.8 “Вимог до ефективного використання газу”, перевитрати теплової енергії, зумовлені незадовільним станом ізоляції на теплотрасах, незадовільним станом трубопроводів (витоки пару), що є недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування) – 3507,2 Гкал/рік "ПТЕ ТУ і ТМ" п.2.1.14, СНіП2.04.14-88; перевитрати електроенергії через встановлення електродвигунів більшої потужності чим за проектом, перевитрати електроенергії за рахунок неефективного теплообміну в проміжному холодильнику компресору ВМ-10-63/9, що класифікується, як недотримання технологічної дисципліни, недодержання роботи за режимними картами, та незадовільний стан устаткування по підприємству-160,8 тис. кВт/рік.

Зазначені порушення було зафіксовано в акті  комплексної перевірки № 18-5/3.1.25-91 від 06.07.06.

На підставі акту перевірки позивачем було винесено постанову від 06.07.06р. №18-5/3.22-27 про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів, якою застосовано до відповідача підвищену плату на суму  238 000 грн. за перевитрати  палива  коксового газу –76,32 м куб/рік; доменного газу –641,5 тис. м куб/рік; тепло енергії –3507,2 Гкал/рік; електроенергії –160,8 тис. кВт.год/рік.

Статтею 11 Закону України "Про енергозбереження" передбачено економічні заходи для забезпечення енергозбереження. Відповідно до вказаної норми Закону, плата у вигляді надбавок та економічні санкції визначені законодавцем як самостійні види економічних заходів, які розрізняються своєю правовою природою та підставами застосування.

Відповідно до п. „е” ст. 11 Закону України „Про енергозбереження” економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають, зокрема, введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Згідно з п. ”є” ст. 11 вищевказаного Закону економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають також застосування економічних санкцій за марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної або некомпетентної діяльності працюючих.

Таким чином, як вбачається зі ст. 11 Закону України "Про енергозбереження плата у вигляді надбавок та економічні санкції визначені законодавцем як самостійні види економічних заходів, які різняться своєю правовою природою та підставами застосування.

Згідно з преамбулою Закону України „Про енергозбереження” у цьому Законі вживаються такі поняття як марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів - систематичне, без виробничої потреби, не зумовлене вимогами технічної безпеки недовантаження або використання на холостому ходу електродвигунів, електропечей та іншого електро –і теплоустаткування; систематична втрата стисненого повітря, води і тепла, спричинена несправністю арматури, трубопроводів, теплоізоляції трубопроводів, печей і тепловикористовуючого устаткування; недотримання вимог нормативної та проектної документації щодо теплоізоляції споруд та інженерних об'єктів, яке призводить до зниження теплового опору огороджувальних конструкцій, вікон, дверей в опалювальний сезон (вид нераціонального використання паливно-енергетичних  ресурсів); та нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів - прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів, їх марнотратне витрачання та використання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів –нормами питомих витрат палива та енергії.

Як видно з мотивувальної частини винесеної позивачем постанови „Про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів" від 06.07.06р. №18-5/3.22-27 виявлені у відповідача порушення при використанні паливно-енергетичних ресурсів, слідує кваліфікувати як марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної або некомпетентної діяльності працюючих.

Резолютивна частина цієї постанови свідчить, що до відповідача застосовані економічні заходи у вигляді підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін і тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартом.

Таким чином, позивачем необґрунтовано застосовано до відповідача економічні заходи, які не відповідають вчиненому ним правопорушенню при використанні паливно-енергетичних ресурсів.

За таких обставин зазначена постанова не відповідає вимогам Закону України „Про енергозбереження", тому цей акт державного органу не може бути застосований судом за правилами ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, ст..20 Закону України "Про енергозбереження" встановлено, що норми і нормативи витрат паливно-енергетичних ресурсів в обов'язковому порядку включаються в енергетичні паспорти обладнання, режимні карти, технологічні інструкції та інструкції з експлуатації, а також у технічні умови та паспорти на всі види машин і механізмів, що споживають паливно-енергетичні ресурси. Порядок установлення норм питомих витрат палива та енергії визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету міністрів України від 15.07.97р. №786 «Про порядок нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві»норми витрат паливно-енергетичних ресурсів - це затверджений уповноваженим на те Кабінетом Міністрів України органом виконавчої влади показник їх використання на одиницю виробленої продукції, виконаних робіт або наданих послуг встановленої якості, орієнтований на прогресивне виробництво.

Пунктом 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Позивачем не доведено і не надано суду затверджених Кабінетом Міністрів України норм витрат паливно-енергетичних ресурсів, які перевищив відповідач. До того ж згідно з актом перевірки від 06.07.06р. за основу нарахування перевитрат по коксовому та доменному газу позивачем покладено методику „Равича”, яка взагалі не є нормативно-правовим актом.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.06 у даній справі залишити без  змін, а скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складання її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                      А.К.Дмитренко

Суддя                                                                 В.І. Крутовських

Суддя                                                                 А.Є.Прокопенко

З оригіналом згідно

Помічник судді                  О.В. Поштаренко