ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" червня 2007 р.
Справа № 13/3760

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничої комерційної фірми "АННЕ ЛТД" с. Грузевиця Хмельницького району

до Відкритого акціонерного товариства "Хмельницький цукровий завод" м. Хмельницький

про стягнення 63770,69 грн.,  з якої 62091,50 грн.

заборгованості за поставлене пальне, 807,19 грн.

заборгованості з урахуванням встановленого індексу

інфляції та 872,10 грн. 3 % річних

Суддя   Матущак О. І.

Представники сторін:

позивача:      Клюка В.Ф. по довіреності № 100 від 15.06.2007р.

відповідача:  Лазар Г.М. по довіреності № 265 від 03.05.2007р.

Позивач у позові просить господарський суд стягнути з відповідача на його користь суму 63770,79 грн., з якої 62091,50 грн. заборгованості за поставлене пальне у відповідності до видаткових накладних № А-00001832, № А-00001838, № А-00001843, № А-00001848, № А- 00001854 та № А-00001906 від 01.12.2006р. та довіреності серії ЯМХ № 917016 від 27.11.2006р., 807,19 грн.  заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 872,10 грн. 3 % річних згідно п. 2 ст. 625 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному об’ємі, посилаючись на те, що вони підтверджені належними доказами, поданими до позовної заяви.

Відповідач у відзиві на позов, а також його представник в судовому засіданні визнав позовні вимоги лише частково у сумі 62091,50 грн. основного боргу за отримане пальне та заперечує щодо нарахованої позивачем заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних.

Розглядом матеріалів справи, господарським судом встановлено наступне:

У відповідності до видаткових накладних № А-00001832, № А-00001838, № А-00001843, № А-00001848, № А- 00001854 та № А-00001906 від 01.12.2006р., позивач поставив відповідачу дизпаливо та бензин на загальну суму 102091,50 грн.

Відповідач дану продукцію отримав на підставі довіреності серії ЯМХ № 917016 від 27.11.2006р.

У відповідності до листа № 576 від 27.11.2006р., відповідач взяв на себе зобов’язання провести розрахунок за отриманий товар протягом 10 банківських днів з моменту його отримання, проте розрахувався лише частково у сумі 40000 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий товар станом на день подання позову до господарського суду становить суму 62091,51 грн., що підтверджується також актом звірки розрахунків від 14.06.2007р.

04.04.2007р., позивачем в адресу відповідача було надіслано вимогу за № 52 про сплату боргу у вказаній сумі, проте вона залишена без відповіді та задоволення.

За прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання, згідно п. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем  правомірно нараховано та пред’явлено до стягнення суму 807,19 грн. заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 872,10 грн. 3 % річних за період з 10.12.2006р. по 31.05.2007р.

Приймаючи рішення, господарським судом до уваги приймається наступне нормативно-правове обгрунтування:

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

У відповідності до п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору.

Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з

урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши усі матеріали справи та давши їм правову оцінку в сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, тому підлягає задоволенню у повному об’ємі.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього належить покласти обов’язок по відшкодуванню витрат по оплаті держаного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, п. 2 ст. 530, п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-84, 116  Господарського процесуального кодексу України,  –

в и р і ш и в:

Позов задовольнити у повному об’ємі.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Хмельницький цукровий завод” м. Хмельницький, вул. Заводська, 59 () на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничої комерційної фірми „АННЕ ЛТД” с. Грузевиця Хмельницького району () суму 62091,50 (шістдесят дві тисячі дев’яносто одна гривня 50 коп.)  заборгованості за поставлений товар, 807,19 (вісімсот сім гривень 19 коп.) заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, 872,10 (вісімсот сімдесят дві гривні 10 коп.) 3 % річних, 637,71 ( шістсот тридцять сім гривень 71 коп. ) державного мита, 118,00 ( сто вісімнадцять гривень 00 коп. ) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      О.І. Матущак