СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.05.07
Справа №  22/168/07

Суддя

За позовом
відкритого
акціонерного товариства “Запоріжавтотранс” (69063, м. Запоріжжя, вул..
Свердлова,30)

до суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (71600, Запорізька
область, м. Василівка, АДРЕСА_1)

Суддя Скиданова
Ю.О.

Представники:

від позивача: Образцова
А.М. представник на підставі довіреності № 26/06 від

29.12.2006р.

від відповідача не
з'явився

Первісно заявлені вимоги про
стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на
користь відкритого акціонерного товариства “Запоріжавтотранс” 2007,35 грн.
основного боргу та 117,80 грн. пені на підставі Договору оренди № НОМЕР_1,
20,16 грн. 3% річних, 76,28 грн. витрат від інфляції.

26.03.2007 р. порушено провадження
по справі, розгляд якої призначено на 16.05.2007 р

За клопотанням представника
позивача розгляд справи здійснюється без застосування технічних засобів
фіксації судового засідання.

16.05.2007 р. до господарського
суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить суд розглянути позовну
заяву без його участі. Дана заява відповідає вимогам ст.. 22 ГПК України та
прийнята судом.

Представник позивача в судовому
засіданні надав суду заяву про уточнення позовних вимог (вих. № 86/07 від 15.05.2007
р.), в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 2007,25 грн.
основного боргу, 29,12 грн. 3% річних та 80,29 грн. збитків від інфляції.
Надані уточнення судом прийняті.

Також, в судовому засіданні
представником позивача надана заява про відмову від позову в частині стягнення
117,80 пені. З наслідками відмови від позову передбаченими ст. ст. 78, 80 ГПК
України позивач ознайомлений. Дана заява відповідає вимогам 78 ГПК України та
приймається судом.

Відповідач заперечень по суті спору
не надав, свого представника у судове засідання не направив. Про час і місце
судового засідання повідомлений належним чином. Оскільки нез'явлення сторони у
справі не є перешкодою для розгляду справи по суті, відповідно до ст.75
господарського процесуального кодексу України спір розглядається за наявними у
справі матеріалами. 16.05.200р. в судовому засіданні в порядку ст. 85 ГПК
України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив, що 31.03.2006 р. між відкритим акціонерним товариством
“Запоріжавтотранс” (Орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1 (Орендар) укладено Договір оренди № НОМЕР_1 (в
подальшому Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в
строкове платне користування нерухоме майно, а саме не житлові приміщення,
загальною площею 17,4 кв.м. /п. 1.1. Договору/.

Відповідно до п. 3.1 Договору
розмір орендної плати за перший місяць оренди складає 8,00 грн. за один кв.м.
на місяць з урахуванням ПДВ, де ПДВ становить 1,33 грн.

Розділом 3 Договору передбачено, що
орендна плата перераховується Орендарем щомісяця на поточний рахунок або
вноситься до каси Орендодавця до 15-го числа поточного місяця. Комунальні
послуги сплачуються на той же поточний рахунок окремо до 15-го числа наступного
за звітним місяця на підставі виставленого рахунку та акту виконаних робіт.

Між сторонами підписано акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НОМЕР_2. на суму 1696,74 грн., №
НОМЕР_3. на суму 70,60 грн., № НОМЕР_4. на суму 146,88 грн., № НОМЕР_5. на суму
93,13 грн.

Повідомленням № НОМЕР_6. ВАТ
“Запоріжавтотранс” керуючись ст. 782 ЦК України, відмовилось від договору
оренди. Повідомлення відповідач отримав особисто 28.09.2006 р., що
підтверджується відміткою на повідомленні.

Листом від 06.11.2006 р. позивач
звернувся до відповідача з вимогою погашення заборгованості з орендної плати та
відшкодування комунальних платежів на суму 2007,35 грн. Лист отримано
відповідачем 08.11.2006 р., про що свідчить поштове повідомлення (копія в
матеріалах справи).

Відповідач своїх зобов'язань за
договорами не виконав.

Документальних доказів погашення
заборгованості відповідач суду не надав. Таким чином заборгованість відповідача
на день розгляду справи склала 2007,35 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 175
Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських
відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана
сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від
зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають
між учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання
зобовязання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що вимога про стягнення 2007,35 грн. основного боргу обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені
вимоги про стягнення інфляційних витрат за період часу з листопада 2006 р. по
березень 2007 р. у сумі 80,29 грн. та 3% річних за період часу з 16.11.2006 р.
по 16.05.2007 р. у сумі 29,12 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу
кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає дані вимоги
обґрунтованими. Сума 3% річних, що підлягає стягненню за період часу з 16.11.2006
р. по 16.05.2007 р. складає 29,12 грн., а сума витрат, понесених позивачем
внаслідок інфляційних процесів за період часу з листопада 2006 р. по березень
2007 р. становить 80,29 грн.

Судом розглянута заява позивача про
відмову від позову в частині стягнення 117,80 грн. пені. Вказана заява не
суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів
інших осіб.

Таким чином суд вважає за можливе
прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення 117,80 грн. пені.
Провадження у справі в цій частині слід припинити на підставі п. 4 ст. 80 ГПК
України

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82,
84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (71600, Запорізька область,
м. Василівка, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_7) на користь відкритого акціонерного
товариства “Запоріжавтотранс” (69063, м. Запоріжжя, вул. Свердлова, 30, , р/р 0590 в Олександрійській філії АКБ “Національний
кредит” м. Запоріжжя, МФО 313775) 2007 грн. 35 коп. основного боргу, 80 грн. 29
коп. інфляційних збитків, 29 грн. 12 коп. 3% річних, 96 грн. 90 коп.. держмита
та 112 грн. 10 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу. Видати наказ.

3. Прийняти відмову позивача від
позову в частині стягнення 117 грн. 80 коп. пені. Провадження у справі в цій
частині припинити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 25 червня 2007 року.

Суддя                                                                                           Скиданова
Ю.О.