ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"06" лютого 2007 р.                                                  Справа № 2/357а/16

„10” год. „40” хв..

за позовом:            управління Пенсійного фонду  України в Деснянському районі м. Чернігова

14038, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 141

до :                               товариства з обмеженою відповідальністю  “Торгово-промислове підприємство

„Чернігівський””

м. Чернігів, вул. Рокосовського,18а

про                               стягнення 2472,07   грн.

Суддя Михайлюк С.І

Секретар Скорик М.О.

Представники сторін:

Від позивача: Гриценко І.В. (11.01.2007р.),  Лущай Р.О. (06.02.2007р.)

Від відповідача: не з’явився

Заявлено позов про стягнення з відповідача  2472,07 грн. боргу зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягали сплаті  за період серпень  –вересень 2006р.

Позивач позовні вимоги підтримав.

Ухвали про порушення провадження у справі, про відкладення розгляду справи, судові повістки, направлені відповідачеві за адресами, що вказані у позовній заяві (м. Чернігів, вул. Рокосовського,18а), повернулися до суду з відмітками відділення поштового зв’язку про те, що адресат  за вказаними адресами не значиться.

За повідомленням державного реєстратора - заступника завідувача відділу державної реєстрації виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 1619 від 02.02.2007р.  товариство з обмеженою відповідальністю  “Торгово-промислове підприємство „Чернгівіський” зареєстровано за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського,18а.

У розрахунках сум страхових внесків, що складені та підписані керівником та головним бухгалтером відповідача, зазначається його адреса: м. Чернігів, вул. Рокосовського,18а.

Не є обов’язком суду розшук відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАСУ вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи.

Дослідивши матеріали, суд,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003р. (далі –Закон–1058) відповідач як платник повинен сплачувати страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальниками відповідно до п.1 ч.1 ст.14 цього Закону-1058 є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону–1058 страхувальники, яким є відповідач, зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно до п.5.1.4. Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003. (далі - Інструкція), нараховані  за  відповідний базовий звітний період, а саме календарний місяць, страхові внески сплачуються платниками  не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати, на суми яких нараховуються страхові внески.

Ст.1 Закону–1058 дано визначення поняття страхових внесків, як коштів відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, які сплачені згідно із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 2 ,3   ст. 106 Закону  суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій; територіальні органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом;  у разі    якщо    страхувальник,    який    одержав    вимогу територіального  органу  Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку,  а  також  у  разі  якщо  страхувальник  узгодив вимогу,  але  не  сплатив  узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги,  відповідний орган Пенсійного  фонду  звертається  в  установленому законом порядку і подає  вимогу  про  сплату  недоїмки  до  відповідного  підрозділу державної   виконавчої   служби.   У   зазначених  випадках  орган Пенсійного  фонду  також  має  право   звернутися   до   суду   чи господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.  У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до   господарського   суду   передбачені   законодавством   заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідач   не своєчасно та не в повному обсязі сплачує страхові внески. Сума заборгованості  по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягає сплаті за серпень –вересень 2006р.  становить 2472,07 грн.,

20.11.2006р. відповідачем одержана вимога про сплату боргу від 06.11.2006р. № Ю-646, відповідно до якої недоїмка становить 2472,07 грн.

Вимога  не оскаржена, доказів про погашення заборгованості не надано.

За таких обставин позов підлягає задоволення повінстю.

Враховуючи викладене, а також ст.ст. 71, 158,  160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Торгово-промислове підприємство „Чернігівський” ( м. Чернігів, вул. Рокосовського,18а, р/р 1 в АКБ Полікомбанк , МФО 353100, код 14231743)  на  користь  управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова (м. Чернігів, пр-т Перемоги, 141, п/р 1155 в ОПЕРВ Чернігівського обласного управління Ощадбанку, МФО 353553, код 21395284)  2472,07 грн. боргу по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Постанова  набирає законної сили згідно з ст. 254 КАСУ. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду  у порядку і строку, передбачені ст. 186 КАСУ.

У повному обсязі постанова виготовлена 07.02.2007р.

Суддя                                                                                      С.І. Михайлюк