ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2007 р.
Справа № 7/12-1157

14 год. 50 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді  Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Козловському С.П.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кар’єр Новосілка", с. Новосілка, Підволочиського району, Тернопільської області, 47874

до відповідача: Державної податкової інспекції у Підволочиському районі, смт. Підволочиськ, вул. Зелена, 1, Тернопільської області, 47800

За участю представників сторін:

Позивача:          Бобров В’ячеслав Віталійович –довіреність від 22.03.07р.;

Відповідача:           Шумило Марія Петрівна –довіреність № 97/10 від 10.01.07р..

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кар’єр Новосілка" звернулося з позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № 503/3 від 09.01.2007р. та № 612/3 від 11.01.2007р. прийнятих Державною податковою інспекцією у Підволочиському районі, якими до товариства застосовані штрафні санкції.

Представникам сторін роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

В засіданні з 15.05.2007р. по 06.06.2007р. на підставі ст. 150 КАС України оголошувалися перерва для надання сторонам можливості подати додаткові матеріали в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

Податкова інспекція проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірні повідомлення-рішення відповідають чинному законодавству та прийняті на підставі Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", підтвердженням чого є акти невиїзних документальних перевірок № 503/15/03575528 від 01.08.2006р. та № 612/15/03575525 від 28.08.2006р. якими встановлено не своєчасність сплати товариством узгоджених сум податкових зобов’язань.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено:

- Державною податковою інспекцією у Підволочиському районі на підставі пп. 17.1.7. п. 17.1. ст. 17. Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі Закон 2181) прийняті податкові повідомлення–рішення за № 503/3 від 09.01.2007р. та № 612/3 від 11.01.2007р., якими до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кар’єр Новосілка" застосовані штрафні санкції за несплату протягом граничних строків узгодженої суми податкового зобов’язання по податку на додану вартість та встановлено десятиденний строк для їх сплати з дня отримання рішення, а саме:

- рішенням № 503/3 від 09.01.2007р. за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 2366,92  грн., що складає 50 % від несвоєчасно погашеної суми податкового боргу;

- рішенням № 612/3 від 11.01.2007р. за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції в сумі 1754,56 грн., що складає 50 % від несвоєчасно погашеної суми податкового боргу –3509,11 грн..

Як випливає з тексту спірних рішень, підставою для їх прийняття стали акти перевірки № 503 від 14.08.2006р. та № 612 від 01.09.2006р., якими, як стверджує інспекція, встановлено  несвоєчасну сплату платником узгоджених сум податкового зобов’язання по податку на додану вартість, а саме - податкове зобов’язання в сумі 4733,83грн., що виникло  на підставі декларації  по податку на додану вартість №13807 від 20.12.2005р. по граничному строку сплати до 03.01.2006р. сплачено 28.07.2006р., тобто с пропуском більше 90 днів -  застосовано 2366,92грн. санкцій;  - податкове зобов’язання в сумі 3509,11грн., що виникло на підставі декларації  по податку на додану вартість №13807 від 20.12.2005р. по граничному строку сплати до 03.01.2006р. сплачено 31.07.2006р. та по декларації №15177 від 20.01.2006р. податкове зобов’язання в сумі 1031,01 грн. з строком сплати  до 30.01.2006р сплачено 31.07.2006р., також з пропуском 90 днів.

Позивач просить визнати нечинними податкові повідомлення –рішення, так як останні не підтверджені матеріалами документальної перевірки, що стали підставою для їх прийняття. Також просить суд звернути увагу на те, що у товариства станом на 31.03.2005р. був відсутній будь – який податковий борг, на підтвердження чого посилається на акт комплексної документальної перевірки № 50/23/03575528 від 19.09.2005р. проведеної на предмет дотримання товариством вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2004р. по 31.03.2005р. у якому відсутні відомості щодо наявності податкового боргу. Також просить суд врахувати, що в період з березня по грудень 2005 року товариство податкового боргу не допускало, а податкові зобов’язання ним сплачувалися вчасно і в повному обсязі і  що акти документальних перевірок так і повідомлення про їх проведення на адресу товариства не надходили.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам,  наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до п. 8 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені та штрафних санкцій у порядку передбаченому законом;

- до суб’єктів підприємницької діяльності, за порушення норм Закону 2181, а саме за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим законом, органи державної податкової служби застосовують штрафні санкції, в порядку передбаченому „Інструкцією про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби”, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.2001р. шляхом прийняття податкових повідомлень–рішень (п. 11 Інструкції) в порядку передбаченому п. 2.6. п. 2 „Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень–рішень” затверджений наказом ДПА України від 21.06.2001р. № 253, на підставі матеріалів перевірок, результати яких оформляються актом перевірки відповідно до „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р. розробленого відповідно до Закону України „Про державну податкову службу в Україні” (далі Порядок), в якому зазначаються чіткий зміст фактів порушення податкового законодавства та вказуються конкретні пункти, статті порушених норм законодавчих актів (п. 1.6., 1.7. порядку).

Відповідно до ч. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

В даному випадку, доказом правомірності притягнення товариства до відповідальності за порушення норм Закону 2181 є акт перевірки, обов’язковість складання якого передбачена вищезазначеними нормативними актами.

Податкова інспекція, на підтвердження правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, посилається на акти перевірок № 503/15/03575528 від 01.08.2006р. та № 612/15/03575525 від 28.08.2006р., які не можуть бути належними доказами, що підтверджують порушення товариством норм чинного законодавства зазначених в рішеннях, оскільки не були підставою для їх прийняття, так як рішення №503/3 прийняте на підставі акту перевірки №503 від 14.08.2006р ., а рішення №612/3 на підставі акту № 612  від 01.09.2006р., яких податкова інспекція не надала за їх відсутності, а отже не підтвердила належними та допустимими доказами правомірність застосування санкцій.

Крім того, акти перевірок № 503/15/03575528 від 01.08.2006р. та № 612/15/03575525 від 28.08.2006р.,  складені в односторонньому порядку, а тому не мають юридичної сили.

Так, невиїзною документальною перевіркою, відповідно до п. 1.2. Порядку, вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих платником податкових декларацій, звітів та інших документів, пов’язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов’язкових платежів), незалежно від способу їх подачі;

- про проведення такого виду перевірки, суб’єкт господарювання повідомляється податковою службою шляхом направлення його посадовим особам письмового запрошення, які повинні з'явитися для проведення перевірки протягом 10 днів після одержання такого запрошення (п. 1.11. Порядку).

В процесі розгляду справи, податкова інспекція, на вимогу суду не подала доказів  направлення запрошень посадовим особам товариства для проведення невиїзної документальної  перевірки та оформлення актів перевірок ,чим  підтвердила факт, що невиїзні документальні перевірки як 28.08. та 01.08.2006р. так і 14.08.та 01.09.2006р. не проводилися, а отже спірні рішення прийняті з порушенням порядку передбаченого чинним законодавством, за відсутності актів перевірки проведених та оформлених за участі та відома платника. Не підтвердила податкова інспекція наявність порушення строків сплати товариством податкового зобов’язання і в процесі розгляду справи, а саме актом звірки розрахунків , ініціативу проведення якої суд поклав на відповідача.

Враховуючи, що  акт перевірки є службовим документом, який стверджує факт проведення невиїзної документальної перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового та іншого законодавства суб’єктом господарювання, а матеріалами справи доведено , що  рішення прийняті на підставі неіснуючих актів перевірки, а отже податкова інспекція не довела  порушення товариством граничних строків погашення податкових зобов’язань, у зв’язку з чим  позовні вимоги підлягають до задоволення,  як обґрунтовано заявлені.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства України,  суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати нечинними податкові повідомлення –рішення № 503/3 від 09.01.2007р. та № 612/3 від 11.01.2007р. прийнятих Державною податковою інспекцією у Підволочиському районі про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кар’єр Новосілка" штрафних санкцій.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (27.06.2007р.) до Львівського апеляційного адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                          М.С. Стадник