ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.04.07                                                                                           Справа  № 4/1252-21/171

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді                                                  Гнатюк Г.М.

судді                                                                      Кравчук Н.М.

судді                                                                      Мирутенко О.Л.

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства «Гніздичівський державний спиртовий завод»б/н від 25.12.2006 року

на рішення                               Господарського суду Львівської області від 23.11.2006 року

у справі                                № 4/1252-21/171

за позовом                              Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна

торгово-зернова компанія»(надалі ТзОВ «Універсальна

торгово-зернова компанія»), м. Київ

до відповідача                    Державного підприємства «Гніздичівський державний

спиртовий завод»(надалі ДП «Гніздичівський державний

спиртовий завод»), смт. Гніздичів

про                                         стягнення 80 691,91 грн.

за участю представників:

від позивача: Давидович В.М. –представник (довіреність у матеріалах справи)

від відповідача: Кузана Р.І. –представник (довіреність у матеріалах справи)

Представникам сторін роз’яснено права та обов’язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Заяв про відвід суддів та про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 23.11.2006 року у справі № 4/1252-21/171 (суддя Масловська Л.З.) позовні вимоги ТзОВ «Універсальна торгово-зернова компанія»до ДП «Гніздичівський державний спиртовий завод»задоволено частково. Зобов’язано ДП «Гніздичівський державний спиртовий завод»повернути ТзОВ «Універсальна торгово-зернова компанія»56,950т. жита 4-го класу та 143,040т. кукурудзи 3-го класу в натурі відповідно до умов договору про збереження майна № 21/10/1 від 21.10.2005 року. В частині позовних вимог щодо сплати штрафу провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. Скаржник вважає рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. А саме, висновок суду щодо здійснення позивачем поставки зерна кукурудзи та жита на підставі договору про збереження зерна № 21/10/1 від 21.10.2006 року є необґрунтованим, оскільки вищевказаний договір про збереження зерна сторонами не виконувався, так як у відповідача відсутні складські приміщення. Крім того, в оскаржуваному рішення суд не вказав на підставі чого він дійшов висновку щодо повернення відповідачем позивачу 56,950т. жита 4-го класу та 143,040т. кукурудзи 3-го класу, оскільки, на думку скаржника, докази того, що позивачем поставлялося саме жито 4-го класу та кукурудза 3-го класу відсутні. ДП «Гніздичівський державний спиртовий завод»просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

ТзОВ «Універсальна торгово-зернова компанія»подано відзив, в якому воно заперечує доводи викладені в апеляційній скарзі та просить суд апеляційної інстанції залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Під час провадження справи в суді першої інстанції позивач неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги. Клопотанням №13/1 від 13.11.2006 року позивач змінив позовні вимоги та просить замість заявлених вимог зобов’язати відповідача повернути зерно кукурудзи в кількості 143,040 т. (3-го класу вартістю 682,50 грн. за 1 т.) та зерна жита в кількості 56950 т. (4-го класу вартістю 409,58 грн. за 1 т.).

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу та вислухавши представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду встановила наступне.

ТзОВ «Універсальна торгово-зернова фірма»звернулася до господарського суду з позовом до ДП «Гніздичівський державний спиртовий завод»про зобов’язання відповідача повернути зерно кукурудзи в кількості 143,040т. та зерна жита в кількості 56950т. (з врахуванням зміни позовних вимог). Свої вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами по справі 21.10.2005 року укладено договір № 21/10/1 про збереження зерна, згідно якого позивач поставив відповідачу на збереження жито та кукурудзу. Доказом поставки позивач вважає залізничні накладні:

-28.11.2005 року № 32465991 –46 900 т. кукурудзи;

-30.11.2005 року № 32467605 –56 950 т. жита;

-02.12.2005 року № 32466005 –49 550 т. кукурудзи;

-06.12.2005 року № 32466014 –46 590 т. кукурудзи ( а.с. 13-16);

Згідно договору № 21/10/1 від 21.10.2005 року відпуск та відвантаження зерна проводиться виключно на підставі та при наявності довіреності та листа від "Замовника" на одержання товарно-матеріальних цінностей. Проте позивач не надав відповідних документів, які б свідчили про прийняття відповідачем зерна. Відсутні в матеріалах справи й інші докази того, що даний вантаж був отриманий відповідачем. Посилання позивача та суду першої інстанції на залізничні накладні та на претензії до відповідача щодо повернення зерна не доводять факту отримання зерна, в тому числі на виконання договору зберігання.

Окрім цього, в матеріалах справи містяться договори поставки № 20/10-РЖ від 20.10.2005 року та № 23/11-РЖ від 23.11.2005 року (а.с.39-40). На виконання вищезазначених договорів позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято і частково оплачено 56,950 т. жита та 143,040т. кукурудзи. Вказана обставина підтверджується претензією виставленою ТзОВ «Універсальна торгово-зернова фірма»до ДП «Гніздичівський державний спиртовий завод»та не заперечується позивачем ( а.с. 29-30).

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не вказав на підставі чого він дійшов висновку щодо повернення відповідачем позивачу жита 4-го класу та кукурудзи 3-го класу. Матеріали справи не містять даних, які б підтверджували, що ДП «Гніздичівський державний спиртовий завод»поставлялось жито 4-го класу та кукурудза 3-го класу. Слід зазначити, що ні в договорах поставки № 20/10-РЖ від 20.10.2005 року та № 23/11-РЖ від 23.11.2005 року, ні в договорі № 21/10/1 від 21.10.2005 року про збереження зерна, ні в квитанціях про приймання вантажу не міститься інформація щодо певного класу зерна кукурудзи та зерна жита.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, незважаючи на надану йому можливість, належними та допустимими доказами не довів факти, які б свідчили про поставку зерна кукурудзи та зерна жита за договором № 21/10/1 від 21.10.2005 року про збереження зерна.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що рішення господарського суду Львівської області не відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, а тому це рішення належить скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДП «Гніздичівський державний спиртовий завод» задоволити.

2.          Рішення господарського суду Львівської області від 23.11.2006 року у даній справі скасувати і в позові відмовити.

3.    Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у

касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

4.    Справу передати  в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя                                                                      Гнатюк Г.М.

судді                                                                                          Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.