СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від
"31" січня 2007 р.
по справі  № 01/16-38

за позовом підприємця ОСОБА_1, м.Нововолинськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «АМТ «Труби», смт.Іваничі

про   стягнення 4 587,94 грн.,

суддя Якушева І.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1. - підприємець
(свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від
05.11.1996р.)

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній
заяві просить стягнути з відповідача 4587,94 грн., з них: 4465 грн.
заборгованості за передану на підставі накладної НОМЕР_1. цеглу будівельну,
42,57 грн. пені за період з 05.10.2006р. по 03.02.2007р., 80,37  грн. збитків, завданих інфляцією.

Позивач в судовому засіданні подав
заяву, в якій позовні вимоги уточнив: просить стягнути  4465 грн. заборгованості, 120,55 грн.
збитків, завданих інфляцією, 43,67 грн. процентів річних, посилаючись на те, що
в позовній заяві помилково замість стягнення процентів річних зазначено про
стягнення з відповідача 43,67 грн. пені.

Відповідач у відзиві НОМЕР_2.
позову не визнав, посилаючись на таке:

- відповідно до статті 264
Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут
продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як
власного виробництва, так і придбаних у інших суб'єктів господарювання,
здійснюються суб'єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках,
передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу. Основні
вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.

Відповідно до статті 265
Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір
поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.
Сторонами договору поставки можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у
пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу. Умови договорів поставки
повинні викладатися сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил щодо
тлумачення термінів "Інкотермс".

Відповідно до частини 5 статті 265
Господарського кодексу України, поставка товарів без укладення договору
поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом

Між позивачем та відповідачем не
укладалось жодного договору на поставку цегли будівельної в кількості 9500 штук
на суму 4465 грн. Чинним законодавством України на сьогоднішній день не
передбачено можливості поставки товару (цегли) між суб'єктами господарювання
без укладення договору поставки

Оскільки договору поставки цегли
будівельної в кількості 9500 штук на суму 4465 грн. між позивачем та
відповідачем не укладалось, в матеріалах справи такий документ відсутній,
вимоги позивача про стягнення з відповідача 4587,94 гривень є безпідставними, а
тому не підлягають задоволенню.

В позовній заяві позивач вказує, що
04 травня 2006 року по накладній НОМЕР_1 через ОСОБА_2 (довіреність НОМЕР_3.)
відповідачем отримана цегла будівельна в кількості 9500 штук на суму 4465 грн.

По накладній НОМЕР_4 товар одержала
невстановлена особа, оскільки не вказано ні прізвища ні посади особи, яка
підписала цю накладну, відсутній відбиток печатки ТзОВ "АМТ-Труби".

Відповідно до частини 2 статті 307
Господарського кодексу України, договір перевезення вантажу укладається в
письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується
складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати
вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами
здійснення відповідних перевезень.

Жодного договору на перевезення
цегли будівельної в кількості 9500 штук на суму 4465 грн. між позивачем та
відповідачем не укладалось, в матеріалах справи такий документ відсутній.

Відповідно до частини 5 статті 315
Господарського кодексу України, для пред'явлення перевізником до
вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення,
встановлюється шестимісячний строк. З дня виписки накладної НОМЕР_4 пройшло
більше шести місяців, а відповідно до ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України,
сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. А відповідно до частини 5 статті 203
Господарського кодексу України, не допускається зарахування вимог, щодо яких за
заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей
минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

В позовній заяві позивач вказує, що
відповідачем в односторонньому порядку порушується зобов'язання, що випливають
зі ст. 639, 526, 530 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 639
ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо
форми договору не встановлені законом. Чинним законодавством України чітко
встановлено, що договір поставки, перевезення, купівлі-продажу товарів між
суб'єктами господарської діяльності укладаються у письмовій формі. Жодного
договору між позивачем та відповідачем на поставку цегли будівельної в
кількості 9500 штук на суму 4465 грн. не укладалось, а тому твердження позивача
про те, що відповідачем в односторонньому порядку порушується зобов'язання, що
випливає зі ст. 639 ЦК України, не відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки, жодного договору між позивачем
та відповідачем на поставку цегли будівельної в кількості 9500 штук на суму
4465 грн. не укладалось, твердження позивача про те, що відповідачем в
односторонньому порядку порушується зобов'язання, що випливає зі ст.526 ЦК
України, не відповідають нормам чинного законодавства, а тому задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст.75 ГПК України
справу розглянуто за відсутності представника відповідача, явка якого в судове
засідання не визнавалась обов'язковою, за наявними в ній матеріалами з
врахуванням поданого відповідачем відзиву. Позивач проти розгляду справи за
відсутності представника відповідача не заперечує.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

встановив:

04.05.2006р. позивач передав
відповідачу цеглу будівельну в кількості 9500 шт. загальною вартістю 4465 грн.,
що підтверджується накладною НОМЕР_4.

На отримання від позивача 9500 шт.
цегли відповідачем на ОСОБА_2 було виписано довіреність НОМЕР_5., яка підписана
уповноваженими особами відповідача - керівником підприємства, головним
бухгалтером, скріплена печаткою і є бланком суворої звітності.

Накладна про передачу товару
оформлена відповідно до вимог складання первинних бухгалтерських документів,
встановлених ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні”, підписана сторонами. Вимоги про обов'язкове скріплення
накладної печаткою згаданий Закон не містить.

Та обставина, що в накладній не
зазначено посади і прізвища особи, яка її підписала, не може бути підставою для
висновку, що вона підписана не уповноваженою особою.

Отже, в даному випадку між
сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу шляхом підписання
накладної.

Відповідно до ст.11 Цивільного
кодексу України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не
передбачені актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до цього цивільні права
і обов'язки виникають з угод, передбачених законом, а також  з угод, хоч і не передбачених законом,
але  таких, які йому не суперечать.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З наведених підстав судом не взято
до уваги доводів відповідача про відсутність між сторонами укладеного договору
поставки та договору перевезення вантажу, а отже відсутності зобов'язання по
оплаті.

Щодо заперечень відповідача про те,
що сторонами не дотримано письмової форми укладення договору, то як випливає із
змісту ст. 657 ЦК України для договору купівлі - продажу товарів не передбачено
обов'язкової письмової форми договору.

Враховуючи наведене, обставини, на
які посилається відповідач,  не дають
підстав для звільнення його від відповідальності за несплату вартості
отриманого товару.

Оскільки сторони письмового
договору не укладали, строку оплати не встановлювали, то відповідно до статті
530 Цивільного кодексу України якщо строк виконання зобов'язання не
встановлений, боржник повинен виконати обов'язок по оплаті в семиденний строк з
дня пред'явлення вимоги кредитором.

21.09.2006р. позивач звертався до
відповідача з вимогою про оплату шляхом надіслання претензії НОМЕР_6. (
повідомлення про врученняНОМЕР_7 - а.с.6), проте відповідач відповіді не
надіслав, отриманого товару не оплатив.

Заборгованість на момент розгляду
справи складає 4465 грн. Доказів, які б спростовували цю заборгованість або
доказів її оплати відповідач суду не подав.

Враховуючи наведене, позовна вимога
про стягнення з відповідача 4465 грн. заборгованості за переданий йому товар
обґрунтована і підлягає до задоволення.

Разом з цим з відповідача за
прострочення платежу відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України слід
стягнути 80,37 грн. збитків, завданих інфляцією за листопад 2006р., 41,46 грн.
процентів річних за період з 05.10.2006р. по 31.01.2007р. Проценти річних
обчислені до часу прийняття рішення суду, тобто по 31.01.2007р., виходячи з
розрахунку: 4465 х 3% х 113 днів : 365.

Враховуючи наведене, беручи до
уваги, що проценти річних нараховані позивачем до 3.02.2007р., в позові про
стягнення 2,21 грн. (43,67 - 41,46) процентів річних, нарахованих за період з
1.02.2007р. по 3.02.2007р. слід відмовити.

Оскільки позивачем не подано
доказів про надіслання заяви НОМЕР_8. відповідачу, згідно з якою позивачем
збільшено позовну вимогу в частині стягнення збитків, завданих інфляцією до
120,55 грн., судом розглянуто первісну позовну вимогу про стягнення з
відповідача 80,37 грн. збитків, завданих інфляцією, нарахованих за листопад
2006р.

Керуючись ст.ст.11, 530, 625, 655
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.44,
49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський
суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «АМТ «Труби» (смт. Іваничі, вул.Луцька, 3, )  на користь підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_9)  4465 грн.
заборгованості, 80 грн. 37 коп. збитків, завданих інфляцією, 41 грн. 46 коп.
процентів річних, 102 грн.  витрат,
пов'язаних з оплатою державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3. В решті позовних вимог
відмовити.

Суддя
Якушева І. О.