КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2007                                                                                           № 6/399-24/504

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Кучанський О.В. – юрист,

від відповідача – представник не з’явися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові технології"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.12.2006

у справі № 6/399-24/504

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент Плюс"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові технології"

про                                                  стягнення 25368,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.12.2006р. у справі №6/399-24/504 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Промислові технології”, відповідача у справі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фундамент Плюс”, позивача у справі, 5127,60грн. основного боргу, 1338,30грн. збитків від інфляції, 371,72грн.  3% річних, 8754,56 пені, 102грн. державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач оскаржує його в апеляційному порядку з мотиву неповного з’ясування судом обставин, що мають суттєве значення для справи. Зокрема він стверджує, що директор відповідача на той час, Цимбалюк В.І., не мав право підписувати договір підряду від 23.09.2003р. Просить рішення скасувати і постановити нове рішення, яким в позові відмовити.

Представник відповідача, скаржника у справі, в судове засідання по розгляду його апеляційної скарги вдруге не з’явився з невідомих причин, хоча про дату та місце проведення засідання був належним чином повідомлений(поштове повідомлення в справі). В справі достатньо документів для розгляду скарги і прийняття об’єктивного рішення і тому скарга розглядається без участі представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали у справі та заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

Як з’ясовано при розгляді позовної заяви в місцевому суді  і знайшло своє підтвердження в апеляційній інстанції, 23 вересня 2003 року між Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Фундамент Плюс" та Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Промислові технології"" був укладений Договір підряду №15/03 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) Підрядник (Позивач) зобов’язується виконати роботи по улаштуванню мансардного поверху будинку № 160 (А) по вул. Фрунзе в м. Києві.

Загальна вартість робіт складає 123930,00 грн. (додаток № 1 до Договору).

Згідно п. 4.1. Договору Замовник - ТОВ „Промислові технології" перераховує підряднику попередню оплату в розмірі 42000,00 грн., що було і зроблено. Подальші платежі, що в сумі складають 81930,00 грн. здійснюються за фактично виконані роботи протягом 10 днів з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Додатком № 2 до Договору сторони погодили вартість робіт у розмірі 120128,40 грн.

На виконання умов Договору Позивач - ТОВ „Фундамент Плюс" виконав свої зобов’язання по Договору в строк, в належній якості та в повному обсязі на загальну суму 120128,40 грн., що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Проте Відповідач - ТОВ „Промислові технології"" виконав взяті на себе зобов’язання неповністю, залишивши за собою борг в розмірі 5127,60 грн. Факт боргу не заперечувався  в суді першої інстанції. Не заперечується це і при розгляді апеляційної скарги.в

Позивач  - ТОВ  „Фундамент   Плюс"  вживав    заходи   досудового врегулювання господарського спору, а саме: 08.11.2004 року надіслав Відповідачу Претензію вих. № 63/11 про необхідність сплати вартості виконаних підрядних робіт за Договором, яка залишена Відповідачем без задоволення.

При розгляді позовної заяви представник Відповідача - ТОВ „Промислові технології" надавав суду Відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнавав та просив відмовити в їх задоволенні на підставі того, що дії директора Відповідача по підписанню довідки та акту виконаних робіт вчинені з перевищенням повноважень, а тому с недійсними. На це він наполягає і в апеляційній скарзі, посилаючись на п.п.3 п. 9.9 Статуту ТОВ „Промислові технології” в якому вказано, що директор може підписувати договори(угоди) вартість яких на день підписання перебільшує еквівалент 4000 дол. США в перерахунку по курсу НБУ лише за письмовим дозволом Загальних зборів засновників.

Але згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

П.2 ст. 241 ЦК України зазначає, що наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє права та обов’язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідач уклав договір підряду, здійснив по ньому попередню оплату, прийняв роботу, частково провів розрахунок по ним. Все це є підставою вважати договір від 23.09.2003р. дійсним з усіма відповідними наслідками.

Апеляційний суд також критично сприймає доводи відповідача про неякісне виконання позивачем підрядних робіт, оскільки згідно з ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно статті 837 Цивільного кодексу України: За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Тобто, Відповідач - ТОВ „Промислові технології" у будь-якому разі зобов’язаний був або прийняти виконані Позивачем роботи або в разі виявлення недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідач не заявляв Позивачу про виявлення недоліків, тому він повинен прийняти та оплатити виконані Позивачем роботи відповідно до умов Договору.

На день розгляду справи в суді першої інстанції основний борг складав 5127,60 грн. і відповідно позов в цій частині був цілком обґрунтовано задоволений.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір збитків від інфляції складає 1338,30 грн., 3% річних - 371,72 грн. (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 10.1. Договору за невиконання або несвоєчасне виконання Договору винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми Договору за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми Договору. Сума пені становить 8754,56 грн. (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених вимог, позов  задоволений в повному обсязі.

За таких обставин апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові технології» залишити без задоволення,  рішення Господарського суду м. Києва від 12.12.2006р. у справі №6/399-24/504 – без змін.

2.          Матеріали справи № 6/399-24/504 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

11.06.07 (відправлено)