ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"14" червня 2007 р.                                                  Справа № 18/168

За позовом Прокурора Бахмацького району в інтересах держави в особі Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

14014, м. Чернігів, вул. Музична, 1-а

До Фермерського господарства „Агроленд”

16500, м. Бахмач, вул. Дружби, 2/51

про   стягнення 1309 грн. 80 коп.

Суддя   А.С.Сидоренко

Секретар судового засідання І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: Шестак М.В. –гол. спец-т –юрист, дов. № 5 від 07.06.2007р.

Від відповідача: не з’явився

В судовому засіданні прийняла участь прокурор відділу прокуратури Чернігівської області Козакова І.М., посв. № 93 від 20.12.2004р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Бахмацького району в інтересах держави в особі Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (надалі - позивач) заявлено позов до Фермерського господарства „Агроленд” (надалі - відповідач) про стягнення 1309,80 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з’явився.

Ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі, позовна заява разом з доданими до неї документами та судова повістка про виклик представника, що направлялись відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві, були ним отримані, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 498381.

Судова повістка про виклик представника, що направлялась відповідачу повторно, була повернута до суду у зв’язку з відсутністю адресата вдома.

За таких обставин неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача та прокурора, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 9 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ (далі –Закон № 2240-ІІІ), Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі –Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

У відповідності з частинами 1, 5 ст. 10 Закону № 2240-ІІІ, управління Фондом здійснюють правління та виконавча дирекція Фонду. В Автономній Республіці Крим, областях та в містах Києві і Севастополі безпосереднє управління здійснюють правління та виконавча дирекція відповідних відділень Фонду.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду та його відділень є виконавчі дирекції відділень в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі. Статутом Фонду може бути передбачено створення виконавчих дирекцій або уповноважених представників відділень у районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення.

Відповідно до пунктів 1, 4, 5 ст. 13 Закону № 2240 виконавча дирекція Фонду:

забезпечує збір та акумуляцію внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням;

здійснює контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхових внесків, а також забезпечує цільове використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням;

представляє інтереси страховика в судових та інших органах.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 2240-ІІІ, джерелами формування коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є страхові внески страхувальників –роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 22 Закону № 2240-ІІІ встановлено, що платниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є страхувальники та застраховані особи. Юридичні особи набувають статусу страхувальника з дня взяття їх на облік у робочому органі відділення Фонду.

Відповідач зареєстрований як платник страхових внесків 07.07.2004р. за № 19.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 2240-ІІІ страхувальники –роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками –роботодавцями один раз на місяць –у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Обов’язок роботодавця нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески передбачений п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону № 2240-ІІІ.

В порушення даних вимог, відповідачем не сплачені страхові внески за 1 –ий квартал 2007р. в сумі 1309,80 грн.

Сума заборгованості підтверджується звітом відповідача про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 1 –ий квартал 2007 року від 18.04.2007р.

Доказів погашення заборгованості відповідач не надав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 28 Закону № 2240-ІІІ страховик зобов'язаний здійснювати контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхувальником страхових внесків, а також обґрунтованістю проведених ним витрат страхових коштів.

Приписом частин 1 та 2 ст. 30 Закону № 2240-ІІІ встановлено, що страхувальник-роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

У відповідності з ст. 8 Закону № 2240-ІІІ спори, що виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в порядку, встановленому статутом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, та в судовому порядку.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 13, 19, 22, 23, 27, 28, 30 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, ст. ст. 94, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства „Агроленд”, м. Бахмач, вул. Дружби, 2/51 (р/р 5902 ПІБ м. Ніжин, МФО 353434, код 32889090) на користь виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Чернігів, вул. Музична, 1-а (р/р 0001 УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код 14244036) 1309 грн. 80 коп. заборгованості.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко