ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.
Справа № А-3/100

Господарський суд Івано-Франківської області у складі  колегії суддів:

Cуддя  Фрич Марія Миколаївна

При секретарі   Толочко Інна Валеріївна

за позовом  Контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській області  вул. Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ

до відповідача  Коломийського комунального підприємства "Коломиятеплоенерго"  вул. Шкрумеляка 36, м.Коломия Івано-Франківська обл.

про стягнення коштів в сумі  298,47 тис грн. в користь місцевого бюджету

Представники:

Від позивача: Фреїшин Тетяна Михайлівна - завідувач сектору правової роботи, (довіреність № 09-13-14/713 від 20.02.2007 року)

Від відповідача:  Рудик Ігор Миколайович - арбітражний керуючий,

СУТЬ СПРАВИ:  позивачем  подано позовну заяву про стягнення з відповідача  298 470 грн. 00 коп.  в користь місцевого бюджету.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказуючи на :

- Акт  ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Коломийського комунального підприємства "Коломиятеплоенерго" за період 01.01.04р по 30.09.06р за №01-10/064 від 18.10.06р., що підписаний представниками сторін без заперечень (зауважень), яким виявлено нецільове використання коштів ( кошти, які отримані від продажу комунального майна використані на інші потреби підприємства, а не перераховані до бюджету розвитку місцевих бюджетів), та рекомендовано перерахувати кошти до міського бюджету.

Представник відповідача  у відзиві на позов проти позову заперечує, посилаючись на:

-неправомірне пред'явлення позову в порядку адміністративного судочинства посилаючись на п.23 ст.50,  п.2 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України;

- постанову господарського суду Івано-Франківської області  від 07.11.06р по справі №Б-13/178  відповідача визнано банкрутом, та щодо нього відкрита ліквідаційна процедура, а  вимоги позивача погашаються  в процедурі банкрутства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.11 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" було проведено планову виїзну ревізію яка згідно пункту 2.45 Плану контрольно-ревізійної роботи Головного контрольно-ревізійного управління України на III квартал 2006року, Коломийським районним регіональним контрольно-ревізійним відділом проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Коломийського комунального підприємства "Коломиятеплоенерго" за період з 01.01.2004р по 30.09.2006р., про що складено акт №01-10/064 від 18.10.2006р.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", згідно якої позивач зобов'язаний не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної ревізії надіслати повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Підприємство було повідомлено про проведення планової ревізії повідомленням від 18.08.2006р  № 01-8/424, яке фактично отримало 20.08.2006р.

Дана ревізія була проведена на підставі направлень від 04.09.2006р за № 126,127,128 про що в журналі реєстрації перевірок вчинено запис 04.09.2006р за № 80.

В розділі 7 в Додатках №41-45 в абзаці 2,3 акті проведення ревізії було  виявлено наступне порушення від продажу основних засобів через Прикарпатську товарну біржу, підприємству в 2005-2006роках поступило грошових коштів в сумі 720,7тис. грн.

Відповідно до ст.71 Бюджетного кодексу України, ст.60 п.1 Закону України "Про державний бюджет на 2005рік" та ст.64 п.1 Закону України "Про державний бюджет на 2006рік" кошти, отримані від продажу комунального майна спрямовуються до бюджету розвитку місцевого бюджету і використовуються на капітальні видатки. Фактично підприємством, із отриманих коштів від продажу комунального майна  спрямовано -422,23 тис. грн., решту отриманих коштів в сумі 298,47тис грн. використано на інші потреби підприємства ( погашення кредиту в банк "Фінанси і кредит" -83,9тис грн., ПДВ-123,8тис грн., сплату земельного податку за землю -2,8 тис грн., на виплату зарплати -70,6 тис.грн, оплату за електроенергію -17,7тис.грн., які перечисленні на виконання прийнятих  в порушення вищевказаного Кодексу рішень сесії міської ради від 08.09.2004року № 1074, від 02.06.2005року № 1617, №1618, та № 1619 в порушення вищевказаного Кодексу, якими надано дозвіл підприємству на реалізацію комунального майна в 2005-2006роках на погашення заборгованості на інші потреби підприємства.

Відповідно позивачем  відповідачу направлено лист №01-8/540 від 30.10.2006р  про усунення порушень, виявлених ревізією та пред'явлено  наступні вимоги, серед яких перерахувати до бюджету розвитку міського бюджету кошти, що надійшли від реалізації майна в сумі 298470 грн.

Відповідач недоліків, які встановлені в акті № №01-10/064 від 18.10.2006р не усунув.

Частиною 2 ст.15 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" встановлено, що  Законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами  об'єктів, що ревізуються.

Згідно п.10 ст.10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", закріплено право позивача звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства .

В спростування заперечень позивача щодо  неправомірного пред'явлення позову в порядку адміністративного судочинства посилаючись на п.23 ст.50КАСУ та  п.2 ст.105 КАСУ, суд вказує наступне:

-п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в тому числі на виконання делегованих повноважень;

-п.7 ч.1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування,  їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні  ними  владних  управлінських  функцій  на основі  законодавства,  в  тому числі на  виконання делегованих повноважень;

-ч.1 ст.15 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні",  службові  особи  державної  контрольно-ревізійної  служби   є представниками органів державної виконавчої влади, отже субєктом владних повноважень.

-  ч.1 ст. 50 КАСУ зазначено що позивачем в адміністративній справі можуть бути суб'єкти владних повноважень, а в ч.4  вищезазначеної статті зазначено що юридичні особи можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках які перелічені в даній частині, зокрема п.5 ч.4 зазначено, що в інших випадках встановлених законом.

- ч.4 ст.105 КАСУ зазначено що позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно - правових відносин,  п.10 ст.10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" закріплено  право позивача на звернення до суду.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно предявлено позов в порядку адміністративного судочинства.

Щодо доводів представника відповідача, що підприємство  визнано банкрутом постановою господарського суду Івано-Франківської області  від 07.11.06р по справі №Б-13/178, та щодо нього відкрита ліквідаційна процедура, а  вимоги позивача погашаються  в процедурі банкрутства,   суд вказує наступне:

-представник відповідача зазначив що позивач заявив  ті самі  майнові вимоги по тим самим підставам що і в  по справі № Б-13/178, хоча підтвердження своїх доводів  документів не представив ухали суду про затвердження майнових вимог, як кредитора по справі.

Крім того, до тих пір, доки будь-який субєкт підприємницької діяльності, в т.ч і такий, щодо якого порушено провадження про визнання його банкрутом, не буде виключено з державного реєстру, суд не вправі відмовити в розгляді заявлених до нього позовних вимог.

Враховуючи викладене, та  приймаючи до уваги що відповідачем не подано доказів  в спростування своїх заперечень суд прийшов до висновку що вимоги позивача про стягнення 298 470 грн. 00 коп.  в дохід  бюджету розвитку місцевого бюджету  є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Судові витрати, відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнути з відповідача.

На підставі наведеного та керуючись  ч. 2 ст 19, ст. 124, Конституції України,  п.10 ст.10,  ч.ч.1,3 ст.11, ч.ч.1,2 ст.15 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", п.1 ст.60  Закону України "Про державний бюджет на 2005рік", п.1 ст.64 Закону України "Про державний бюджет на 2006рік" ст.71 Бюджетного кодексу України,  ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Коломийського комунального підприємства "Коломиятеплоенерго", вул. Шкрумеляка 36, м.Коломия Івано-Франківська обл.  ідентифікаційний код 23921843 в дохід бюджету розвитку місцевого бюджету ( на рахунок 0016 в Коломийському УДК, МФО 836014, ЗКПО 20568659, код бюджетної класифікації 21080500, призначення платежу - інші надходження) кошти в сумі 298470грн

Стягнути з Коломийського комунального підприємства "Коломиятеплоенерго", вул. Шкрумеляка 36, м.Коломия Івано-Франківська обл.  ідентифікаційний код 23921843 в дохід державного бюджету (р/р № 0002, отримувач: УДК в м. Івано-Франківськ, банк отримувача –ГУДК в Івано-Франківській області, МФО 836014, , код платежу 22090200,)  –2984 грн. 70коп.  судового збору.

Виконавчий лист  суду видати після набрання постановою законної сили за заявою позивача.

На постанову господарського суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) постанови через місцевий господарський суд.

Суддя                                                            Фрич Марія Миколаївна

постанова підписана 24.05.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Жураківська М.І.