ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 березня 2007 р.

№

Вищий
господарський  суд  України
у складі колегії суддів:

головуючого:
суддів:

Кравчука Г.А.
Мачульського Г.М. Шаргала В.І.

перевіривши  матеріали касаційної скарги

ОСОБА_1

на  рішення від

Деснянського районного суду міста
Києва  29.09.2006р.

та ухвалу  від

Апеляційного суду міста
Києва  27.11.2006р.

у справі  за позовом

Деснянського районного суду міста
Києва ОСОБА_2

до

1). ОСОБА_3
2). ОСОБА_4 3). Товариства з обмеженою відповідальністю
"Азовська нафтова компанія" 4). Виконавчого комітету
Маріупольської міської ради

треті особи

1).
ОСОБА_5 2). ОСОБА_6 3). ОСОБА_7 4). ОСОБА_8 5).
ОСОБА_1 6). ОСОБА_9 7). Корпорація "Енерджі Менеджмент
Корп."  8). Корпорація
"Файв Стар Пропертіз Інк."  9).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Готель
"Централь"  10). Мале
приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Богатир"  11). Приватне науково-виробниче
підприємство "Дон-Сиб"

про

визнання дій неправомірними,
визнання недійсним рішення загальних зборів, протоколу, редакції статуту та
скасування державної реєстрації нової редакції статуту, -

В С Т А Н О В
И В :

Касаційна скарга в даній справі
була подана 27.01.2007р. через відділення поштового зв'язку до Верховного Суду
України як до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду України від
12.02.2007р. вказана касаційна скарга передана до Вищого господарського суду
України для вирішення питання про її прийняття. Ця ухвала мотивована тим, що
29.12.2006р. набрав чинності Закону України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів", яким було внесено зміни до ст.12
Господарського процесуального кодексу України і визначено підсудність
господарським судам справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером) у тому
числі учасником, який вибув, а також між учасниками господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих
положень цього Закону, після набрання чинності цим Законом заяви і скарги у
справах, передбачених пунктом 4 частини першої статті 12 Господарського
процесуального кодексу України (тобто у справах, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів), по яких не порушено (не відкрито) провадження,
розглядаються господарським судом у порядку, встановленому Господарським
процесуальним кодексом України. Крім того, пунктом 5 Прикінцевих положень
вказаного Закону визначено, що після набрання чинності цим Законом касаційні
скарги на судові рішення у таких справах, підлягають розгляду за правилами
Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином після набрання чинності
зазначеним Законом касаційною інстанцією з перегляду судових рішень у даній
справі є Вищий господарський суд України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 в даній
справі була подана після набрання чинності Законом України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з
питань приватизації та з корпоративних спорів", а відтак мала подаватись
не до Верховного Суду України, а у порядку, визначеному Господарським
процесуальним кодексом України.

Так, згідно ст.109 Господарського
процесуального кодексу України касаційна скарга (подання) подається (вноситься)
до Вищого господарського суду України через місцевий чи апеляційний суд, який
прийняв оскаржуване рішення чи постанову, а місцевий або апеляційний суд, в
свою чергу, зобов'язаний надіслати скаргу (подання) разом зі справою до Вищого
господарського суду України у п'ятиденний строк з дня її надходження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1113
цього кодексу касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом,
якщо її надіслано інакше, ніж через місцевий або апеляційний суд, що прийняв
рішення або постанову.

Як вбачається з матеріалів
касаційної скарги, рішенням Деснянського районного суду від 29.09.2006р.,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.11.2006р., в
задоволенні позову відмовлено. Згідно штампу поштової установи касаційна скарга
була подана через відділення поштового зв'язку 27.01.2007р. і надійшла до
Верховного Суду України 02.02.2007р., про що свідчить відповідний штамп на
першому аркуші касаційної скарги, тобто касаційна скарга була подана після набрання
чинності Законом України № 483-V, однак відмітки судів попередніх інстанцій,
які винесли оскаржені судові рішення, на касаційній скарзі відсутні, а на
конверті,  в якому надійшли матеріали
вказаної касаційної скарги, міститься інформація про направлення поштового
відправлення безпосередня до Верховного Суду України, в порушення вимог,
передбачених ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, вказана касаційна скарга
була передана з Верховного Суду України до Вищого господарського суду України
без матеріалів цивільної справи, що також підтверджує ту обставину, що ця
касаційна скарга була направлена безпосередньо до Верховного Суду України,
тобто була надіслана інакше, ніж через місцевий або апеляційний господарський
суд, що прийняв рішення або постанову.

Визначений ст.109 Господарського
процесуального кодексу України порядок подання касаційної скарги покликаний
забезпечити її надходження до Вищого господарського суду України разом зі
справою для здійснення ним свої процесуальних повноважень щодо перевірки
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення судами.

Таким чином, касаційна скарга
ОСОБА_1 згідно пункту 2 частини 1 статті 1113 ГПК України підлягає
поверненню.

Крім того, згідно ч.1 ст.1111
Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну
скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до
неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.111
Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази
надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно п.3 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга (подання) не
приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги (подання) не
додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Як зазначено в касаційній скарзі
додатками до неї ( п.2 Додатків) є копії касаційної скарги у відповідності до
кількості учасників судового процесу (23 примірника). Будь-які докази
надіслання копій касаційної скарги сторонам по справі в матеріалах касаційної
скарги відсутні. Ненаправлення копій касаційної скарги сторонам по справі, що
підтверджується відсутністю відповідних доказів та відомостями, зазначеними в
касаційній скарзі, є порушенням вимог, передбачених Господарським процесуальним
кодексом України, та є перешкодою для порушення та здійснення касаційного
провадження.

Зважаючи на викладене колегія
суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що вказані
обставини є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п.3 ч.1
ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить до висновку, що вказана касаційна скарга
підлягає поверненню згідно пунктів 2, 3 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, пунктами 2,
3 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В
:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду міста Києва від 29.09.2006р., та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 27.11.2006р., у справі Деснянського районного
суду міста Києва, повернути особі, що її подала.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Судді
Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало