ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2007 р.                                                           Справа № 13/55-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Кубик А.І.- представник за довіреністю №93 від 19.06.2007р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Мартинівський спиртовий завод", с. Мартинівка Жмеринського району Вінницької області

на рішення господарського суду Вінницької області

від "14" лютого 2007 р.  у справі № 13/55-07 (суддя Тісецький С.С.)

за  позовом Сільськогосподарського  приватного підприємства "Агрофірма "Обрій",              с.Голосків Летичівського  району Хмельницької області

до Державного підприємства "Мартинівський спиртовий завод", с. Мартинівка Жмеринського району Вінницької області

про стягнення 19283,76грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 14.02.2007р. у справі №13/5-07 позов Сільськогосподарського приватного підприємства "Агрофірма "Обрій" задоволено.

Стягнуто  з Державного підприємства "Мартинівський спиртовий завод" на користь позивача 18976грн. основного боргу, 189,76грн. відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита та 118грн. - витрат на інформацйно-технічне забезпечення судового процесу.

Вважаючи, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд припустився порушень  процесуального законодавства, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуваний судовий акт скасувати. Зокрема, зазначає, що суд розглянув справу за відсутності представника відповідача, хоча пунктами 1,2 ст.77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі нез'явлення представників сторін та неподання витребовуваних доказів господарський суд відкладає розгляд справи.

В судове засідання представник відповідача не  з'явився.

На адресу Житомирського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв'язку із складанням його уповноваженим представником державних іспитів, однак, будь-яких доказів на підтвердження заявленого клопотання відповідач не подав.

Зважаючи на те, що про час та місце проведення судового засідання                    ДП "Мартинівський спиртовий завод" було повідомлено своєчасно та належним чином (ухвала  про призначення розгляду апеляційної скарги на 20.06.2007р. на адресу відповідача була направлена 28.03.2007р.), а також враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представника відповідача не перешкоджає переглядові справи за наявними в ній матеріалами, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні заявленого останнім клопотання.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення господарського суду  законним та обгрунтовим, просить оскаржуваний судовий акт залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Мартинівський спиртовий завод" - без задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.10.2004р. між СПП "Обрій" (Продавець) та ДП "Мартинівський спиртовий завод" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу кукурудзи за №15, за умовами якого Продавець зобов'язувався  продати, а Покупець купити товар, а саме - кукурудзу.

Ціна за одиницю сировини складає 350 грн. за 1 тону з ПДВ по фізичній вазі (п.4.1. договору).

Згідно накладних №30828 від 30.10.2004р., №31406 від 23.11.2004р. на підставі доручень №562688 серії НАІ від 27.10.2004р. та №562726 серії НАІ від 17.11.2004р. позивач передав, а відповідач отримав 4370,96 цт кукурудзи на загальну суму          161976, 06грн.(а.с.21).

Державне підприємство "Мартинівський спиртовий завод"  розрахувалось за товар частково, сплативши 143000грн. Його борг перед позивачем становить 18976грн.

19.07.2006р. позивач звернувся до відповідача з вимогою розрахуватися з ним належним чином за отриману кукурудзу.

16.08.2006р., відповідаючи на претензію Сільськогосподарського приватного підприємства "Агрофірма "Обрій" від 19.07.2006р. за №97, відповідач визнав  розмір заборгованості та зобов'язався протягом  одного-двох місяців провести з позивачем  повний розрахунок, але свої зобов'язання  не виконав. Подальші звернення позивача щодо погашення  боргу, відповідач залишив без реагування  (а.с.15 -18).

Приписами ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію  господарського чи управлінсько- господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт ( управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного  документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо,  а також шляхом підтвердження    прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч.1 ст.181 Господарського кодексу України).

З накладних  №30828 від 30.10.2004р. та №31406 від 23.11.2004р., за якими позивачем було передано ДП "Мартинівський спиртовий завод" кукурудзу, не вбачається, що поставка товару здійснювалась на виконання договору від 25.10.2004р., оскільки в них відсутні посилання на даний договір.

Таким чином, між позивачем та відповідачем фактично було укладено усну угоду, за якою у відповідача виникло господарське зобов'язання щодо оплати отриманої  за накладними кукурудзи.

Згідно з ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1, 2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав.

За змістом ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази на підтвердження сплати відповідачем заборгованості в сумі 18976грн. в матеріалах справи відсутні.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі  на те, що рішення місцевим господарським судом прийнято за відсутності представника відповідача, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки матеріали справи свідчать про належне і своєчасне повідомлення судом першої інстанції  Державного підприємства "Мартинівський спиртовий завод"  про час і місце розгляду справи й, відповідно, останній не був позбавлений права направити в засідання суду свого повноважного представника.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного  судового акту.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 14.02.2007р. слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП "Мартинівський спиртовий завод"  - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 14 лютого 2007 року                 у справі №13/55-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Мартинівський спиртовий завод", с. Мартинівка  Жмеринського району Вінницької області - без змін.

2. Матеріали справи №13/55-07 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук.4 прим.

1-до справи

2,3-сторонам

4-в наряд