СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.06.07                                                                                 Справа № 11/262ад.

Господарський суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі судового засідання  Мелеховій О.С., розглянувши матеріали справи  № 11/262ад за позовом

Прокурора м. Луганська в інтересах Відділення виконавчої дирекції  Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  України  у м. Луганську

до  Державного комунального підприємства «Луганськелектротранс»,                  м. Луганськ

про стягнення 13832 грн. 60 коп.

за участю представників сторін:

від заявника –Подгорна Г.В., посв. № 878 від 16.11.2006

від позивача – Мартовицький М.Ф., дов. № 03/04 від 09.01.2007

від відповідача –Антонцева І.І., дов. №  15/109-601 від 01.08.2006

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача недоїмки зі сплати страхових внесків на обов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у сумі 13832 грн. 60 коп.

Відзивом на адміністративний позов позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,  оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін у справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно приписів ст. 10 закону України „Про загальнообов’язкове державне  соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105-14 від 23.09.1999 (надалі –Закон № 1105) страхувальниками, тобто особами, які зобов’язані сплачувати страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі –Фонд), є роботодавці - юридичні особи та фізичні особи –підприємці, які використовують найману працю.

У відповідності із пунктом 2.1 Інструкції „Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою Правління Фонду № 12 від  20.04.2001 (надалі –Інструкція) платниками страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних  випадків на виробництві та професійних захворювань України є  юридичні особи незалежно від форм власності і господарювання, виду діяльності та галузевої належності, а також їх відокремлені підрозділи.

Згідно приписів ст. 10 Закону № 1105 роботодавці як страхувальники  зобов’язані своєчасно та у повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

У відповідності із пунктом 4.1 Інструкції сума страхового внеску розраховується згідно із страховим тарифом, встановленим Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі)  національної економіки, до якого віднесений страхувальник.

Пункт 4.10 Інструкції встановлює, що розміри страхових внесків страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, в тому числі у натуральній формі, визначених згідно із Законом України „Про оплату праці”, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток громадян.

Пунктом 4.12 Інструкції визначено, що страхові внески  сплачуються юридичними особами в день одержання коштів на оплату праці в установах банків, а при проведенні оплати праці з наявної виручки чи натуроплатою  платники зобов’язані не пізніше дня, наступного після здійснення виплат, надати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду.

Згідно пункту 4.13 Інструкції нараховані страхові внески, інші платежі сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок Фонду.

Відповідач зареєстрований у Відділенні виконавчої дирекції  Фонду у                   м. Луганську як платник страхових внесків.

У відповідності з наданою відповідачем у справі до органу Фонду розрахунковою відомістю  про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду за квітень 2007 року до сплати відповідачем належить 13832 грн. 60 коп. страхових внесків.

11.05.2007 сторонами у справі проведене звірення взаємних розрахунків, за результатами звірення складено та підписано повноважними представниками сторін відповідний акт, згідно з яким сума заборгованості відповідача зі сплати страхових внесків до Фонду становить 13832 грн. 60 коп.

На момент звернення позивача до суду, а також в процесі розгляду справи  сума заборгованості відповідачем на розрахунковий рахунок позивача перерахована не була.

Відзивами на позовну заяву від 13.06.2007 № 15/109-452 та від 15.06.2007 відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі та повідомлено про важке фінансове становище підприємства, у зв»язку з яким і утворилася заборгованість зі сплати страхових внесків до Фонду.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, розрахунковою відомістю  про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду за квітень 2007 року,  актом звірення розрахунків від 11.05.2007, підписаним повноважними представниками сторін.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються  матеріалами справи та  відповідають фактичним обставинам.

З урахуванням визнання  відповідачем адміністративного позову, а також того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує  чиїх - небудь прав, свобод та інтересів, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України питання стосовно судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та учасникам судового процесу повідомлено про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п’ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 94, 98,  158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  –

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити  повністю.

2. Стягнути з Державного комунального підприємства «Луганськелектротранс», вул. Фрунзе, 130, м. Луганськ, код 03328058, на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Луганську, вул. Леніна, 26, м. Луганськ, код 25938888, заборгованість зі сплати страхових внесків у сумі 13832 грн. 60 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржене судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 20.06.2007.

Суддя                                                                               М.О. Москаленко