ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.07
р.
Справа № 18/114а

за позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Донецьк

до відповідача: Управління
Пенсійного Фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька

про скасування рішень про
застосування фінансових санкцій від 07.02.2007 року

Суддя господарського суду Донецької
області
О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду  справу за
участю  представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2-дов.

від відповідача : Педик Л.В.-дов.,
Оніпко Н.О.-дов.

Приватний підприємець ОСОБА_1 м. Донецьк
звернувся з позовом про скасування рішень Управління Пенсійного Фонду України в
Ворошиловському районі м. Донецька про застосування фінансових санкцій НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Заявою від 29.05.2007 року позивач уточнив
позовні вимоги, доповнивши їх пунктом про визнання незаконними дій відповідача,
пов”язаних з вимогою про сплату боргу від 07.02.2007 року на суму 426,12грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на
те, що він не має заборгованості перед ПФУ, оскільки сплачує страхові внески у
складі єдиного податку як платник по спрощеній системі оподаткування відповідно
до Указу Президента України від 03.07.1998 року № 727/98 „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб”єктів
малого підприємництва” зі змінами та доповненнями.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням
на те, що оспорювані рішення були прийняті відповідно до ст.106 Закону України
„Про загальнобов”язкове державне пенсійне страхування”, яка передбачає
відповідальність за порушення цього закону.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши  доводи та пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

Управлінням Пенсійного Фонду України в Ворошиловському районі м.
Донецька було проведено документальну перевірку з питань правильності, повноти
нарахування та своєчасності сплати внесків на загальнобов”язкове державне
пенсійне страхування СПД -ОСОБА_1 за період з 30.08.2005 року по 01.11.2005
року -звітний період, з 30.08.2005 року по 01.12.2006 року -фінансовий
(банківський) період, згідно Національного плану. Акт документальної перевірки
НОМЕР_4, НОМЕР_5.

За підсумками перевірки було донараховано :

- фонд оплати праці в сумі
1250,19грн.;

- страхові внески у загальній сумі
426,12грн.

Згідно цим донарахуванням відповідачем було
прийнято 3 рішення:

- Рішення НОМЕР_2  про застосування фінансових санкцій за
приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу),
на які нараховуються страхові внески. Згідно п. 3 ч. 9 ст. 106 Закону України
„Про  загальнобов”язкове державне
пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058 ( у подальшому - Закон № 1058)
за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат,
доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі
всієї прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу). СПД не
звільняється від сплати страхових внесків як за себе, так і за працівників, що
знаходяться з ним в трудових відносинах.

- Рішення НОМЕР_3 про застосування
та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум зборів та
пені за порушення податкового законодавства про сплату збору. Згідно п. 4 ч. 9
ст. 106 Закону № 1058 за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду
або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових
внесків накладається  штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за якій
донараховано ці суми.

- Рішення НОМЕР_1 про застосування
фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не встановленою
формою або подання недостовірних відомостей, що використовується в системі
персоніфікованого  обліку та іншої
звітності. Згідно п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058 за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків страхових внесків, які були
сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний
або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше 10
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170грн.)

Заперечуючи проти нарахування штрафних санкцій позивач посилається на
те, що він є  суб”єктом малого
підприємництва -платником  єдиного податку,
який відноситься до спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а
тому відповідно до Указу Президента України від 03.07.1998 року „Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів малого підприємництва” він
сплачує єдиний податок, у складі якого враховані і  відрахування до ПФУ.

Суд не може погодитися з такими доводами  з огляду на наступне.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України „Про загальнообов”язкове
державне пенсійне страхування” від 09.03.2003 року   № 1058-IV ( у подальшому -Закон № 1058).

В статті  5 Закону № 1058 передбачено, що він регулює
відносини, які виникають між  суб”єктами
системи загальнообов”язкового
державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів
може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим законом,
або в частині, що йому не суперечать.

Виключно цим Законом визначаються
принципи та структура системи загальнообов”язкового державного пенсійного
страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов”язковому державному
пенсійному страхуванню, перелік платників страхових внесків, їх права та
обов”язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків,
стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 1 статті 11 Закону № 1058 встановлено,
що загальнообов”язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни
України, які працюють у фізичних осіб - суб”єктів підприємницької діяльності та
інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб- суб”єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок,  фіксований
сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на
умовах  трудового договору (контракту)
або працюють на інших умовах, передбачених законодавством,  або виконують роботи  на зазначених підприємствах,  в установах, організаціях чи у фізичних осіб
за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п. 1 ст. 14 Закону №
1058  страхувальниками   відповідно до цього Закону є роботодавці :
підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності, виду
діяльності та
господарювання,  об”єднання
громадян, профспілки,  політичні партії
(у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ,
організацій, об”єднань громадян,
профспілок,  політичних
партій,  які мають окремий баланс,
самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи -суб”єкти
підприємницької діяльності та інші особи ( включаючи юридичних та фізичних
осіб-суб”єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали
спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених
законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

У статті 18 Закону № 1058 зазначено, що
страхові внески є цільовим загальнообов”язковим платежем, який справляється на
всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 4
цієї статті Закону страхові внески не включаються до складу податків, інших
обов”язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство, а іншими законами  не можуть
встановлюватися  пільги з
нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати. Законом №
1058 не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору та обов”язкове
державне пенсійне страхування для суб”єктів підприємницької діяльності, котрі
перейшли на спрощену систему оподаткування. Отже, обов”язок нараховувати,
обчислювати та сплачувати страхові внески на загальнообов”язкове державне
пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку, як суб”єкта
підприємницької діяльності.

Поряд з тим, суд вважає, що   позовні вимоги підлягають частковому  задоволенню з наступних підстав.

При розрахунку суми боргу по вимозі від
07.02.2007 року та нарахування штрафних санкцій по рішенню НОМЕР_3 позивачем не
були враховані суми платежів, які були сплачені
позивачем до ПФУ у складі єдиного податку.

За підрахунками ці суми мають бути :

- по вимозі від 07.02.2007 року -
312,72грн.,

- по рішеннюНОМЕР_3 -185,53грн.

Таким чином по вимозі відповідачем
зайве нарахована сума становить 113,40 грн., а по рішенню НОМЕР_3 -  62,37грн.

Беручи до уваги, що позовні вимоги частково
обґрунтовані, вони підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71,86,94,162,167 Кодексу
Адміністративного судочинства України, на підставі п.п.3,4,5 п. 9 ст. 106
Закону України „Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058 -
IV від 09.03.2003 року, суд,

П О С Т
А Н О В И В :

Позовні вимоги Приватного  підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк до Управління
Пенсійного Фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька - задовольнити
частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного
Фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька в частині включення до суми
боргу по вимозі від 07.02.2007 року 113,40грн.

Скасувати частково рішення Управління Пенсійного Фонду України в
Ворошиловському районі м. Донецька від 07.02.2007 року НОМЕР_3 в частині
нарахування штрафних санкцій у сумі 62,37грн.

В інший частині позовних вимог - відмовити.

Постанова оголошена 01.06.2007 року і набуває законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства
України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Суддя