ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"05" червня 2007 р.                                                                Справа №  06/2241

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Анісімова І.А., секретаря судового засідання  Мараксіної О.І.

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка,307.

за участю представників сторін

від позивача: Канівець О.М.  - за довіреністю,

від відповідача: Бабенко М.М., Ніколаєв О.М.  - за довіреністю,

розглядає справу:

за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю  "Корпорація УБТ"

до   Державного підприємства  "Спектр"

про  стягнення 70 076 грн. 57 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить повернути частину вартості товару попередньо оплаченого в сумі 43 277 грн. 10 коп., а також 6 828 грн. 81 коп. пені, 16 130 грн. 11 коп.  інфляційні, 3 840 грн. 55 коп. 3% річних на підставі договору № 2  від 13.01.2004р.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що згідно банківських виписок від 14.01.2004р. та 21.01.2004р., 27.01.2004р. була здійснена попередня оплата в сумі 43 277 грн. 10 коп. за товар (прес-форма 0605-4933 на пластикову плиту та блок терморегулювання).

Згідно договору, строк поставки товару 13.05.2004р., товар поставлений 02.12.2004р.

Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання зобов’язань по виготовленню прес-форми, виконання зобов’язання  відповідачем втратило інтерес для позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просить повернути суму попередньої оплати та штрафні санкції.

Відповідач у відзиві на позов  та його представник у судовому засіданні заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що 02.12.2004р. товар переданий уповноваженому представнику позивача згідно довіреності  № 454820 від 01.02.2004р. по накладній № 1397 від 02.12.2004р.

Позивач жодного разу після отримання товару до відповідача з претензіями щодо якості товару не звертався.

В стягненні пені просить відмовити, оскільки пропущений строк позовної давності, строк сплив 13.05.2005р.

Стягнення (3% річних та інфляційних) є безпідставно, оскільки, сплата цих кошти передбачено лише за прострочення грошового зобов’язання.

Заслухавши представників сторін, дослідивши усі обставини, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних  підстав.

13.01.2004р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 2.

У відповідності  з цим договором Постачальник (відповідач) на підставі замовлення Покупця (позивача) зобов’язується виготовити та поставити Покупцю прес-форму 0605-4933 на пластикову плиту, Покупець прийняти товар та своєчасно здійснити оплату на умовах договору.

Згідно п. 2.1 договору, Постачальник зобов’язується поставити і передати товар Покупцю до 13.05.2004р.

Згідно розділу 4 договору, позивач гарантує  якість та надійність товару, що постачається згідно з вимогами ДЗСТУ.

Згідно п. 5.1 договору, загальна вартість товару за даним договором складає 49 000 грн. 00 коп.

Згідно п. 6.1 договору, Покупець здійснює на розрахунковий рахунок Постачальника передоплату у розмірі 30% від загальної ціни на товар  з моменту підписання договору.

Згідно п. 6.2 договору, остаточний розрахунок з Постачальником Покупець здійснює в термін 3-х банківських днів з дня отримання товару і підписання акту приймання передачі.

Позивач виконав свої зобов’язання по договору, здійснив попередню оплату  прес-форми 0605-4933 на пластикову плиту, банківські виписки від 14.01.2004р. та 21.01.2004р. на суму 15 000 грн. 00 коп. Здійснена попередня оплата блоку терморегулювання, банківська виписка від 27.01.2004р. на суму 28 277 грн. 10 коп. (поза договірна поставка). Всього на суму  43 277 грн. 10 коп.

Судом встановлено, що відповідач 02.12.2004р. передав уповноваженому представнику позивача  по довіреності № 454820 від 01.02.2004р. по накладній № 1397 від 02.12.2004р. прес-форма 0605-4933 та блок терморегулювання. Всього на суму 43 277 грн. 10 коп.

Наявними у справі копіями рішення господарського суду м. Києва та постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду по справі № 38/217 також засвідчено фактичну передачу товару позивачу по накладній №1397 від 02.12.2004р.

На вимогу суду представник позивача надав письмове пояснення про те, що прес-форма 0605-4933 на пластикову плиту та блок терморегулювання в даний час знаходиться на території позивача (довідка від 04.06.2007р.).

Згідно з ст. 162 ЦК УРСР, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятками випадків передбаченим законом.

Накладна № 1397 від 02.12.2004р. засвідчує, що не зважаючи на прострочення виконання відповідачем умов договору, товар все ж було прийнято позивачем і на час розгляду справи він знаходиться у позивача. Доказів про здійснення спроби повернути товар, позивач суду не надав.

У відповідності до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особливостей набуття права власності  на товар договір №2 від 13.01.2004р. не містить, а тому право власності на товар перейшло до позивача з дати прийняття товару за накладною № 1397.

З умов договору № 2 від 13.01.2004р. не вбачається, що відповідач повинен робити монтаж та наладку товару власними силами.

Відповідач письмово підтвердив, що ніяких листів про відмову від прийняття товару та з вимогами про повернення коштів він від позивача не одержував.

Враховуючи факт отримання позивачем товару, суд приходить до висновку, що позивач не правомірно просить стягнути з відповідача суми 15 000 грн. за прес –форму  і 28 277 грн. 10 коп. блок терморегулювання, попередньо сплачених  за товар і ця вимога до задоволення не підлягає.

В задоволенні у стягненні штрафних санкцій (пеня, інфляційні, річні) також слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно п. 2.1 договору, зобов’язання поставити і передати товар Покупцю до 13.05.2004р.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня).

Позивач подав позовну заяву 20.04.2007р. (згідно штемпеля на конверті), отож строк позовної давності, відносно стягнення пені сплив 14.05.2005р.

Відповідно до п. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Штрафні санкції (інфляційні, 3% річних) є не мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами.

Згідно договору № 2, відповідач зобов’язаний поставити товар, тому підстави для стягнення штрафних санкцій відсутні.

Обов’язок доказування та подання доказів, відповідно до ст. 33 ГПК України, розподіляється між сторонами  виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги. Позивач не довів наявність тих обставин, на підставі яких він просить  стягнути штрафні санкції.

Рішення прийнято на підставі тих документів, які є у справі.

За таких обставин, суд вважає позов  не доведеним, тому в позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 82 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного  апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                                     І.А.Анісімов

Рішення підписано 05.06.2007р.