ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.04.07р.

Справа № А10/123-07

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області, м. Вільногірськ

до  Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області , м. Вільногірськ

про стягнення 21 312,69 грн.

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники сторін:

Від позивача: Мельник Ж.М. (дов. №358/07 від 18.04.07р) - головн.спец.- юрисконсульт

Сторожко О.М. (дов.№302/07 від 06.04.07р.) - нач. від. з признач.пенсій

Від відповідача: Коряк В.С. (дор.№02/12-1409-1880/06 від 27.12.06 р.) - нач.юр. відділу

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області  з адміністративним позовом до Відповідача про стягнення 21 312 грн. 69 коп.  збитків заподіяних виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області внаслідок надання недостовірних данних, які містяться в відповідних довідках.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує , зазначаючи на їх необґрунтованість та безпідставність.

Дослідивши додані до позовної заяви документи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд:

встановив :

Управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області просить стягнути з Відповідача суму збитків.

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикії" наведено у ст. 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб’єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб’єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов’язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах   не   здійснює   вказані  владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами   КАС   України   ознак   справи   адміністративної   юрисдикції,   і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатись категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 вказаної статті, а саме:

а) спори осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності;

б) спори між суб’єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних доворів;

в) спори за зверненням  суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У всіх наведених категоріях спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб’єкт владних повноважень.

Поняття "суб’єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб’єкта владних повноважень є здійснення цим суб’єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб’єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору), то такий суб’єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб’єкта владних повноважень.

Підтвердження вищезазначених положень знайшло своє відображення в інформаційному листі Верховного Суду України від 26.12.2005 р. № 3.2-2005.

Відповідно до ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зазначений у позові спір має характер господарського, оскільки Позивачем заявлена вимога про відшкодування збитків, а Позивач у вказаних у позові правовідносинах пов’язаних із відшкодуванням збитків внаслідок надання недостовірних документів не здійснює вищезазначених владних управлінських функцій щодо Відповідача.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає, що наведену справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 21, п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165, п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в справі.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ч.ч. 4-6 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України; набирає законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Кощеєв