Господарський суд    Чернігівської  області
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

м.Чернігів,пр.Миру,20                                                                                                                                                        Тел.678-853

27 лютого 2007р.                                                                                                справа №14/178/15

За позовом: Відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області,

м. Чернігів, вул.Комінтерну,14

До відповідача -1: Приватного підприємства “Касатка”, вул.Г.Корчагина,6, м. Ніжин

До відповідача -2: Відкритого акціонерного товариства “Ніжинське “Сортнасіннєовоч”,

вул.Г.Корчагина,6, м. Ніжин.

Про стягнення 79750грн. 00коп.

Суддя  Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН

Від позивача: Пузанова Н.О. заступник начальника відділу, довіреність №04-87/724 від 26.02.07.07р.

Від відповідача 1:  Куліш В.Й. представник, довіреність від 11.01.07р.

Від відповідача 2: Куліш В.Й. голова правління

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідачів солідарно 61000грн. неповернутої цільової позики на підставі договору №3 від 09.12.03р. та 18750грн. за нестворене одне робоче місце. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на договір поруки №1/3 від 09.12.03р.

У відповідності до ухвали суду від 16.01.07р., від 30.01.07р. та від 08.02.07р. судом прийняті зменшення позивачем розміру позовних вимог (заява позивача №04-21/56 від 15.01.07р., заява №04-47/208 від 29.01.07р. та від №04-77/341 від 07.02.07р.,) в частині стягнення неповернутої цільової позики на загальну суму 61000,00грн. У вище вказаних заявах, крім зменшення розміру позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно 18750,00грн. за нестворене 1 робоче місце.

Відповідач-1 у відзиві на позов №4 від 25.01.07р. зазначив, що на момент звірки взаєморозрахунків від 08.12.06р. позивач з незрозумілих причин та без пояснень не зараховує двох робочих місць, що звіт за 4 квартал 2006р. позивачем прийнято і згідно звіту на протязі 4кв. 2006р. на підприємстві відповідача працювало 10 інвалідів, що листом №34 від 01.11.06р. ПП “Касатка” звернулося до позивача з проханням розстрочити на 5 місяців повернення цільової позики, але відділення Фонду відмовило в новому графіку погашення позики, що за грудень 2006р. підприємство відповідача перерахувало 25000грн. У поданому відзиві відповідач-1 просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за нестворене одне робоче місце для інвалідів в сумі 18750,00грн. та розстрочити стягнення заборгованості в частині неповернутої позики в сумі 36000грн.

Відповідач-2 у відзиві на позов №7 від 25.01.07р. не заперечує проти стягнення неповернутої цільової позики в сумі 36000грн., зазначивши, що у зв’язку з сезонним характером роботи відповідач-2 не може погасити борг відповідача-1 та просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за нестворене 1 робоче місце для інвалідів в сумі 18750,00грн. та розстрочити стягнення заборгованості в частині неповернутої позики в сумі 36000грн. строком на 3 місяці.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення за №04-88/737 від 26.02.07р., в якому зазначив, що за умовами договору №3 від 09.12.03р. (п.1.2.3) станом на 08.12.06р. на ПП “Касатка” повинно бути створено і збережено 8 робочих місць, що під час перевірки 08.12.06р. було з’ясовано, що на підприємстві створено 7 робочих місць для інвалідів і умови договору в частині створення робочих місць не виконуються, що відповідно до п.2.4. договору №3 в разі не працевлаштування інваліда в терміни вказані в п.1.2.3. договору позичальник повертає кошти позикодавцю в термін 10 днів у розмірі вартості одного робочого місця, яка складає 18750,00грн., що заборгованість станом на 27.02.07р. складає 18750грн., що відділення Фонду не порушувало клопотання перед Фондом соціального захисту інвалідів про прийняття рішення щодо повернення коштів за нестворене робоче місце для працевлаштування інвалідів, так як це не передбачалось редакцією ЗУ “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, яка діяла на момент підписання договору про надання та повернення позики. Також позивач вказав на підтвердження своїх вимог до відповідачів щодо стягнення 18750грн. за 1 нестворене робоче місце.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні надав ще два письмових пояснення за №04-88/737 від 26.02.07р., в яких навів розрахунок середньооблікової кількості створених робочих місць для працевлаштування інвалідів (7 робочих місць) на ПП “Касатка”, та повідомив, що врегулювання спору з зазначеного питання не відбулося з вини відповідачів 1 і 2, які не з’явилися для з’ясування позицій сторін в даному спорі. Позивач стверджує, що відповідач-1 протягом терміну дії договору №3 від 09.12.03р. вимоги щодо створення робочих місць інвалідів не дотримувався і про це свідчить довідка перевірки КРУ в Чернігівській області від 13.10.2005р.

В судовому засіданні представник відповідача 1 і 2 заперечував проти вимог позивача про стягнення 18750,00грн. за 1 нестворене робоче місце.

Розглянувши подані матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідачів 1 і 2, з’ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Згідно п.9 Положення про порядок надання цільових позик на створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, яке затверджене наказом Фонду соціального захисту інвалідів №101 від 30.07.03р. та погоджене Комісією з питань діяльності підприємств та організацій інвалідів 30.04.2003р. (далі –Положення від 30.07.03р.), взаємовідносини між позикодавцем та позичальником регламентуються на підставі договорів про надання позик, що укладаються між позикодавцем і позичальником тільки в письмовій формі, які визначають взаємні зобов’язання та відповідальність сторін і не можуть змінюватися в односторонньому порядку без згоди обох сторін.

09.12.2003р. між відділенням Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області (позикодавець), приватним підприємством “Касатка” (позичальник) та відкритим акціонерним товариством “Ніжинське “Сортнасіннєовоч” (гарант) укладено договір за №3 безпроцентної цільової позики на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

09.12.2003р. між відділенням Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області (позикодавець), відкритим акціонерним товариством “Ніжинське “Сортнасіннєовоч” (поручитель) та приватним підприємством “Касатка” (позичальник) укладено договір за №1/3, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов’язується перед позикодавцем відповідати за виконання зобов’язань позичальника за договором позики №3 від 09.12.2003р. у повному обсязі.

Згідно ст.191 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час укладення сторонами договору №1/3 від 09.12.2003р., за договором поруки поручитель зобов’язується перед кредитором іншої особи відповідати за виконання нею свого зобов’язання в повному обсязі або в частині.

15.12.2003р. між відділенням Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області (заставодержатель) та відкритим акціонерним товариством “Ніжинське “Сортнасіннєовоч” (заставодавець), що є майновим поручителем приватного підприємства “Касатка”, на підставі договору поруки №1/3 від 09.12.03р., укладено нотаріально посвідчений договір застави №3107.

Згідно ст.374 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час укладення сторонами договору №3 від 09.12.2003р., за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Згідно п.1.1.1 договору позичальнику (відповідачу-1) надається позика в сумі 150 000грн. терміном на 36 місяців до 10 грудня 2006р., за умови, що вона буде використана на створення нових 8 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

У відповідності до п.12 Положення від 30.07.2003р. позики надаються суб’єктам господарської діяльності у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника у порядку, визначеному чинним законодавством.

На виконання умов договору позивач 16 грудня 2003р. перерахував на рахунок ПП “Касатка” (відповідача-1) платіжним дорученням №531 від 11.12.2003р. (а.с.30) 150 000,00грн. позики для створення робочих місць для інвалідів згідно договору №3 від 09.12.2003р., що підтверджується відміткою управління державного казначейства у Чернігівській області про проведення платежу.

У п.4 Положенням від 30.07.2003р. зазначено, що цільовий характер використання передбачає вкладання позичкових коштів виключно на створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, згідно з умовами, передбаченими договором про надання позики.

За умовами договору №3 від 09.12.2003р. відповідач-1 зобов’язався використовувати кошти на створення 8 нових робочих місць для працевлаштування інвалідів згідно з техніко-економічним обґрунтуванням та кошторисом використання коштів (додаток 1), зобов’язався провести закупку обладнання для створення робочих місць для інвалідів на тендерній основі (п.1.2.1, п.1.2.2).

Згідно пункту 1.2.4. відповідач-1 зобов’язався забезпечити повернення позики в сумі 150000грн. не пізніше 10.12.2006р.

У відповідності зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на день звернення позивача до суду своєчасно –у строк до 10 грудня 2006р. позику не повернув та мав заборгованість у сумі 61000,00грн., яка під час розгляду справи позивачем сплачена в добровільному порядку, що підтверджується копіями платіжних документів доданими сторонами до матеріалів справи, у зв’язку з чим позивачем на загальну суму 61000,00грн. в частині стягнення неповернутої позики зменшенні позовні вимоги.

Враховуючи, що позивач зменшив свої позовні вимоги на загальну суму 61000,00грн. в частині стягнення неповернутої цільової позики, і заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог прийняті судом, а тому суд розглядає позовні вимоги позивача з урахуванням його заяв про зменшення розміру позовних вимог.

На день розгляду справи в суді позивач підтримав позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів солідарно 18750,00грн. за нестворене одне робоче місце. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п.2.4. договору №3 від 09.12.2003р. та на проведену 08.12.2006р. перевірку на підприємстві відповідача-1, під час якої складено акт взаємозвірки розрахунків між відділенням Фонду та ПП “Касатка” по контролю за виконанням умов договору №3 від 09.12.03р., в якому вказано, що згідно з п.1.2.3. договору №3 від 09.12.03р. станом на 08.12.06р. на підприємстві за рахунок коштів позики повинно бути створено і збережено 8 робочих місць для працевлаштування інвалідів, що фактично на час перевірки на підприємстві створено 7 робочих місць для інвалідів і умови договору в частині створення робочих місць не виконуються.

У поданих відзивах відповідачі заперечують проти вимоги позивача повернути кошти у сумі 18750,00грн. за нестворене одне робоче місце, посилаючись на виконання умов договору та створення необхідної кількості місць та працевлаштування інвалідів.

Відповідно до п.1.1.2 договору №3 від 09.12.2003р. позикодавець має право здійснювати перевірки цільового використання коштів, створення робочих місць та їх подальше збереження.

Згідно п.1.2.3 договору позичальник зобов’язується працевлаштувати інвалідів згідно графіку створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. У разі звільнення інваліда з робочого місця на умовах не заперечующих трудовому законодавству, позичальник в двотижневий строк повинен прийняти на це місце другого інваліда.

Згідно наведеного відповідачем-1 графіку працевлаштування інвалідів, з яким погодився позивач, приватне підприємство “Касатка” працевлаштовує у 2004р.: 2 квартал –1 чоловік (обліковець), 4 квартал - 1 чоловік (прибиральниця); у 2005 році: 1 квартал - 1 чоловік (робітник), 2 квартал –1 чоловік (обліковець), 3 квартал –1 чоловік (касир), 4 квартал - 1 чоловік (робітник); у 2006 році: 1 квартал - 1 чоловік (фасувальник), 3 квартал –1 чоловік (робітник).

Матеріалами справи підтверджується проведення позивачем протягом дії договору перевірок стосовно цільового використання коштів безпроцентної позики, наданої на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів приватному підприємству “Касатка”.

В двосторонньому акті перевірки від 24.11.2004р. позивачем вказано висновок про те, що приватним підприємством “Касатка” кошти позики 150 000,00грн. використані в повному обсязі за цільовим призначенням.

В двосторонньому акті перевірки від 25.07.06р. позивачем встановлено, що на момент перевірки приватне підприємство “Касатка” повинно створити 7 робочих місць для інвалідів і підприємство дотримується умов договору щодо створення робочих місць для інвалідів та повернення коштів позики, а також позивачем вказано, що відповідно до умов договору стосовно створення у 3 кварталі 2006 року 1 робочого місця для інваліда необхідно прийняти на роботу інваліда до 30 вересня 2006 року та надати відповідні матеріали відділенню Фонду.

Відповідач-1 щоквартально подавав позивачу Звітність про зберігання робочих місць для інвалідів, які створені на підприємстві за рахунок коштів позики, які підтверджують проведення відповідачем-1 роботи по працевлаштуванню інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, із поданих відповідачем-1 звітів за 3 і 4 квартал 2006р. приватним підприємством “Касатка” 27.09.06р., тобто до 30.09.2006р., був прийнятий гр.Євтушенко Б.Я. на посаду охоронця який мав 2 групу інвалідності та який звільнений з посади за власним бажанням 13.10.2006р., а також у звіті за 4 квартал 2006р. та у звіті станом на 07.02.2007р. відповідачем-1 вказано про прийняття 01.12.206р. та 11.12.2006р. двох громадян які мають інвалідність.

Відповідачем-1 до матеріалів справи подана довідка за №01-07/394 від 23.02.07р. Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської райдержадміністрації та довідка за №123 від 05.02.2007р. Ніжинського міськрайонного центру зайнятості на підтвердження звернення до них у 2006 році ПП “Касатка” з приводу можливого направлення на підприємство для працевлаштування інвалідів.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджується виконання ПП “Касатка” графіку щодо працевлаштування 1 інваліда у 3 кварталі 2006р.

У пункті 2.4 договору сторони передбачили, що у разі не працевлаштування інвалідів у термін вказаний в п.1.2.3 позичальник повертає кошти позикодавцю в термін 10 днів у розмірі вартості одного робочого місяця для інваліда за кожне робоче місце незайняте інвалідом. Вартість одного робочого місця складає 18750,00грн.

Проаналізувавши умови договору №3 від 09.12.2003р. та вимоги позивача в комплексі, суд доходить висновку, що за умовами пункту 2.4. позичальник (відповідач-1) повертає позикодавцю (позивачу) кошти у розмірі вартості одного робочого місяця для інваліда за кожне робоче місце незайняте інвалідом, саме з суми отриманої безпроцентної позики, а не додатково (зверх суми наданої безпроцентної позики) сплачує вартість одного робочого місця у разі не працевлаштування інвалідів згідно графіку. Крім того, у першому реченні п.1.2.3 договору сторони визначили термін працевлаштування - згідно графіку створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, а друге речення пункту 1.2.3 договору визначає термін прийняття роботодавцем (ПП “Касатка”) інвалідів на вже створене робоче місце у випадку звільнення інвалідів по трудовому законодавству. Тобто умови пункту 2.4 договору застосовуються за невиконання відповідачем-1 зобов’язань у терміни передбачені в першому реченні п.1.2.3 договору.

На день розгляду справи в суді безпроцентна позика повернута відповідачем-1 повністю.

Згідно ст.20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” у разі нецільового використання фінансової допомоги, позики або їх частин підприємствами, установами, організаціями або створення ними робочих місць для працевлаштування інвалідів у меншій кількості, ніж передбачалось умовами надання позики чи поворотної фінансової допомоги, відповідна сума цих коштів, проіндексована з урахуванням рівня інфляції, підлягає поверненню до державного бюджету на підставі відповідного рішення Фонду соціального захисту інвалідів та Комісії ( у межах її повноважень).

Як свідчать матеріали справи та підтверджує позивач, рішення Фонду соціального захисту інвалідів та Комісії ( у межах її повноважень) з питань повернення відповідачем-1 та відповідачем 2 позики на день звернення до суду не приймалось.

Посилання позивача на те, що ним не порушувалось клопотання перед Фондом соціального захисту інвалідів про прийняття рішення щодо повернення коштів за нестворене робоче місце для працевлаштування інвалідів, так як це не передбачалось редакцією ЗУ “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, яка діяла на момент підписання договору про надання та повернення позики, судом не приймається з огляду на те, що притягнення до відповідальності винної особи відбувається на підставі законодавства, яке діяло на час скоєння правопорушення, що на час складання акту перевірки від 08.12.2006р. вже діяла редакція ст.20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, якою передбачалось прийняття відповідного рішення Фондом соціального захисту інвалідів та Комісією (у межах її повноважень), а приписи Закону є обов’язковими для виконання сторонами.

Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 коштів у сумі 18750,00грн. за нестворене одне робоче місце є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В силу ст.554 Цивільного кодексу України в разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В п.3.1. договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

Статтею 543 Цивільного кодексу України передбачається, що у разі солідарного обов’язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов’язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У відповідності до ст.553 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником.

Оскільки на день розгляду справи в суді відповідачем-1 повністю виконано зобов’язання стосовно повернення 61000,00грн. безпроцентної позики та на вказану суму позивачем зменшено розмір позовних вимог, яке прийнято судом, та враховуючи відсутність порушення зобов’язання відповідачем-1 щодо сплати 18750,00грн. за нестворене одне робоче місце, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог до відповідача-2 .

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку в позові відмовити.

Керуючись ст. 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, Положенням про порядок надання цільових позик на створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, затверджене наказом Фонду соціального захисту інвалідів №101 від 30.07.03р., ст.ст. 525, 526, 543, 553, 554, 828 Цивільного кодексу України, ст.191, 374, 375 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 22, 33, 34, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя                                                                                                    Н.Ю.Книш

Рішення підписано 05.03.2007р.

Суддя                                                                                                    Н.Ю.Книш