СУД
ПОСТАНОВА

"29" січня 2007 р.

Справа №  14/377

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Колодій С.Б., 29.01.2007 р., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу № 14377

за
позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Павлиш Онуфріївський
район Кіровоградської області

до відповідача: Світловодської
об'єднаної державної податкової інспекції(далі по тексту - ОДПІ), м.
Світловодськ Кіровоградської області

про
визнання недійсним акта

Секретар судового засідання -
Дряпак Я.В.

Представники:

від позивача - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1

від відповідача - Татаренко М.В.,
довіреність №3 від 31.07.2007 р.

Подано позов про визнання
неправомірними дії Світловодської ОДПІ щодо накладання на приватного підприємця
ОСОБА_1 штрафної(фінансової) санкції у розмірі 1 898,10 грн. та визнання
незаконним рішення Світловодської ОДПІ від 06.06.2006 р. в частині нарахування
штрафної(фінансової) санкції у розмірі 1 898,10 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що при проведенні перевірки та складанні акту були
підраховані суми коштів не одного, а двох суб”єктів підприємницької діяльності,
що здійснюють підприємницьку діяльність в перевіряємому магазині, один з яких
знаходиться на спрощеної системі оподаткування. Перевірка проводилась з тиском
з боку працівників податкової служби на продавця магазину ОСОБА_2

Позивач звертає увагу суду на
недотримання державним податковий органом порядку розгляду її скарги на рішення
про застосування штрафної(фінансової) санкції.

Відповідач заперечив позовні вимоги
позивача та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши наявні матеріали
справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ

Працівниками Світловодської ОДПІ на
підставі посвідчення №НОМЕР_1 від 01.03.2004 р., №НОМЕР_2 від 07.09.2002 р.,
направлення на перевірку №НОМЕР_3 від 26.05.2006 р.  проведена перевірка суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 з контролю за здійсненням розрахункових операцій в магазині
, що знаходиться вАДРЕСА_1

За результатами перевірки складено
акт №НОМЕР_4 від 26.05.2006 р., в якому зафіксовано, що при проведенні
розрахункових операцій реєстратор розрахункових операцій не використовувався.
На місці проведення розрахунків загальна сума готівкових коштів склала 521,32
грн., сума готівкових коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО - 141,70
грн., невідповідність суми готівки на місці проведення розрахунків із сумою, яка
зазначена в денному звіті РРО склала 379,62 грн. Книга обліку розрахункових
операцій відсутня, реєстраційні посвідчення РРО, КОРО відсутні. Фіскальний
звітний чек за 25.05.2006 р. зберігається окремо від КОРО.

В зв'язку з виявленими порушеннями
державною податковою службою зроблено висновок про порушення ПП ОСОБА_1 пунктів
1-4, 9, 13, 14 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”.

Акт перевірки від 26.05.2006 р. став
підставою для винесення рішення від 06.06.2006 р. №НОМЕР_5 про застосування
штрафних(фінансових) санкцій  в розмірі 2
238,10 грн. у відповідності до пунктів 1,4 статті 17, статті 22 Закону України  „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

За змістом позову ПП ОСОБА_1
погоджується з правомірністю нарахування штрафної санкції в розмірі 340,00 грн.
на підставі пункту 4 статті 17 цього Закону за неналежне збереження фіскального
звітного чеку за 25.05.2006 р., не заперечує факту не використання при
проведенні розрахункової операції в сумі 12,85 грн. реєстратора розрахункових
операцій та нарахування на підставі пункту 1 статті 17 Закону штрафної санкції
в розмірі 64,25 грн., в той же час вважає безпідставним нарахування штрафних
санкцій за невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків та
нарахування штрафної санкції в розмірі 1 833,85 грн. та просить суд
визнати  незаконним рішення Світловодської  ОДПІ в частині нарахування штрафної(фінансової)
санкції у розмірі 1 898,10 грн.

Господарський суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в силу наступного.

Право органів державної податкової
служби здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових
розрахунків за товари у встановленому законом порядку та надання права
начальникам державних податкових інспекцій і їх заступникам застосовувати до
платників податків фінансові(штрафні) санкції в порядку та розмірах,
встановлених законами України, передбачено статтею 11 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”.

Перевірка по контролю за
розрахунковими операціями в сфері готівкового та безготівкового обігу - це
сукупність заходів контролюючих органів, спрямованих на здійснення контролю за
дотриманням суб'єктами підприємницької діяльності вимог Законів України „Про
державну податкову службу в Україні”, „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”.

З метою здійснення зазначених вище
функцій органам державної податкової служби надано право здійснювати на
підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності
перевірки грошових документів, бухгалтерських книг, звітів, кошторисів,
декларацій, товарно-касових книг, показників електронних контрольно-касових
апаратів і комп'ютерних систем, та інших документів незалежно від способу
подання інформації(включаючи комп'ютерний), пов'язаних з обчисленням і сплатою
податків, інших платежів.

Актом перевірки від 26.05.2006 р.
зафіксовано невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків із сумою, яка зазначена в денному звіті РРО в сумі 379,62 грн., що
підтверджує акт перевірки правильності розрахунків за реалізовані товари.

Згідно з підпунктом 13 частини 1
статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі. громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу
товарів зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій. А у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Відповідно до статті 22 цього
Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб”єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суму, на
яку виявлено невідповідність.

Господарський суд не вважає
підставою для визнання недійсним рішення про застосування штрафних санкцій в
розмірі 1 833,85 грн. посилання позивача на те, що в магазині АДРЕСА_1

працюють два суб'єкти
підприємницької діяльності, що знаходилися на різних системах оподаткування,
про що надає відповідні письмові докази.

Даного факту представник
відповідача не заперечує. При цьому стверджують, що грошові кошти, які
перераховані продавцем ОСОБА_2 знаходилися в одної каси, їх розмір не
відповідав сумі зазначеної в денному звіті.

Розпискою, що складена ОСОБА_2 на
момент перевірки позивач підтвердила, що 26.05.2006 р. в касі касового апарата
денна виручка склала 521,32 грн.

В пояснювальної записки продавець
магазину ОСОБА_2 зазначила, що не видала чек на товар в сумі 12,85 грн. по
причині неуважності; невідповідність готівки в касі пояснила тим, що не
вибивала чеки.

В пояснювальної записки, як і в
акті перевірки продавець магазину ОСОБА_2 зазначила, що при складанні акту
скарг та зауважень не має .

Акт перевірки підписано приватним
підприємцем ОСОБА_1 без зауважень.

В послідуючому в скарзі до
податкового органу та позовної заяві до суду СПД ОСОБА_1 не погоджуючись з
застосуванням до неї штрафних санкцій зазначала, що при перевірці були
підраховані суми двох кас різних приватних підприємців.

В той же час матеріали перевірки
свідчать, що перевірка проводилась саме СПД ОСОБА_1, а не СПД ОСОБА_3, при
цьому підраховувалися кошти, що знаходилися в касі СПД ОСОБА_1, що підтвердила
продавець магазину ОСОБА_2 та невідповідність готівкових коштів пояснила тим,
що не вибивала чек за реалізований товар.

З огляду на наведені норми та
враховуючи, що факт невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті позивачем не спростовано
та документально підтвержено, застосування податковою службою фінансової
санкції в сумі 1 833,85  грн. слід
визнати обґрунтованим.

Господарський суд вважає
правомірним нарахування штрафної санкції в розмірі 64,25 грн. за не
використання розрахункового апарату та не видачу чеку при реалізації товару в
сумі 12,85 грн.(12,85 грн. х 5 = 64,25 грн.). Факт невикористання РРО
підтверджено в пояснювальної записки продавця магазину ОСОБА_2 та не
заперечується позивачем.

Господарський суд погоджується з
твердженням позивача про порушення податковим органом порядку розгляду скарги
позивача на рішення про застосування штрафної(фінансової) санкції, а саме не
направлення скарги позивача в термін не більше п'яти днів за належністю до ДПА
в Кіровоградської області, однак дана обставина не є підставою для визнання
незаконним спірного рішення податкового органу.

Таким чином, господарський суд
погоджується  з висновками податкового
органу  щодо наявності порушень у
господарській діяльності позивача, та вважає правомірним нарахування штрафних(фінансової)
санкцій в сумі 1 898,10 грн. згідно рішення про застосування
штрафних(фінансових) санкцій від 06.06.2006 р. №НОМЕР_5.

Керуючись статтями 160, 162, 163,
167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк
апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не
набрала законної сили. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд
Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України з дня складання в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя

С. Б. Колодій