КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2007                                                                                           № 24/439б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від кредитора :Куракін Ю.В. дов. №12206/9/10-009 від 1909.2006

від боржника:не з’явився

ліквідатор:не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

на постанову  Господарського суду м. києва від 28.07.2006

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 18.10.2006

у справі № 24/439б

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Валертон-К"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Валертон-К"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва від 28.07.2006 р. по справі №24/439-б визнано банкрутом ОВ “Валертон-К”, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Капелюшного І.В., якого зобов’язано подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради України відповідне оголошення, підприємницьку діяльність боржника припинено, строк виконання всіх грошових зобов’язань визнано таким що настав з 28.07.2006 р., припинено нарахування неустойки, пені та штрафних санкцій, припинено повноваження органів управління банкрута.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2006р. у справі № 24/439-6 затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс ТОВ “Валертон-К”, ліквідовано банкрута - ТОВ “Валертон-К” зі всіма передбаченими законодавством наслідками та припинено провадження у справі.

ДПІ у Печерському районі м. Києва не погоджуючись з прийнятими постановою та ухвалами звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову та ухвалу скасувати провадження у справі припинити відповідно до п.6 ч. 1 ст.80 ГПК України. Вважає, що дані постанова та ухвала були винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 7, 8, 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. 1, 21, 22 ГПК України, ст. 14 ЦПК України.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник боржника та ліквідатор в судове засідання не з’явились, причину неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги, а матеріалів справи достатньо для розгляду по суті колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника боржника та ліквідатора.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника скаржника, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються апеляційні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову та ухвалу місцевого господарського суду без змін із наступних мотивів:

Основним аргументом апеляційної скарги боржника є те що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваних постанови та ухвали було не враховано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2005 р. у цивільній справі за позовом ДПА у м. києві до Геращенка В.О., Ярошенко А.В., ТО “Валертон-К”, яким визнано недійсними статут ТОВ “Валертон-К”, свідоцтво про державну реєстрацію з дати реєстрації (08.12.2003 р.), реєстрацію ТОВ “Валертон-К” платником ПДВ від дати внесення до реєстру платників ПДВ, первинні документи бухгалтерського та податкового обліку та визнано ТОВ “Валертон-К” таким, що не набуло статусу юридичної особи (копія даного рішення додана до апеляційної скарги).

При дослідженні матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент прийняття оскаржуваних постанови та ухвали в матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження існування тої обставини на яку посилається скаржник у своїй апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що даний доказ, а саме рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2005 р. у цивільній справі є новим та таким, що не розглядався місцевим господарським судом.

В обґрунтування неможливоісті подання даного доказу суду першої інстанції з причин, що не залежали від скаржника, ДПІ у Печерському районі не надала жодних належних та допустимих доказів.

Частинами 1, 3 ст. 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. Частиною 3 ст. 101 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки, обставини та докази, що покладені в основу апеляційних вимог не були відомі суду першої інстанції на момент прийняття оскаржуваних постанови та ухвали, а неможливість подання доказів суду першої інстанції з причин, що не залежали від скаржника не було обґрунтовано ДПІ у Печерському районі м. Києва, апеляційний суд, вважає, що наявність рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2005 р. у цивільній справі, яке не було предметом дослідження в Господарському суді м. Києва, не може бути підставою для скасування оскаржуваних процесуальних документів суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведені норми права та обставини справи, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ДПІ у Печерському районі м. Києва є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а тому постанову Господарського суду м. Києва від 28.07.2006 р. та ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.10.2006 р. залишає без змін.

Додатково суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що обставини на які посилається скаржник у своїй апеляційній скарзі можуть бути підставою для подання заяви про перегляд постанови та ухвали суду першої інстанції за нововиявленими обставинами

Враховуючи викладене, керуючись Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, апеляційний господарський суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва на постанову Господарського суду м. Києва від 28.07.2006 р. та ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.10.2006р. у справі №24/439-б залишити без задоволення.

2.          Постанову Господарського суду м. Києва від 28.07.2006 р. у справі №24/439-б залишити без змін.

3.          Ухвалу Господарського суду міста Києва  від 18.10.2006р. у справі № 24/439-б залишити без змін.

2.          Матеріали справи № 24/439-б повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану постанову.

Головуючий суддя

Судді

11.07.07 (відправлено)