ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 р.
№ 1/930-24/268

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. –головуючий,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервісінвест" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 18 грудня 2006 року у справі № 1/930-24/268 Господарського суду Львівської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервісінвест", Львівська область, до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Євронафта-С", Львівська область; 2) Приватного підприємства "Данило Галицький", м. Львів, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1) Закрите акціонерне товариство "Господарська спілка "Галичина", Львівська область; 2) Стрийська міська рада Львівської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

за участю представників сторін:

позивача –ТОВ "Укрсервісінвест" –Мелень М.П. (дов. № 11-06/05 від 21.06.2005 р.);

відповідача –не з'явилися;

встановив:

У вересні 2005 року позивач –Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервісінвест" пред'явив у господарському суді позов до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Євронафта-С", 2) Приватного підприємства "Данило Галицький" про визнання недійсним договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва автозаправної станції, розташованої під № 49 по вул. Болехівській в м. Стрий  від 20 березня 2001 року, укладеного між ТОВ “Євронафта-С” та ПП “Данило Галицький”.

Вказував, що  спірний договір від імені продавця ТОВ “Євронафта-С” підписано директором Кулешником В.Ф., який був призначений на посаду рішенням загальних зборів засновників від 17 січня 2000 року, що були визнані недійсними у судовому порядку.

Посилаючись на відсутність у особи, що вчинила підпис у договорі повноважень на його укладення, позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням  Господарського суду Львівської області від 3 листопада 2005 року (суддя Хабіб М.І.) позов задоволено.

Постановлено визнати недійсним договір  від 20 березня 2001 року купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва автозаправної станції, розташованого під № 49 по вул. Болехівській в м. Стрий, укладеного між ТОВ “Євронафта-С” та ПП “Данило Галицький”.

Рішення мотивоване посиланнями на рішення місцевого Стрийського районного суду Львівської області від 11 липня 2003 року про визнання недійсними рішення загальних зборів засновників ТОВ “Євронафта-С” від 17 січня 2000 року та невідповідністю договору до вимог ст. 44 ч. 2, 48 ЦК України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 січня 2006 року (колегія суддів у складі: Кордюк Г.Т. –головуючий, Мурська Х.В., Давид Л.Л.) рішення скасоване.

Постановлено нове рішення про відмову у задоволенні позову з мотивів подальшого визнання угоди продавцем та відсутністю передбачених законом підстав до визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Постановою Вищого господарського суду України від 10 травня 2005 року (колегія суддів у складі: Невдашенко Л.П. –головуючий, Михайлюк М.В., Дунаєвська Н.Г.) постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12 січня 2006 року залишено без змін.

У жовтня 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсервісінвест" звернулося до Львівського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 12 січня 2006 року.

Правовою підставою для перегляду зазначеної постанови за нововиявленими обставинами позивач вважає рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2006 року по справі № 2-2090/2006 за позовом ТОВ “Євронафта-С” до фізичної особи Кулешника В.Ф. про визнання його дій щодо підписання акту прийому-передачі від 21 березня 2001 року незаконним, яким позов задоволено. Крім цього заявник посилається на інше рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2006 року, яким задоволено позовні вимоги ТОВ “Євронафта-С” до Кулешника В.Ф., визнано неправомірними дії останнього щодо підписання ним 2 квітня 2001 року від імені ТОВ “Євронафта-С” акту звіряння взаєморозрахунків та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20 березня 2001 року укладеного між ТОВ  “Євронафта-С” і ПП "Данило Галицький" з 2 квітня 2001 року.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18 грудня 2006 року у задоволенні заяви про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 12 січня 2006 року відмовлено.

Ухвала суду мотивована посиланнями на те, що обставини викладені в рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2006 року та рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2006 року по справі № 2-2090/2006 не є нововиявленими і були відомими, як заявнику так і суду першої інстанції ще в 2003 році, а тому не можуть бути нововиявленою обставиною у відповідності до ст. 112 ГПК України.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції від 18 грудня 2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12 січня 2006 року скасувати, а рішення Господарського суду Львівської області від 3 листопада 2005 року залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, з таких підстав.

Як вбачається з заяви про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 12 січня 2006 року за нововиявленими обставинами та встановлено судом апеляційної інстанції, заявник вважає такою обставиною рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2006 року і рішення від 29 серпня 2006 року по справі № 2-2090/2006, якими визнано недійсними акт прийому-передачі від 21 березня 2001 року та акт звіряння взаєморозрахунків від 2 квітня 2001 року, а дії фізичної особи Кулешника В.Ф. щодо їх підписання – неправомірними.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що 11 липня 2003 року Стрийським районним судом Львівської області було винесено рішення у справі № 2/504/2003 про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ “Євронафта-С” від 17 січня 2000 року на яких призначено Кулешника В.Ф директором товариства.

Вказаним рішенням Стрийського районного суду Львівської області визнано незаконним рішення зборів ТОВ “Євронафта-С” від 17 січня 2000 року, а дії директора товариства – неправомірними.

Приймаючи рішення у даній справі про відмову у перегляді постанови Львівського апеляційного господарського суду від 12 січня 2006 року за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про те, що обставини на які посилається заявник у своїй заяві не можна вважати нововиявленими, оскільки вони були відомі під час розгляду справи по суті, про що свідчить наявне в матеріалах справи рішення Стрийського районного суду Львівської області від 11 липня 2003 року.

При цьому апеляційний суд виходив з того, що перегляд рішень, ухвал, постанов господарського суду за нововиявленими обставинами регулюється розділом ХІІІ ГПК України.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення. Якщо нововиявлена обставина пов’язана з рішенням суду, днем виникнення такої обставини вважається день набрання законної сили рішення суду.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могло бути відоме заявникові.

Відповідно до Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 21 травня 2002 року, судове рішення може бути переглянуто за наявності двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками апеляційного суду про те, що названі відповідачем обставини (рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2006 року та від 29 серпня 2006 року) були предметом дослідження при розгляді даної справи та були відомі позивачу, а тому не є нововиявленими.

Крім того, посилання касаційної скарги на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 серпня 2006 року та рішення від 29 серпня 2006 року по справі № 2-2090/2006, як на нововиявлену обставину також не заслуговують на увагу суду, оскільки дані обставини були відомі суду під час розгляду справи, що підтверджуються рішенням Стрийського районного суду Львівської області від 11 липня 2003 року.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і тому не заслуговують на увагу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає юридичну оцінку, дану апеляційним судом обставинам справи такою, що ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервісінвест" залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 18 грудня 2006 року у справі № 1/930-24/268 залишити без змін.

Головуючий:                                                                    Л.П. Невдашенко

Судді:                                                                                   М.В. Михайлюк

Н.Г. Дунаєвська