РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2007 р.
Справа № 5/109-1854

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом  Управління Пенсійного фонду в Збаразькому районі, вул. Грушевського, 3, м. Збараж,  Збаразького району, Тернопільської області,  47300

до   Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю  "Медобори-2000",

с. Максимівка,  Збаразького району, Тернопільської області, 47372

За участю представників сторін:

Позивача:  юрисконсульт Домбик Т.С. (дов.№479/01 від 05.03.2007р.)

Відповідача:    директор  Гасай С.П. (дор.№16 від 22.05.2007р.)

Суть справи :

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача і відповідача роз’яснено права та обов’язки сторін, передбачені  ст. ст. 20, 22,  81-1  ГПК України.

Управління Пенсійного фонду в Збаразькому районі звернулося в господарський суд з позовом про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю  "Медобори-2000", с. Максимівка, Збаразького району, Тернопільської області -  7474грн.62коп. заборгованості для відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах.

Відповідач у відзиві на позов та його повноважний представник  у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує і вважає їх безпідставними, посилаючись на те, що  згідно Статуту товариства відповідача, останній не є правонаступником реформованого КСП  - селянської спілки «Максимівка», а в представленому позивачем розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за 2005 рік вказано, що призначено пенсію на пільгових умовах 2 особам, які нібито працювали на СГ ТОВ «Медобори - 2000»як трактористи-машиністи, однак це не відповідає дійсності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, судом встановлено наступне:

Пенсійне страхування відповідно до ст.ст.2,4  „Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування” від 14.01.1998р. є окремим видом загальнообов’язкового державного соціального страхування і здійснюється в порядку, передбаченому законом та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні;

Відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні щодо порядку та розміру сплати збору на пенсійне страхування регулюються Законом України „Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991р. (далі-Закон), Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 06.06.1997р. ( далі - Закон про збір), Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. (Далі –Закон про пенсійне страхування), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. №21-1 (далі Інструкція №21-1);

Згідно абз.4п.1ст.2 Закону про збір об’єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (п.1: суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, п.2: філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у п.1, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б”-„з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, а згідно абз.3 п.1 ст.4 цього ж Закону (Закону про збір) на обов’язкове державне пенсійне страхування для зазначених вище платників збору встановлена ставка збору в розмірі 100 відсотків від об’єкта оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2 цього Закону, тобто в розмірі фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій

Згідно ч. 2 «Прикінцевих положень»Закону України, розділу 6 „Повідомлення про сплату збору на обов’язкове державне пенсійне страхування”, розділу 7 „Порядок нарахування збору на покриття фактичних витрат  на    виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів  "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", розділу 6  „Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах” Інструкції №21-1 відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах здійснюються підприємствами на підставі повідомлень про розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. „б-з” ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року органами Пенсійного Фонду.

Згідно Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа  вносять до Пенсійного фонду  зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як слідує із матеріалів справи,  Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі протягом 2005 року здійснювало виплату пільгових пенсій, призначених працівникам, які працювали у Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю  "Медобори-2000”, і 26.01.2006р. направило відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за 2005 рік із зазначенням щомісячних сум до відшкодування, на загальну суму 7474грн.62коп.

Однак, як стверджує позивач, відповідач свої зобов’язання щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах не виконав і станом на день заявлення позову  його заборгованість до Пенсійного фонду становить   7474грн.62коп.

Вищезазначена сума недоїмки до Пенсійного фонду України  підтверджується даними картки особового рахунку відповідача про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій станом на 01.04.2007р., та актом звірки між управлінням Пенсійного фонду України у Збаразькому районі та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю  "Медобори-2000” станом на 01.04.2007р., підписаним представниками Фонду та товариства без зауважень.

Відповідач на день розгляду справи будь-яких даних, які б свідчили про сплату зазначених коштів в Пенсійний Фонд України суду не надав, а тому згідно ст.33 ГПК України слід вважати, що за ним  рахується недоїмка в сумі 7474грн.62коп.

Посилання відповідача на те, що особи, яким призначено пенсію на пільгових умовах , витрати на виплату і доставку якої просить Пенсійний Фонд стягнути з відповідача,  не працювали в товаристві на роботах, які дають право на пільгову пенсію, не заслуговують на увагу, оскільки такі твердження відповідача спростовуються виданими ним же довідками громадянам Матвіїшину Р.В., Симів Б.О., згідно яких дані громадяни працювали в даному господарстві, тобто в СТзОВ „Медобори-2000” відповідно трактористами та трактористом машиністом і були безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду або на протязі календарного року в тваринництві і на підставі яких їм (громадянам) призначено пенсії на пільгових умовах. Дані довідки підписані керівником та головним бухгалтером СТзОВ „Медобори-2000” і завірені печаткою товариства.

При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені.

Державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України , покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.  Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю  "Медобори-2000", с. Максимівка, Збаразького району, Тернопільської області, (код 3082804):

-   на користь Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі вул.Грушевського, 3, м. Збараж, Збаразького району, Тернопільської області (код 21156321) – 7474грн.62коп.  витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах;

-   в доход Державного бюджету  України 102грн.00коп.  державного мита;

-  118 грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на на р/р 0002 у ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, , одержувач : У?ДК у м. Тернополі.

3.   Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор –апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення “____”_____________ 2007р., через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Г.З. Андрушків