ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2007 р.                                                            Справа № 15/03-07

вх. № 379/3-15

Суддя господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Плешивцев В.О.

за участю представників сторін:

позивача - Заварзіна Н.М.  відповідача - не з*явився

розглянувши справу за позовом Чугуївське підприємство теплових мереж, м. Чугуїв

до  ВАТ "Тернівське", с. Тернова

про стягнення 8569,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Чугуївське підприємство теплових мереж у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача, ВАТ "Тернівське" заборгованість в сумі 8569,34 грн., з яких 5626,89 грн. основного боргу, 979,68 грн. пені, 1793,97 грн. індексації боргу, 168,80 грн. річних відсотків, а також держмито та судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні надав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, а в разі їх недостатності на майно. Своє клопотання позивач обгрунтовує тим, що 03.11.06р. було внесено запис до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про рішення засновників відповідача щодо припинення юридичної особи, наслідком якого можливе реалізація майна.

Представник відповідача надав заяву про застосування строку позовної давності, а також звільнення від сплати пені та індексації боргу у зв*язку з тим, що борг виник внаслідок форс-мажорних обставин.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 19.03.07р. до 26.03.07р. до 09:15.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін судом встановлено, що 01.08.01р. між Обласним комунальним підприємством теплових мереж укладено договір № 187 на постачання теплової енергії. У зв*язку з реорганізацією Обласного комунального підприємства теплових мереж, згідно розпорядження Обласної державної адміністрації № 116 від 18.04.03р., одним з правонаступників якого є позивач. Враховуючи, що відносини за вищезазначеним договором продовжуються, додатковою угодою № 1 від 01.07.03р. до договору № 187 були внесені зміни, відповідно до яких енергопостачальною організацією став позивач.

Згідно розділу 6. Порядок розрахунків вищезазначеного договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 15 днів до початку розрахункового періоду своїм дорученням самостійно сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії передбаченої на розрахунгковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Різниця між заявлденою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується або зараховується ( у разі переплати) на наступний розрахунковий період не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач на підставі вищезазначеного договору та додаткової угоди за період з грудня 2003 року по квітень 2004 року поставив відповідачу теплову енергію на суму 5626,89 грн. та виставив платіжні вимоги.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк,  у  межах  якого  особа  може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у  три роки.

Згідно ст. 260 ЦК України позовна  давність  обчислюється  за  загальними  правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України, тобто перебіг   строку   починається   з  наступного  дня  після відповідної календарної дати або настання події,  з якою пов*язано його початок. В даному випадку перебіг строку позовної давності починається 16 січня 2004 року. Позивач звернувся до суду 10.01.07р., тобто до закінчення строку позовної давності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення 5626,89 грн. обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем за прострочку виконання грошового зобов*язання за період з січня 2004р. по листопад 2006 р. нарахована індексація боргу в сумі 1793,97 грн. та за період з 11.01.06р. по 10.01.07р. річні відсотки в сумі 168,80 грн. Дані позовні вимоги відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню. В задоволенні клопотання відповідача щодо звільнення його від сплати індексації боргу суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідано до п.3 ст. 83 ГПК України суд може зменшити лише розмір неустойки (штраф, пеня). Індексація боргу за своєю правовою природою не є неустойкою і не може бути зменшена судом.

Крім того на підставі п. 7.2.2 вищезазначеного договору позивачем за період з 10.01.06р. по 10.01.07р. нараховано пеню в сумі 979,68 грн.

Господарські відносини, які виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб*єктами господарювання регулюються Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 6 ст.232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов*язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов*язання мало бути виконано.

Також відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік  застосовується,  зокрема,  до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Так, період, згідно розрахунку пені, не може бути прийнятий судом, як належний.

Крім того, згідно виснову Торгово-промислової палати України № 14598/05-4 від 05.11.03 року зафіксовано форс-мажорні обставини (загибель посівів сільгоспкультур відповідача) у 2003 році.

Таким чином суд визнав за необхідне в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 979,68 грн. пені відмовити.

Розглянувши клопотання позивача стосовно забезпечення позову суд визнав за необхідне в його задоволенні відмовити, оскільки справа вирішенна по суті та його задоволення є недоцільним.

Витрати по сплаті державного мита та за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 260, 526, 625 ЦК України, ст. 232 ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 66, 82-85 ГПК України

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання позивача щодо забезпечення позову відмовити. В задоволенні клопотання відповідача щодо застосування позовної давності відмовити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства "Тернівське" (63521, Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, код 00850804, р/р 4981 ВАТ "Укрексімбанк" м. Харків, МФО 351618) на користь Чугуївського підприємства теплових мереж (63503, м. Чугуїв, вул. Гагаріна, 15, код 32481266, р/р 5000 АКІБ "УкрСіббанк", МФО 351005) 5626,89 грн. основного боргу, 1793,97 грн. індексації боргу, 168,80 грн. річних відсотків, а також 90,34 грн. держмита та 104,51 грн. судових витрат.

В частині стягнення пені в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Лаврова Л.С.

Рішення підписане 28.03.07р.