ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.06.07                                                                                           Справа № 4/422-7/96

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Трак-експрес”, м. Львів

до відповідача: Військової частини Т 0110, м. Львів

про: стягнення 4290,00 грн.

Суддя     Б.О.Білоус

Представники:

позивача:  Корчик В.Я., довір. № 1/4-07 від 16.04.07 року

відповідача: Гальчинський С.О, довір. № 30/93 від 29.11.06 року

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.ст. 20, 22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, права заявляти відводи.

Суть спору: Позов заявлено Товариства з обмеженою відповідальністю “Трак-експрес”, м. Львів до  Військової частини Т 0110, м. Львів про  стягнення 4290,00 грн. збитків, спричинених відповідачем.

Ухвалою суду від 06.03.07 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 17.04.07 року.

Розгляд справи неодноразово відклався з підстав, вказаних в ухвалах суду.

В судовому засіданні 12.06.07 року оголошено перерву до 18.06.07 року для проголошення вступної та резолютивної частини рішення. Позивач в судове засідання 18.06.07 року на проголошення вступної та резолютивної частини Постанови не з’явився, позовні  вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, при цьому послався на недоведеність протиправності дій та розміру збитків та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши документи і матеріали подані суду, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши всі обставини, оцінивши докази, які мають значення для справи в сукупності, суд встановив наступне.

В позовній заяві позивачем вказано, що 23 листопада 2006 року було пошкоджено майно ТзОВ  ТзОВ “Трак експрес” службовими особами ВЧ Т0110, які зрізали частину прокладеного по залізобетонній огорожі військової частини газопроводу, який прокладено за згодою командування даної частини.

Вимоги про стягнення 4070 грн. збитків позивач обгрунтовує Постановою прокурора військової прокуратури Західного регіону України від 28.12.2006 року. Позивач вказав, що в Постанові про відмову в порушенні кримінальної справи встановлено, що службові особи військової частини Т 0110 вчинили дії демонтажу ріжучим інструментом частини газопроводу, який був змонтований цим товариством по залізобетонному огородженню вказаної військової частини. Виходячи з цього та на підставі ст. 22 ГПК України позивач  просить стягнути 4070 грн. збитків.

Проте позивачем не обгрунтовано ні суми позову ні підстав позову.

Суд, ухвалами від 06.03.07 року та 08.05.07 року тричі вимагав від позивача надати  обгрунтований розрахунок  заявлених збитків. Позивач вимог вказаних ухвал суду, а також обов’язку, встановленого ст. 33 ГПК України по доведенню своїх вимог не виконав.

Позивачем було надано суду лише кошторис вартості всіх робіт по договору № 11 а-Р від 04.12.06 року, укладеному між ТзОВ “Трак-Експрес”  та ПП “Варта” на виконаня робіт по монтажу конструкцій, зовнішніх і внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, а також пусконалагоджувальних та проектних робіт, вартість яких складала згідно п. 2 договору вцілому –4070,00 грн.

Однак, згідно позову і Постанови прокурора від 28.12.06 року відповідачем було лише обрізано і скинуто з належної йому  залізобетонної огорожі частину газопроводу. Відповідно і сума збитків могла складати лише суму вартості робіт по підняттю на огорожу (при згоді на це військової частини) скинутої частини газопроводу і її зваренню. Позивачем не надано суду ні актів про пошкодження, ні про відновлення газопроводу та вартості відновлювальних робіт. Не встановлено це і  Постановою прокурора, на яку послався позивач. Тому позовні вимоги позивачем не доведені.

Не доведено також Позивачем в т.ч. і Постановою прокурора, на яку послався позивач і правової підстави задоволення позову.

Як вказано позивачем в позовній заяві з посиланням на Постанову прокурора, що відповідає змісту Постанови, слідством встановлено факт пошкодження – розрізу і зняття газової труби з огорожі військової частини її службовими особами. Проте вартості збитків від розрізу і зняття труби та затрат на її технічне встановлення, слідством не встановлено. Таких документів слідству і суду не надало і ТзОВ “Трак-Експрес”.

Не встановлено слідством і протиправності та вини в діях посадових осіб військової частини.

В Постанові прокурора вказано, що наказ зняти газову  трубу з огорожі військової частини дано її командиром у зв’язку з встановленням газопроводу без попереднього узгодження. Позивач в позові вказав, що прокладення даного газопроводу було узгоджено з командуванням в/частини, в підтвердження чого надав лист № 21/121 від 25.11.05 року підписаного ТВО командира військової частини  Хахуліним. Постановою  прокурора встановлено, що ТВО командира військової частини Т 0110 М. Хахулін цього листа не підписував і командиру про цей лист  не було відомо. Встановлено також, що цей лист було підписано опитаним Сусол В.М., якому дав усну вказівку нач. штабу Хахулін М. отримати на руки запит від ТзОВ (за проханням останнього) надати та підписати від його імені письмовий дозвіл на проведеня врізки та підключення в систему газопроводу через газово-розподільчий пункт, що знаходиться на території військової частини.

За змістом постанови прокурора, вказаний дозвіл було отримано-надано в порушення встановленого порядку, про що командир не знав. Проте, слід вважати, що згоду на врізку в систему газопроводу було надано, оскільки цей лист командуванням не оспорено.

Однак, з приводу врізки та підключення в систему газопроводу через ГРП, що знаходиться на території військової частини  спору не існує. Спір виник з приводу прокладання газопроводу по залізобетонній огорожі військової частини.

Згідно наданого у справу Робочого проекту газифікації виробничих приміщень ТзОВ “Трак-Експрес” та інших матеріалів справи питання проведення газопроводу по огорожі військової частини не узгоджувалося і командуванню про це не було відомо.

Проте, дане питання повинно було бути узгодженим обов’язково з огляду на те, що газопровід цивільної організації ТзОВ “Трак-Експрес” укладався по території (огорожі) військової об’єкту, так і з вимогами безпеки. Самовільне встановлення газопроводу на огорожі, без погодження і повідомлення про це командуванню військової частини, могло в любий час  (при проведенні внутрішніх робіт, ремонту огорожі та інш.) призвести до пошкодження газопроводу, вибуху та нещасного випадку. Тому реакцію командування військової частини і дії по зняттю  з огорожі військової частини газопроводу, встановленого без погодження, не можна вважати протиправними.

Виходячи із наведеного, суд не має підстав для задоволення позову.

Виходячи з наведеного та керуючись  ст.ст. 22, 314, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 22, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Суддя