ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.05.07                                                                                           Справа № 4/563-12/81

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Свитязь”, м. Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофуд”, с. Розвадів

Про стягнення 89611,18 грн.

Суддя  Запотічняк  О.Д.

При секретарі Джус Р.В.

За участю представників:

Від  позивача: Глодан І.М.(довіреність у справі)

Від  відповідача: не з’явився

Представникам сторін роз’яснено  права та обов‘язки згідно ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Розглядається позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Свитязь” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофуд” про стягнення 2698,43 грн.

Обставини справи: Ухвалою суду від 23.03.2007 року порушено провадження у справі та  призначено слухання на 03.04.2007 р.

В судове засідання 03.04.2007 р. представник позивача з’явився. Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в засідання, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою, що по вказаній адресі організації немає, тому розгляд справи було відкладено на 19.04.2007 р.

19.04.2007 р. відповідач в черговий раз не забезпечив явки уповноваженого представника в засідання. 20.04.2007 р. на адресу суду поступило клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю явки уповноваженого представника, тому розгляд справи було відкладено на 15.05.2007 р.

15.05.2007 р. відповідач в черговий раз не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомленний про що свідчить поштове повідомлення про вручення № 1637837.

Повний текст рішення виготовлений, підписаний та оголошений 15.05.2007 року.

Суд заслухавши пояснення та заперечення сторін, дослідивши  матеріали  справи, та оцінивши  докази в їх сукупності , встановив наступне:

Між ТзОВ „Свитязь” (надалі позивач) та ТзОВ „Агрофуд” (надалі відповідач) було укладено договір № 74 від 15 лютого 2006 р. про поставку продукції наведену у вищезгаданому договорі.

Згідно умов договору, а саме п.3.1 позивач зобов’язаний поставити товар з 04 травня по 12 травня 2006 р. Даний товар був поставленний 06 травня 2006 р., що підтверджується накладною № ТВВВ-07277 та № ТВВВ-07279 на загальну суму 159378,24 грн..

03.05.2006 р. ТзОВ „Свитязь” було виставлено рахунок ЗМВЛ-02539 на оплату 50% вартості товару на суму 78709,30 грн. по курсу 6,331185 грн., встановленому НБУ станом на 03.05.2006 р.

Відповідно до п.2.1 додатку № 1 до вищезгаданого договору, передплата проводиться ТзОВ „Агрофуд” по курсу, встановленому НБУ на день оплати, а ТзОВ „Агрофуд” провело оплату 06.05.2006 р., що підтверджується платіжним дорученням № 1 на суму згідно рахунку ЗМВЛ-02539 від 03.05.2006 р. по курсу встановленому НБУ станом на 03.05.2006 р. в розмірі 78709,30 грн.

Згідно з п.4.1.2 даного договору ТзОВ „Агрофуд” остаточний рохрахунок в сумі 80668,94 грн. повинно було провести до 31 жовтня 2006 р., але станом на 19.03.2007 р. (день подання позовної заяви) даних зобов’язань не виконало, в наслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 80668,94 грн.

У відповідності до п. 7.1 договору  за недотримання договірних термінів розрахунків, вказаних у п.4.1, за поставку товару ТзОВ „Агрофуд” зобов’язане сплатити пеню в розмрі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день протермінування, що становить 4997,05 грн. згідно розрахунку поданого позивачем,

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тому позивачем було нараховано три проценти річних в розмірі 879,78 грн. та інфляційні витрати в розмірі 3065,41 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі вище викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити повністю

Судові витрати слід віднести на відповідача.

Керуючись ст. 526, ст. 625 ЦК України, та  ст.ст. ч. 2 ст. 2, 33 ,43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити повністю.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофуд” (с. Розвадів Миколаївського району Львівської області, вул. Сагайдачного, 72, р/р 0608 у філії ВАТ „Укрексімбанк” м. Тернопіль, МФО 338879, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Свитязь” (79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174, р/р 8001 в ЗГРУ  КБ „Приватбанк”, МФО 325321, ) –89611,18 грн. (з яких 80668,94 грн. основної заборгованості, 879,78 грн.- 3% річних, інфляційні витрати в розмірі 3065,41 грн. та 4997,05 грн.-пені).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофуд” (с. Розвадів Миколаївського району Львівської області, вул. Сагайдачного, 72, р/р 0608 у філії ВАТ „Укрексімбанк” м. Тернопіль, МФО 338879, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Свитязь” (79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174, р/р 8001 в ЗГРУ  КБ „Приватбанк”, МФО 325321, ) 896,11 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського  апеляційного господарського суду.

Накази видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Суддя