ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2007 року                                                                                             Справа № 9/165

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. (доповідач)

суддів:               Джихур О.В., Лисенко О.М. (зміни у складі колегії суддів на підставі розпорядження від 03.04.2007р. № 187)

при секретарі: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

позивача –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.116; 121);

відповідача - не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.115; 122);

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю “Торгового дому Ренесанс” м.Олександрія Кіровоградської області

на  постанову  господарського суду Кіровоградської області від  18.10.2006 року

у справі    № 9/165

за позовом   Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Кіровоград

до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгового дому Ренесанс” м.Олександрія Кіровоградської області

про  стягнення 3502 грн. 63 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 18.10.2006р. (суддя Шевчук О.Б.) по справі № 9/165 за позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Кіровоград до товариства з обмеженою відповідальністю “Торгового дому Ренесанс” м.Олександрія Кіровоградської області (далі –ТОВ “Торговий дім Ренесанс”) про стягнення 3502 грн. 63 коп.  позов було задоволено та з відповідача на користь позивача було стягнено 3502 грн. 63 коп. штрафних санкцій.

Постанова господарського суду Кіровоградської області мотивована фактом невиконання відповідачем нормативу щодо працевлаштування інвалідів у 2005 році, ст.ст. 160, 162-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з вищезазначеною постановою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач –ТОВ “Торговий дім Ренесанс” м.Олександрія Кіровоградської області, оскаржує постанову на предмет її невідповідності нормам матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст.18, 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, ч.8 ст.69  Господарського кодексу України, також посилається на неповне з’ясування обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, ненадання оцінки, наданим відповідачем до матеріалів справи, доказам, що призвело до прийняття постанови суду, яка суперечить чинному законодавству.

Позивач по справі –Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Кіровоград –правом надання заперечення на апеляційну скаргу не скористалось, також позивач не скористався правом участі в судовому засіданні, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.116, 121).

Враховуючи, що скаржника також повідомлено належним чином про час та місце судового засідання (а.с.115, 122), то колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувану постанову слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст..1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” інваліди в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України та іншими законодавчими актами.

Держава гарантує і забезпечує інвалідам рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній й соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями й інтересами.

Статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” для підприємств (об’єднань), установ і організацій, незалежно від форм власності і господарювання, встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, недодержання якого тягне сплату підприємством, установою, організацією штрафних санкцій відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів згідно ст..20 зазначеного Закону, при цьому Кабінетом Міністрів України затверджується порядок і термін сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду України соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, відповідальність за незабезпечення вказаних нормативів несуть керівники підприємств.

Таким чином, кожне підприємство (об’єднання), установа чи організація зобов’язано створити (забезпечити, пристосувати) відповідно до нормативу робочі місця для можливого працевлаштування інвалідів.

Як визначено п.1 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 03.05.1995р. № 314, робоче місце інваліда –це окреме робоче місце або ділянка виробничої площі на підприємстві (об’єднанні), в установі та організації незалежно від форм власності та господарювання, де створено необхідні умови для праці інваліда. Воно вважається створеним, якщо відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда (п.3 Положення).

Відповідно до п.5 Положення, підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Пунктом 14 Положення встановлено, що підприємства в межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів; щорічно до першого лютого року, що настає за звітним, подають відділенням Фонду соціального захисту інвалідів відомості про середню річну заробітну плату на підприємстві, середньооблікову чисельність штатних працівників облікового складу та про кількість працюючих інвалідів; визначають види виробництв, цехи та дільниці, де доцільно використовувати працю інвалідів; інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інвалідів; створюють для інвалідів умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації, забезпечують соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, запроваджують у разі потреби посади інструкторів-перекладачів для роботи з глухими працівниками; розробляють і затверджують інструкцію про робоче місце інваліда.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2006р. відповідачем подано до Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік (а.с.6). Згідно цього звіту середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві складала 38 осіб. На підприємстві створено одне робоче місце для інвалідів. Кількість працівників-інвалідів, що повинні працювати на підприємстві зазначено, як 1,52. Дана цифра округлена відповідачем до одиниці. В своїх розрахунках він керувався Інструкцією зі статистики кількості працівників, яка затверджена наказом Державного комітету статистики № 286 від 28.09.2005р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.11.2005р. за № 1442/11722.

Але, слід враховувати, що механізм сплати підприємствами (об’єднаннями), установами й організаціями незалежно від форм власності і господарювання штрафних санкцій, передбачених ста.20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” визначений Порядком сплати підприємствами (об’єднаннями), установами й організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України 28.12.2001р. № 1767.

Відповідно до п.2 цього Порядку, Міністерством праці та соціальної політики України наказом № 338 від 29.12.2004р., який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.12.2004р. за № 1671/10270 та погоджено Держкомстатом України, затверджено форму № 10-ПІ поштова-річна “Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів” та Інструкцію щодо її заповнення.

Пунктом 3.4 Інструкції передбачено, що дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02), та кількості інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, його необхідно округлити до цілого (якщо після коми число 5 і більше, то воно округлюється в бік збільшення).

Враховуючи зазначене в Інструкції пояснення обчислення кількості працівників –інвалідів, на підприємстві відповідача мало б працювати 2 інваліди (цифра 1,52 округлюється до 2).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо невідповідності кількості створених робочих місць на підприємстві відповідача, встановленим законодавствам нормам працевлаштування інвалідів.

Частиною 1 ст.20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачено, що підприємства, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце не зайняте інвалідом.

Відповідно до ст..218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання; учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідачем не доведено належними доказами, що ним вжито всіх необхідних заходів по створенню робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, згідно з нормативом по його підприємству в спірний період. Такі докази, зокрема, докази, підтверджуючи, що відповідач звертався до відповідних органів працевлаштування про направлення на підприємство відповідача інвалідів у 2005 році, не надавались скаржником судам обох інстанцій при розгляді справи.

За цих обставин господарським судом правомірно стягнуто штрафні санкції за нестворення робочих місць для інвалідів, а доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані в якості правових підстав щодо зміни чи скасування оспорюваної постанови господарського суду.

Посилання скаржника на те, що зобов’язання по створенню другого робочого місця для інваліда в нього виникло лише з травня 2005 року і що з вересня 2005 року він зазначав в звітах нові дані не приймаються, оскільки за звітом форми № 10-ПІ дані подаються за цілий рік і обрахована ним чисельність інвалідів для працевлаштування вказана безпосередньо самим відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.195, ст.ст.198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Кіровоградської області від 18.10.2006р. по справі № 9/165 –залишити без змін; а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Торгового дому Ренесанс” м.Олександрія Кіровоградської області – залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                                   О.М Виноградник

Судді                                                                                                               О.В Джихур

О.М.Лисенко

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                              О.О.Головіна

10.04.2007