ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.05.07                                                                                           Справа  № 4/2383-2/153

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                              Г.Гнатюк

суддів                                                                    Н.Кравчук

О.Мирутенко

розглянув  апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства  „Концерн-Електрон” Житлово-експлуатаційної контори „Електрон”  № 057/043 від 26.02.07р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.02.2007р.

у справі  №4/2383-2/153

за позовом Львівського комунального підприємства „Залізничнетеплоенерго” , м.Львів

до відповідача Відкритого акціонерного товариства  „Концерн-Електрон” Житлово-експлуатаційної контори „Електрон” , м.Львів

про стягнення 17 702,89 грн. основного боргу, 2 254,34 грн. пені, 1380,27 грн. інфляційних витрат та 586,76 грн. трьох процентів річних

за участю представників:

від позивача: Охріменко В.В. –представник (дов.)

від відповідача: Стецишин В.С. –представник, Володькова Л.М. –заступник директора

Учасникам процесу роз”яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст.22,28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотання про фіксацію процесу технічними засобами не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду Львівської  області (суддя О.Зварич) від 20.02.2007р.  по даній справі за позовом Львівського комунального підприємства „Залізничнетеплоенерго”, м.Львів до Відкритого акціонерного товариства  „Концерн-Електрон” Житлово-експлуатаційної контори „Електрон”, м.Львів про стягнення 17 702,89 грн. основного боргу, 2 254,34 грн. пені, 1380,27 грн. інфляційних витрат та 586,76 грн. трьох процентів річних  позовні вимоги задоволено частково.

Відповідач  не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про перегляд вищевказаного рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, просить рішення скасувати в частині стягнення штрафних санкцій і припинити провадження у справі.

В судовому засіданні 11.04.2007р. оголошувалась перерва до 11.05.2007р.

Представник скаржника в засіданні  суду вимоги апеляційної скарги підтримує і просить їх задоволити.  Подав у засідання суду довідку від 25.04.2007р. про те , що станом на 01.04.2007р. ЖЕК „Електрон” уклала 132 угоди з мешканцями на реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги на суму 91208,92 грн.

Позивач в засіданні суду вимоги апелянта заперечує, рішення суду першої інстанції вважає законним, подав відзив на апеляційну скаргу .

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи і заперечення представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської  області слід частково  змінити, виходячи з наступного:

Між сторонами по справі 01.10.2002 року, а саме ЛКП „Залізничнетеплоенерго” та ЖЕК „Електрон” ДП ВАТ „Концерн Електрон”, м.Львів  було укладено договір № 4472 про постачання теплової енергії в гарячій воді. Відповідно до умов укладеної угоди позивач зобов’язувався надавати теплову енергію, а відповідач зобов’язувався своєчасно оплачувати її за встановленими тарифами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Як вбачається із матеріалів справи відповідач свої договірні зобов’язання виконав частково і відповідно до поданих розрахунків його заборгованість становить 17702,89 грн. Вказану заборгованість і не заперечує скаржник.

За неналежне виконання зобов”язань позивачем нараховано пеню, 3% річних та інфляційні нарахування, які і відповідно становлять 2254,34 грн. пені, 586,76 грн. –три відсотки річних, 1380,27 грн. інфляційних нарахувань.

Зважаючи на викладене вище суд першої інстанції задовільнив позовні вимоги позивача відповідно до поданого  ним уточнення позовних вимог, оскільки відповідач частково заборгованість проплатив(а.с.22).

У відповідності із вимогами господарського процесуального законодавства суд наділений правом зменшувати розмір нарахувань за порушення договірних зобов”язань, а саме про це вказується у п.3 ст.83 ГПК України.  Пунктом 3 ст.83 ГПК України надано право господарському суду, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку випадків, що дають право господарському суду зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У пункті 3 статті 551 Цивільного кодексу України, в якій йдеться про право суду зменшувати належну до сплати кредиторові неустойку, зазначено, що розмір такої неустойки може бути зменшений судом,  якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, виходячи з конституційного принципу рівності учасників судового процесу, такими випадками можуть бути обставини, пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням зобов'язання з вини обох сторін, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, а також якщо згідно з умовами договору він повинен був вжити заходів щодо зменшення збитків і не зробив цього.

Як вбачається з матеріалів справи, до початку судового розгляду відповідач вживав заходів для погашення заборгованості в добровільному порядку. В підтвердження цього відповідачем подано  копії позовних заяв про стягнення з мешканців заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Зважаючи на відсутність вини підприємства в несвоєчасному погашенні суми основного боргу, колегія суддів Львівського апеляційного господарського  суду вважає за доцільне відмовити в стягненні пені. Такий висновок суду грунтується на  важкому фінансовому становищі відповідача, відсутністю дотацій з держбюджету, несплатою мешканців за комунальні послуги в повному об”ємі, укладенням договорів на реструктуризацію заборгованості, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Щодо вимоги апелянта про розстрочку виконання рішення суду першої інстанції, то відповідач вказане клопотання в господарському суді Львівської області, як вбачається із матеріалів справи, не заявляв. Подане клопотання до Львівського апеляційного господарського суду від 27.12.2006р. №057/313 стосується справи №1/1161-2/151 і не є підтвердженням подачі вказаного клопотання по даній справі в суд першої інстанції.

Отже, зазначенні у апеляційній скарзі твердження апелянта в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені обґрунтовані і підлягають до задоволення. Вимога апелянта про розстрочку виконання рішення суду першої інстанції не підлягає до задоволення.

Згідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вище  викладене,  колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду слід змінити в частині стягнення пені, а в решті рішення відповідає вимогам чинного законодавства, обставинам та матеріалам справи, а тому його належить залишити без змін.

Державне мито за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст. 49 ГПК України, покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,104, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства  „Концерн-Електрон” Житлово-експлуатаційної контори „Електрон”  № 057/043 від 26.02.07р. задоволити частково.

2.          Рішення господарського суду Львівської області  від 20.02.2007р. по даній справі в частині стягнення 2254,34 грн. скасувати, а в решті - залишити без змін.

3.          Відмовити  Львівському комунальному підприємству „Залізничнетеплоенерго” у стягненні 2254,34 грн. пені.

4.          Доручити  місцевому господарському суду видати  відповідний наказ на виконання постанови.

5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          Матеріали справи №4/2383-2/153  повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                                                             Г. Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                                О.Мирутенко