ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2007 р.
№ 5/158-38

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
відкритого акціонерного товариства "Іваничівський райагропостач", смт. Іваничі, Волинська обл.

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду
від 01.03.2007р.

у справі
господарського суду Волинської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", м. Київ

до
відкритого акціонерного товариства "Іваничівський райагропостач", смт. Іваничі, Волинська обл.

про
стягнення заборгованості в сумі 4000 грн.

за участю представників:

позивача: не з’явився,

відповідача: Правосудько О.М., за дов. від 04.01.2006р. №1

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" звернулось з позовною заявою до господарського суду Волинської області про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Іваничівський райагропостач" 4000 грн.  боргу за одержані останнім в 2003 році запчастини.

Рішенням господарського суду Волинської області від 24.10.2006р. у справі №5/158-38, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.03.2007р. з даної справи, позов задоволено.

Судові рішення мотивовані обґрунтованістю позовних вимог з посиланням на ст. 4, 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України та докази наявні в матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаною постановою у даній справі, ВАТ "Іваничівський райагропостач" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи скаргу тим, що судом порушені та неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами, а зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Укравтозапчастина" та ВАТ "Іваничівський райагропостач" у період з березня по липень 2003 року досягнуто згоди на купівлю-продаж автозапчастин на загальну суму 14 139, 16 грн., що підтверджується видатковими накладними та оригіналами довіреностей виданими ВАТ "Іваничівський райагропостач" на отримання товару.

Згідно довідки Львівської філії АКБ "Мрія" відповідач на протязі березня-серпня 2003р. перерахував позивачу частину коштів за отриманий товар в сумі 10139,16 грн., що підтверджується також бухгалтерською довідкою позивача та актом звірки між сторонами.

Решта суми боргу в 4000 грн.  відповідачем не сплачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання  боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня  пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Попередніми судами встановлено, що 25.05.2006р. позивач вручив голові правління ВАТ "Іваничівський райагропостач" вимогу про виконання решти  зобов’язання по сплаті вартості отриманого товару на суму 4000 грн., що підтверджується підписом Курача В.Г. та печаткою товариства, яка на момент  розгляду справи залишилась без задоволення.

З огляду на встановлене та приписи зазначених норм матеріального права, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог колегія суддів визнає правильним.

Таким чином, апеляційним господарським судом дана належна юридична оцінка обставинам справи, порушень норм матеріального та  процесуального права не вбачається, судове рішення відповідає чинному законодавству України та обставинам справи і підстави для його скасування   відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.03.2007р. у справі № 5/158-38 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                          В.С. Божок

Судді:                                                                                       Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко