ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

16.02.07
Справа №8/233д/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду
у складі:

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача:
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1;

відповідача:
Мінаєв М.М., довіреність від 12.02.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Греді», м. Запоріжжя

на рішення                   господарського суду
Запорізької області від 16.11.2006 року

у справі                         № 8/233д/06

за позовом                    Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до відповідача             Приватного підприємства «Греді»,
м. Запоріжжя

про                                 розірвання
договору та стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.
Запоріжжя було подано позов до Приватного підприємства «Греді», м. Запоріжжя
про розірвання договору підряду б/н від 07.10.2005р., укладеного між сторонами,
а також про стягнення суми 7435,77 грн., у т.ч.: суми 5382,00 грн. збитків,
суми 1807,65 грн. штрафу, суми 246,12 грн. витрат від інфляції.

Розглянувши справу по суті, господарський суд
Запорізької області своїм рішенням від 16.11.2006р. у справі № 8/223д/06 (суддя
Попова І.А.) позов задовольнив частково: стягнув з відповідача на користь
позивача суму 3381,96 грн. збитків. В іншій частині позову відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у
поданій апеляційній скарзі ПП «Греді», відповідач у справі, вказує на те, що
рішення суду в частині задоволення позовних вимог є помилковим, оскільки судом
неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи;  має місце неправильне застосування норм
матеріального права. Зазначає, що судом не прийняті до уваги доводи відповідача
про те, що позивач ухиляється від приймання виконаних робіт. Судом не з'ясовані
підстави, з яких відповідач не міг закінчити у строк обумовлені договором
роботи. Судом не досліджена обставина виконання позивачем своїх договірних
зобов'язань по забезпеченню підрядника будівельними матеріалами. Позивачем не
виконані зобов'язання по забезпеченню будівельними матеріалами, підрядні роботи
проводились за рахунок відповідача, за виключенням суми передоплати. Позивач
перешкоджав відповідачу у виконанні внутрішніх підрядних робіт на об'єкті, чим
створив умови для зриву договірних строків виконання робіт. Відповідач має бути
звільнений від відповідальності за невиконання договірних зобов'язань, оскільки
воно було обумовлено виключно неправомірними діями позивача.

Просить рішення господарського суду Запорізької області
від 16.11.2006р. скасувати і прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

СПД ОСОБА_1, позивач у справі, у відзиві на апеляційну
скаргу заперечує проти викладених в ній доводів, вказавши на законність та
обґрунтованість прийнятого господарським судом рішення, у зв'язку з чим просить
судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 106 від 22.01.2007р. справу призначено до
розгляду у складі колегії - Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського
В.А., Шевченко Т.М.

В судовому засіданні 23.01.2007р. розгляд апеляційної
скарги на підставі ст.77 ГПК України було відкладено до 16.02.2007р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду № 472 від 15.02.2007р. справу призначено до розгляду у
складі колегії - Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А.,
Хуторного В.М.

В судовому засіданні 16.02.2007р. представники сторін
підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

16.02.2007р. в судовому засіданні за згодою
представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду
апеляційної інстанції.

За клопотанням представників сторін розгляд справи вівся
без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при
винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 07.10.2005р. між СПД
ОСОБА_1 (замовник) і ПП «Греді» (підрядник) був укладений договір підряду,
згідно з п.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання  робіт в приміщенні, розташованому за
адресою:АДРЕСА_1. Об'єми та вартість робіт визначаються кошторисом (Додаток №
1), що є невід'ємною частиною цього договору, узгодженим і підписаним
сторонами.

Вартість робіт складає суму 41.828,00 грн. (п.2.1
договору).

Умовами п.3 договору визначено, що підрядник починає
виконання робіт на протязі 1 дня з дня передплати, обумовленої в п.4.2 і 4.3
договору і отримання дозволу на здійснення робіт на об'єкті (п.3.1). Робота
повинна бути завершена не пізніше 10.12.2005р. (п.3.2).

Порядком здійснення розрахунків (п.4 договору) встановлено,
що оплата виконаних робіт здійснюється поетапно шляхом внесення грошових коштів
на розрахунковий рахунок підрядника: 1-й етап - передоплата за роботи в сумі
3500,00 грн. - здійснюється на протязі 3-х банківських днів з дня укладення
договору; 2-й етап - оплата 36.153,00 грн. за роботи - здійснюється на протязі
3-х банківських днів з дня підписання сторонами акту здачі-приймання робіт; 3-й
етап - кінцевий розрахунок в сумі 38.328,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на
те, що в порушення умов договору відповідач не виконав роботу у встановлений
строк. Позивач просить розірвати договір підряду б/н від 07.10.2005р.,
укладений між сторонами та стягнути з відповідача суму 5382,00 грн. збитків,
перерахованих останньому в якості попередньої оплати. На підставі п.10.1
договору позивачем нарахована сума штрафу у розмірі 1807,65 грн. На підставі
ст.625 ЦК України позивачем також нарахована сума 246,12 грн. витрат від
інфляції. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 526, 611, 625, 651 ЦК
України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов
не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічне положення містить ст.193 ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на договорі,
який за своїм змістом є договором підряду.

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст.843 ЦК України, у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 854 ЦК України визначено, що якщо договором
підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у
випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно зі ст.846 ЦК України, строки виконання роботи або
її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У відповідності зі ст.875 ЦК України, за договором
будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений
строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До
договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше
не встановлено законом.

У якості
підтвердження виконання відповідачем певних підрядних робіт на об'єкті,
останнім наданий до суду проект
акту  приймання-передачі виконаних
робіт за листопад 2005р. за формою № КБ-2в за договором б/н від 07.10.2005р.
Вказаний проект акту підписаний лише з боку відповідача. З боку замовника акт
приймання-передачі виконаних робіт залишився не підписаним. При цьому, суду не
надано доказів пред'явлення такого акту позивачу для підписання.

Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України, передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується другою стороною.

Умовами п.8.1 договору підряду сторонами встановлено, що
виконані роботи здаються замовнику по акту здачі-приймання робіт. У випадку
мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи сторонами складається
акт з переліком претензій замовника, а якщо він визнає можливим - із
зазначенням (переліком) необхідних доопрацювань і строку їх виконання
підрядником.

З урахуванням зазначеного вище, слід зазначити, що до
суду не надано належних доказів виконання відповідачем підрядних робіт на
об'єкті поАДРЕСА_1. Так, проект акту
приймання-передачі виконаних робіт за листопад 2005р., який наданий
відповідачем, не містить вказівки про відмову від його підписання з боку
замовника. Не надано до суду доказів пред'явлення (направлення) цього акту
позивачу. Крім того, сторонами не складалося актів з переліком претензій
замовника або переліком необхідних доопрацювань і строку їх виконання
підрядником в порядку, передбаченому п.8.1 договору підряду.

Висновок спеціаліста Запорізької торгово-промислової
палати № О-2092 від 24.10.2006р., на який посилається відповідач як на
підтвердження об'єму виконаних ним робіт, не може вважатися належним доказом у
справі. Так, основним документом, на підставі якого спеціалістом визначено
об'єм виконаних робіт на об'єкті поАДРЕСА_1, є вищевказаний проект акту  приймання-передачі виконаних робіт за
листопад 2005р. за формою № КБ-2в, який підписаний лише з боку підрядника. У
висновку № О-2092 не вказано, на підставі яких доказів спеціаліст дійшов до
висновку про виконання певних робіт на вказаному об'єкті саме відповідачем.
Таким чином, висновок спеціаліста № О-2092 від 24.10.2006р. не є належним
доказом у справі, у відповідності зі ст.34 ГПК України, і не може прийматися до
уваги.

Відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України, якщо підрядник
своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення
її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору
підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як вказувалось вище, умовами спірного договору було
передбачено, що підрядні роботи повинні бути завершені не пізніше 10.12.2005р.
Обставини справи свідчать про те, що до вказаної дати відповідачем не були
пред'явлені роботи до приймання. У зв'язку з цим, права та обов'язки сторін за договором
підряду б/н від 07.10.2005р. припинилися внаслідок відмови позивача (лист від
12.12.2005р.) від зобов'язання з підстав порушення відповідачем своїх
договірних зобов'язань за таким договором. Тобто, договір підряду припинив свою
дію ще до звернення позивача з позовом до суду, у зв'язку з чим судом першої
інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог про розірвання
такого договору, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача з
цього питання не порушуються відповідачем.

Щодо позовних вимог в частині стягнення збитків, слід
зазначити наступне.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які
особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст.623 ЦК України, боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання,
доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували
на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де
зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, -
у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд
може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові
ціни, що існували на день ухвалення рішення.

У відповідності зі ст.224 ГК України, учасник
господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені
вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані
цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою
стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які
управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення,
включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою
стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який
сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

У відповідності зі ст.216 ГК України,
господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими
потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є
застереження про це в договорі.

З матеріалів справи вбачається, що в межах дії договору
підряду, позивачем була перерахована відповідачу сума 5382,12 грн. попередньої
оплати, що підтверджується платіжним дорученням НОМЕР_1 на суму 3000,00 грн. та
платіжним дорученням НОМЕР_2 на суму 2382,12 грн. Саме в розмірі перерахованої
відповідачу суми 5382,12 грн., позивач і вбачає наявність збитків.

З цього приводу слід зазначити, що умовами п.5.7
договору на замовника покладений обов'язок по забезпеченню підрядника
необхідними будматеріалами для виконання робіт.

Статтею 839 ЦК України передбачено, що підрядник
зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і
своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Як вказує відповідач, на прохання замовника підрядником
за власний кошт були придбані будівельні матеріали (паркет) на суму 2000,04
грн. За актом приймання-передачі від 14.10.2005р. відповідачем було передано
позивачу вказані будматеріали. Доказів оплати за одержані від підрядника
матеріали позивачем суду не надано.

З викладеного вбачається, що позивачу фактично були
спричинені збитки у розмірі 3381,96 грн., оскільки із загальної суми
перерахованої позивачем відповідачу коштів в розмірі 5382,12 грн. слід відняти
вартість переданих відповідачем позивачу будматеріалів. Отже, місцевий
господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних
вимог щодо стягнення суми збитків в розмірі 3381,96 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення суми 246,12 грн.
витрат від інфляції, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту договору підряду б/н від 07.10.2005р.
вбачається, що відповідач не несе перед позивачем грошових зобов'язань,
оскільки відповідні зобов'язання покладені на позивача, як замовника підрядних
робіт по здійсненню оплати за такі роботи в обумовлені в договорі строки. В той
же час, зобов'язання відповідача, як підрядника робіт, носять майновий характер
і полягають у проведенні підрядних робіт на обумовленому в договорі об'єкті.

У зв'язку з відсутністю грошових зобов'язань відповідача
перед позивачем, підстави для нарахування та стягнення суми 246,12 грн. витрат
від інфляції відсутні. Позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення суми 1807,65
грн. штрафу на підставі п.10.1 договору, то слід зазначити наступне.

Позивачем здійснений розрахунок штрафу за період з
11.12.2005р. по 11.07.2006р.

Відповідно до ст.598 ЦК України, зобов'язання
припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором
або законом.

Як вказувалось вище, договір підряду б/н від
07.10.2005р. у відповідності зі ст.849 ЦК України припинив свою дію внаслідок
відмови позивача від зобов'язання з підстав порушення відповідачем своїх
договірних зобов'язань за таким договором. Доказів пролонгації договору до суду
не надано. У зв'язку з припиненням дії договору, відповідно припинились взаємні
права та обов'язки сторін за таким договором, у т.ч. право позивача
нараховувати штрафні санкції і обов'язок відповідача по сплаті штрафу, який
передбачений умовами договору.

Крім того, пунктом 10.1 договору було передбачено сплату
підрядником замовнику штрафу у випадку порушення строку виконання робіт, який
передбачений в п.3.3 договору. Разом з тим, договір б/н від 07.10.2005р. не
містить пункту 3.3.

Таким чином, підстави для стягнення з відповідача суми
1807,65 грн. штрафу відсутні. Позовні вимоги в цій частині також є
необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Доводи скаржника щодо ухилення позивача від приймання
виконаних відповідачем підрядником робіт, а також створення позивачем перешкод
у виконанні відповідачем таких робіт, що є підставою для звільнення відповідача
від відповідальності за невиконання договірних зобов'язань, є необґрунтованими
і спростовуються наступним.

У відповідності зі ст.614 ЦК України, особа, яка
порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх
залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

На підтвердження вищевказаних доводів (щодо відсутності
своєї вини у порушенні зобов'язання) відповідачем надані до суду докладні за
підписом бригадира та бухгалтера-економіста від 03.11.2005р., 14.11.2005р.,
17.11.2005р., 20.11.2005р., в яких йдеться про вчинення позивачем перешкод
підряднику по виконанню будівельних робіт на об'єкті та примушення робітників
виконувати роботи, які не передбачені кошторисом.

Проте, вказані докладні не є належними доказами у
справі, в силу ст.34 ГПК України, оскільки складені однобічно (працівниками
відповідача), у зв'язку з чим носять суб'єктивний характер.

Інших доказів на підтвердження відсутності своєї вини у
порушенні взятого на себе договірного зобов'язання відповідачем до суду не
надано, а отже, не доведено відсутності своєї вини у порушенні умов договору
б/н від 07.10.2005р.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої
інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення
або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не
вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського
суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України,  Запорізький апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Греді», м.
Запоріжжя, залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької
області від 16.11.2006р. у справі № 8/233д/06 - без змін.