ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2007 р.                                                           Справа № 11/5581

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Мацегорін А.О. (довіреність від 29.12.2006 року),

від відповідача: Стасюк Л.П. (довіреність від 03.01.2007р.),

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької  області

від "25" жовтня 2006 р.  у справі № 11/5581 (суддя Радченя Д.І.)

за  позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації"Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області

про стягнення 420993,21грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.10.2006р. у справі №11/5581 позов ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" про стягнення 420993,21грн. задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 312854,92грн. боргу, 28131,24грн. пені, 60461,88грн. втрат від інфляції, 19362,11грн. 3% річних, 4208,10грн. витрат по оплаті державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуваний судовий акт скасувати та направити справу до суду першої інстанції для повторного розгляду.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд прийняв рішення у відсутності представника відповідача, чим позбавив його можливості надати докази на підтвердження своєї правової позиції стосовно заявлених позовних вимог, що призвело до неповного з'ясування  судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема посилається на те, що всі кошти по перерахунку оплати  населення за природний газ надходили вчасно на консолідований розподільчий рахунок зі спеціальним режимом використання ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", а тому  штрафні санкції були нараховані безпідставно.

В судовому засіданні представник  відповідача  підтримав та уточнив доводи апеляційної скарги. Просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення пені  в сумі  28131,24 грн. та судових витрат, в решті рішення залишити без змін.

Позивач у письмовому відзиві від 26.02.2007р. за №02-01/1688-07 на апеляційну скаргу та його представник в засіданні суду  заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги, просять  рішення господарського суду Хмельницької області від 25.10.2006р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність  застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті  оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

24.12.2004р. ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (Постачальник) та ВАТ "Шепетівкагаз" (Покупець) уклали договір №06/04 - 1437 на постачання природного газу, за умовами якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю в 2005р. природний газ з урахуванням можливих обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах, обумовлених договором.

Відповідно п.1.3 договору газ, що постачається за цим договором, використовується Покупцем  виключно для подальшої реалізації населенню та включає в себе можливі обсяги розбалансування газу (відтоків/притоків).

01.11.2005р. сторони уклали додаткову угоду №3 до договору від 24.12.2004р., в якій встановили ціну за 1000 куб. м з 01.11.2005р. (а.с.30).

За змістом п.3.3 договору приймання - передачі газу, поставленого Постачальником  Покупцеві у відповідному місяці, оформлюється щомісячними актами приймання-передачі газу, в яких визначається обсяг фактично переданого газу та  обсяг притоків та відтоків газу.

На виконання умов договору Постачальником, згідно актів передачі-приймання, протягом  січня -грудня 2005р. передано Покупцю 22436,112 тис.куб.м природного газу на загальну суму 2110458,92грн.

Пунктом 5.1 договору визначено, що оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами  шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично спожитий газ здійснюється до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач свої договірні зобов'язання виконав належним чином, але відповідач  розрахувався за  поставлений газ частково, сплативши позивачу 1797604,00грн. (а.с.35-46).

Таким чином, заборгованість ВАТ по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" за договором від 24.12.2004р. складає 312854,92грн.

Положеннями ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача розмір 3% річних за період з 11.02.2005р. по 06.09.2006р. становить 19362,11грн., а розмір інфляційних нарахувань за період з лютого 2005р. по липень 2006р. - 60461,88грн.

За змістом Прикінцевих та перехідних положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України до господарських цивільних відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями цих кодексів, зазначені положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Відповідно ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою для виникнення господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

Частина 2 ст. 217 Господарського кодексу України визначає одним з видів господарських санкцій штрафні санкції, до яких віднесена і пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Положеннями Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктами 6.2 та 6.3 договору №06/04-1437 від 24.12.2004р. встановлено, що в разі неоплати або несвоєчасної  оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п.5.1 даного договору, Покупець сплачує на користь Постачальника  пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується Постачальником протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом.

За уточненим  місцевим господарським судом розрахунком позивача  розмір пені за період з 08.03.2006р. по 06.09.2006р. склав 28131,24грн.

З врахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо законності заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованності та правомірно задовольнив їх в повному обсязі в частині стягнення основного боргу в сумі 312854,92грн., інфляційних нарахувань - 60461,88грн., 3% річних -19362,11грн. та частково (з урахуванням уточненого розрахунку) в частині стягнення пені у сумі 28131,24грн., а також поклав на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру обгрунтовано заявлених позовних вимог.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного  застосування норм процесуального чи матеріального права, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного  рішення.

Доводи апеляційної скарги про позбавлення місцевим господарським судом відповідача можливості бути присутнім під час розгляду справи  спростовуються матеріалами справи, які свідчать про виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, а саме порушення провадження у справі №11/5581 та відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою відповідача.

Крім того, слід зазначити, що ухвалами від 20.09.2006р. та 03.10.2006р. господарський суд Хмельницької області зобов'язував відповідача подати суду письмовий відзив на позов з документальним обгрунтуванням своїх доводів та визнавав явку представників  сторін в судове засідання обов'язковою. В порушення приписів ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України відповідач вимоги судових актів суду першої інстанції не виконав.

Подані представником відповідача в судове засідання копії договорів про реструктуризацію заборгованості з газопостачання, укладених між відповідачем та власниками (наймачами)  житлових приміщень не є належними доказами  безпідставності стягнення місцевим господарським судом з відповідача пені у сумі 28131,24грн., оскільки ст.ст.1,5 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" від 20.02.2003р. №554-IV передбачено реструктуризацію на термін до 60 місяців  заборгованості  з квартирної плати та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергію, вивезення побутового сміття  та рідких нечистот) наймачів жилих  приміщень та власників жилих будинків або  квартир, яка склалася на дату набрання чинності цим Законом, тобто на 01.07.2003р., та    встановлено, що на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їхню заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, інших матеріальних цінностей, що використовується для надання послуг.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази укладення договорів про реструктуризацію заборгованості, яка склалась на  01.07.2003 року, а долучені до матеріалів справи копії договорів свідчать про реструктуризацію заборгованості отримувачів природного газу, яка виникла на 2005 -2006р.р.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" не підлягає задоволенню, а  рішення господарського суду Хмельницької області від 25.10.2006р. має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 25 жовтня 2006 року у справі №11/5581 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області - без задоволення.

2. Справу №11/5581 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1-до справи

2,3 -сторонам4- в наряд