ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"31" січня 2007 р.
Справа №  4/3

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,за  участю  секретаря  судового  засідання  Волоткевича  А.В.розглянув справу    № 4/ 3

за позовом  Управління пенсійного фонду України в Олександрівському   районі , смт. Олександрівка  Кіровоградської області

до сільськогосподарського  виробничого  кооперативу  “Іскра”  смт. Олександрівка  Кіровоградської   області

про стягнення  5173 грн. 09  коп.

час  прийняття   11 год 45 хв.

Представники:

позивача:  участі  не  брали.  В судовому  засіданні  15.01.2007  року   брав участь Бульбін  Д.В. довіреність №84/07 від  15.01.2007  року.  Про причини неявки  позивач  суду не повідомив, клопотання  про  відкладення  розгляду  справи  або про розгляд  справи  без  його участі  до  суду не надав.

відповідача:  участі  не  брали.  Про  час  та  місце  розгляду  справи   відповідач належним  чином  повідомлявся    у   відповідності  до  вимог  Інструкції  з  діловодства  в  господарських  судах  України, що  підтверджується  врученням  відповідачу  поштового   відправлення  згідно  повідомлення   №1114910  17.01.07 р.

Розглянувши наявні матеріали справи,  дослідивши  усі обставини справи,  господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні  вимоги   обґрунтовано  слідуючим  чином.

Згідно Закону України ”Про пенсійне забезпечення”, підпункту 4.2.2 пункту 4.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, розділом 7 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, інших платежів а також обліку їх надходження до ПФУ затвердженою постановою правління ПФУ від 19.10.01р., Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування і об’єктом оподаткування для відповідача є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б”-„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку.

Розмір збору для підприємств визначається органами ПФУ щорічно, до 20 січня поточного року.

Згідно розрахунку, поданого позивачем, заборгованість відповідача по пільгових пенсіях і поштовому збору  за період з  25.03.2005  року по  25.01.2006 року   включно   складає 5173  грн. 09 коп.  та підлягає  до стягнення в  повному  обсязі.

Вказана сума заборгованості підтверджена розрахунками  фактичних  витрат на виплату  та  доставку  пенсій, довідками про виплачені пенсії та про сплату поштового збору .

Відповідач  позовні вимоги не заперечив, правом на участь в судовому засіданні не скористався. Враховуючи  викладене  господарський  суд  позбавлений  можливості  оцінити   обґрунтованість  доводів  позивача  через  дослідження  позиції  відповідача  по   цьому  спору.

Доказів погашення суми боргу в повному обсязі відповідачем не подано.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази, суд приходить до переконання про  обґрунтованість та  законність вимог  позивача,  які  підлягають  до  повного  задоволення. Висновок про  обґрунтованість позовних вимог  суд   зробив  на підставі   детального аналізу  законодавства  , що  регулює спірні  правовідносини та   вивчення  матеріалів   справи.

За приписом  Закону України ”Про пенсійне забезпечення”, підпункту 4.2.2 пункту 4.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, розділом 7 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, інших платежів а також обліку їх надходження до ПФУ затвердженою постановою правління ПФУ від 19.10.01р., Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування і об’єктом оподаткування для відповідача є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б”-„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку.  Розрахунок про  фактичні  витрати  на виплату та  доставку пенсій, призначених на пільгових умовах вручено  відповідачу  12.01.2006  року (а.с.6). Розрахунок по  відшкодуванню заборгованості  по виплаченій пенсії,  яка  призначена  на  пільгових  умовах  проведено  правильно, визначена  розрахунком сума  в  розмірі  5173  грн. 09  коп. узгоджується  з  Розрахунком  про фактичні  витрати  та  довідкою про фактичну  виплату  пенсії (а.с.6,7).

Розрахунок  про  фактичні  витрати на виплату та  доставку  пенсій призначених  на пільгових умовах отримано   керівником  відповідача та  його підпис  скріплено   печаткою  підприємства,  що розцінюється  судом як визнання відповідачем   факту  заборгованості  в  розмірі   5173  грн. 09  коп., яка  пов'язана  з  виплатою  призначеної  на пільгових умовах  пенсії саме    бувшому   працівнику    відповідача   Швайці  А.І. (а.с. 6).

Враховуючи викладене, господарський суд,  керуючись  ст. ст. 69 –71, 72, 86, 122, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов  задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського  виробничого  кооперативу  “Іскра”  смт. Олександрівка  Кіровоградської   області  вул.Шкільна 74, р/р 2 в Олександрівській філії ВАТ "Державний ощадний банк" № 3327, МФО 323817  заборгованість  по відшкодуванню  витрат  на  виплату  та  доставку  пільгових  пенсій  в  розмірі   5173 грн. 09  коп.  на  користь Управління Пенсійного фонду  України в Олександрівському  районі  смт.Олександрівка  Кіровоградської  області  вул. Леніна  82 р/р 2560512 в ОД АППБ "Аваль" в м. Кіровограді МФО 323538, код 20650154.

Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий  виконавчий лист.

Сторони мають право оскаржити   в  апеляційному  порядку постанову в   порядку і строки  відповідно до ст.   186 Кодексу адміністративного судочинства  України.  Про  апеляційне  оскарження   рішення   суду     першої  інстанції спочатку   подається заява. Обґрунтування мотивів   оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та  апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через   суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної  скарги одночасно надсилається особою,   яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне     оскарження   постанови  суду   першої   інстанції  подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня   складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,   якщо скарга  подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи    апеляційна скарга, подані після закінчення  строків,   встановлених       цією   статтею,   залишаються   без   розгляду,   якщо   суд   апеляційної   інстанції  за  заявою   особи,   яка  їх   подала,   не   знайде   підстав  для  поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова   набирає   законної   сили   відповідно   до   ст.   254   Кодексу   адміністративного судочинства України  після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,   встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений цим Кодексом, постанова  суду  першої  інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його  не  скасовано,   набирає  законної сили   після   закінчення  апеляційного розгляду   справи.   Якщо   строк   апеляційного   оскарження   буде   поновлено,   то  вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова   виготовлена в повному обсязі  31  січня  2007 року.

Суддя

Ю. І. Хилько