ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" червня 2007 р.
Справа  № 32/10-07-1645

За позовом: ТОВ «Металсервіс», Одеська область, Кодимський район, смт. Слобідка

до відповідача: ТОВ „Російсько-Українська паливна компанія „РУТА і К”

про стягнення 3958,50 грн.

Суддя Грабован Л.І.

Представники сторін

Від позивача: не з`явився

Від відповідачів: Боровікова К.Г. за довіреністю №23 від 12.03.07р.

У судовому засіданні 13.06.2007р. було оголошено перерву до 16.06.2007р. у відповідності з вимогми статті 77 ГПК України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом до Котовської філії „Одеснафтопродукт-Рута” про стягнення 3958,50 грн., обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що за накладною №635 від 10.10.06р. одержав від відповідача талони на бензин на суму 10 700 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем було продано заправки позивач повернув відповідачу талони та вони прийняті відповідачем за накладними №6 від 16.11.2006р. та №21 від 20.11.2006р. на суму 3958,50 грн., яка є сумою боргу відповідача перед позивачем, про що сторонами складено акт звірки взаєморозрахунків станом на 20.11.2006р.

Ухвалою суду від 16.04.2007р. у порядку статті 24 ГПК України замінено у справі первісного відповідача –Котовську філію „Одеснафтопродукт-Рута” на належного відповідача –ТОВ „Російсько-Українська паливна компанія РУТА і К”.

Відповідач -  ТОВ „Російсько-Українська паливна компанія РУТА і К” у відзиві на позов вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що між сторонами не було укладено письмового договору, а отже не має підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків та у відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається неукладеним.  Відповідач у відзиві на позов зазначає також, що  „якщо допустити, що договір був укладений, і у позивача була підстава перераховувати авансовий платіж, то не було ніяких підстав вимагати гроші за талони, адже це є зміною істотної умови договору, а вона не погоджена (як вказує сам позивач) із відповідачем”. Крім того, відповідач вказує, що у тексті позовної заяви вказано, що заборгувала позивачу Котовська філія „Одеснафтопродукт”, але у  ТОВ „Російсько-Українська паливна компанія РУТА і К” не має такої філії. Відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що КФ „Одеснафтопродукт” продало свої заправочну станцію та у позивача не стало можливості заправляти автотранспорт ТОВ „Металсервіс” не підтверджені. Відповідач вважає, що надані позивачем докази не можна брати до уваги, оскільки з них не зрозуміло, хто відпустив та прийняв талони, не вказуються представники актів звірки взаємних розрахунків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Згідно до платіжного доручення №304 від 29.09.2006р. ТОВ „Металсервіс” перерахувало Котовській філії „Одеснафтопродукт” 10 575 грн. із призначенням платежу: авансові платежі за ПММ в т.ч. ПДВ 1762,50 грн.

Із накладної №635 від 10.10.2006р. вбачається, що КФ „Одеснафтопродукт-Рута” було передано ТОВ „Металсервіс” талони на відпуск ПММ автотранспорту (СП „РУТА і К”) на загальну суму 10 700 грн., та видано податкову накладну №768 від 10.10.2006р.

ТОВ „Металсервіс” було повернуто талони КФ „Одеснафтопродукт-Рута” та прийнято останнім за накладними №6 від 16.11.2006р. на суму 3703,50 та №21 20.11.2006р. на суму 255 грн.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом на 20.11.2006р., підписаним представниками КФ „Одеснафтопродукт-Рута” та ТОВ „Металсервіс” та засвідченого печатками, заборгованість КФ „Одеснафтопродукт-Рута” перед  ТОВ „Металсервіс” за прийняті неотоварені талони становить 3958,50 грн.

Згідно з ч.1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню  та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ч.2 ст.206 ЦК України юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує  підстави сплати та суму одержаних грошових коштів.

Частина 1 статті 8 ЦК України передбачає, що якщо  цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Стаття 655 ЦК України встановлює, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд застосовує до спірних правовідносин з оглду на їх характер положення Цивільного кодексу України про купівлю-продаж.

Таким чином, згідно вчиненого КФ „Одеснафтопродукт-Рута” та ТОВ „Металсервіс” правочину, про що свідчать дії сторін про сплату та прийняття авансового платежу за паливно-мастильні матеріали та видачу талонів на відпуск палива, сторони мали правовідносини з купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів на автозаправочних станціях.

Подальші дії ТОВ „Металсервіс” щодо передачі та КФ „Одеснафтопродукт-Рута” щодо прийняття у позивача невикористаних талонів за накладними, підписання акту звірки розрахунків, вказують на добровільне встановлення зазначеними особами прав та обов`язків, зокрема, обов`язку КФ „Одеснафтопродукт-Рута” сплатити суму вартості прийнятих талонів та права ТОВ „Металсервіс” вимагати повернення  вартості переданих талонів.

Відповідно до Положення про Котовську філію „Одеснафтопродукт-РУТА”, затвердженого Загальними зборами учасників ТОВ „Російсько-Українська паливна компанія „РУТА і К” (протокол №1/04 від 23.02.2004р.) остання створена Російсько-Українською паливною компанією „РУТА і К” та Філія є структурним підрозділом Компанії, без прав юридичною особи.

Таким чином, відповідачем за позовом судом залучено саме ТОВ „Російсько-Українська паливна компанія „РУТА і К”, яка згідно Статуту, зареєстрованого Держдавним реєстратором Відділу державних реєстраторів Виконавчого комітету Одеської міської ради 24.01.2006р., є юридичною особою.

Відповідно до п.1. ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана  вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положення статті 657 ЦК України вимагають письмової форми лише для окремих видів договорів купівлі-продажу, у склад яких правочин, який розглядається, не входить, отже не вимагає письмової форми його укладення.

Твердження відповідача про те, що правочин, по якому виникли спірні правовідносини, вимагає письмової форми судом до уваги не береться, з огляду на вищевикладене. Отже і відсутні підстави, як то вважає відповідач, для визнання цього правочину неукладеним.

Положення статті 43 ГПК України встановлюють, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному повному і об`єктивному  розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3958,50 грн. є правомірними та документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті держмита та витрати по сплаті послуг на ІТЗ судового процесу віднести за рахунок відповідача згідно ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись  ст.ст. 44, 49, 82, 84 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з  ТОВ „Російсько-Українська паливна компанія „РУТА і К” (м. Одеса, 2-й Артилерійський провулок,6, , р/р 1 у ВАТ „МТБ”, МФО 328168) на користь ТОВ „Металсервіс” (Одеська область, Кодимський район, смт. Слобідка, вул. Леніна, 2-б, , р/р 3001 у АКБ „Імексбанк” м. Одеса, МФО 328384)  3958 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 50 коп. боргу, 51 (п`ятдесят одну) гривню державного мита, 118 (сто вісімнадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає чинності відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Наказ видати у відповідності зі ст.116 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя