ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2007                                                                                                           Справа № А36/406

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

за участю представників:

відповідача: Малмайстер В.М., довіреність №8272/10  від 06.04.07,  головний державний податковий ревізор-інспектор;

відповідача: Краснікова Ю.О., довіреність №565/10  від 15.01.07, старший державний податковий інспектор;

представник позивача у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства “Капітал плюс”, місто Першотравенськ Дніпропетровської області;

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2006 р.;

у справі №А36/406;

за позовом приватного підприємства “Капітал плюс”, місто Першотравенськ Дніпропетровської області;

до Західно-Донбаської об’єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м. Павлоград;

про скасування податкового повідомлення-рішення.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне підприємство “Капітал плюс”, місто Першотравенськ Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 25 липня 2006 року, яким йому відповідачем Західно-Донбаською об’єднаною державною податковою інспекцією у Дніпропетровській області визначена сума податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 14166 гривень, за основним платежем 5750 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями 8416 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при включенні позивачем у податковий сум податку на додану вартість позивач керувався підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, яка визначає, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Позивач включаючи до податкового кредиту суми з податку на додану вартість підтверджував заявлені суми належним чином виписані податкові накладні.

Постановою господарського суду у справі №А36/406 від 25 грудня 2006 року (суддя Кожан М.П.) позовні вимоги задоволені повністю.

Приймаючи спірну постанову господарський суд виходив з того, що відповідно до пункту 4.5 статті 4 Закону України “Про податок на додану вартість”, якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов’язань та податкового кредиту постачальника та одержувача підлягають відповідному коригуванню.

Позивачем не було зменшено податковий кредит в лютому 2006 року на 5000 гривень та березні 2006 року на 750 гривень, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 5750 гривень.

Позивач не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вона винесена з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні постанови неповно з’ясував усі обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального права.

Позивач просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись на те, що при включенні позивачем у податковий сум податку на додану вартість позивач керувався підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, яка визначає, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Позивач включаючи до податкового кредиту суми з податку на додану вартість підтверджував заявлені суми належним чином виписані податкові накладні.

Стосовно завищення податкового кредиту по угоді з ТОВ “Снеж-Текс”, в порушення підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, то документи, підтверджуючі корегування надійшли до позивача тільки в травні 2006 року.

Тому коректування було зроблено в момент надходження первинних документів.

На апеляційну скаргу Відповідач надав заперечення, в якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і не обгрунтовані, тому просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників відповідача, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Постанову місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що стосовно укладеної угоди позивачем з контрагентом за угодою ДП шахта “Перевальська” позивачем включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 11832 гривень двічі:

в січні 2006 року по даті перерахування попередньої оплати за вугілля з банківського рахунку, податкова накладна №12 від 31 січня 2006 року на загальну суму попередньої оплати 70980,54 гривень, в тому числі податок на додану вартість 11832 гривень;

та в лютому 2006 року повторно по даті придбання вугілля, податкова накладна №34 від 28 лютого 2006 року на суму поставки 125031,56 гривень, в тому числі податок на додану вартість 20838,59 гривень, яка і включена до складу податкового кредиту.

Крім того, перевіркою встановлено, що позивачем в січні 2006 року перераховано попередню оплату за товар постачальнику ТОВ “Сніж-текс” у сумі 59000 гривень та включено до складу податкового кредиту у відповідності з вимогами підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податок на додану вартість в сумі 9833 гривень на підставі податкової накладної №9 від 12 січня 2006 року виписаної контрагентом позивача.

В лютому 2006 року ТОВ “Сніж-текс” в рахунок часткової попередньої оплати поставило товар на суму 24500 гривень та повернуло позивачу решту попередньої оплати в сумі 30000 гривень в лютому 2006 року та в сумі 4500 гривень в березні 2006 року.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що коригування податкового кредиту шляхом зменшення в сумі 11832 гривень проведено позивачем самостійно, несвоєчасно тільки в поточній декларації з податку на додану вартість за березень

2006 року по рядку 16.2, в порушення пункту 5.8 “Порядку заповнення та надання податкової декларації з податку на додану вартість”, затвердженого Наказом №166 Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року, згідно якого сума податку, яка збільшує чи зменшує суму податкового кредиту в результаті самостійного виправлення платником помилки, що міститься в раніше поданій податковій декларації, повинна відображатись по рядку 16.1 декларації з податку на додану вартість.

Стосовно завищення податкового кредиту по угоді з ТОВ “Снеж-Текс”, в порушення підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, то судова колегія вважає, що господарський суд правильно визначився, що відповідно пункту 4.5 статті 4 Закону України “Про податок на додану вартість”, якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов’язань та податкового кредиту постачальника та одержувача підлягають відповідному коригуванню.

Позивачем в порушення підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, згідно якого податковий кредит звітного періоду складається із сум податків нарахованих (сплачених) платником податків в звітному періоді, в зв’язку з придбанням товарів та послуг з метою їх використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності, в лютому та березні 2006 року не проведено коригування, зменшення податкового кредиту на 5750 гривень на суму повернутих попередніх оплат.

Тому судова колегія також вважає, що позивачем в порушення Закону не було зменшено податковий кредит в лютому 2006 року на 5000 гривень та березні 2006 року на 750 гривень, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 5750 гривень.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206 КАС України суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства “Капітал плюс”, місто Першотравенськ Дніпропетровської області, залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2006 року у справі №А36/406, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                      І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                В.В. Швець

Л.О. Чимбар