донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

07.02.2007 р.
справа №9/204

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Осипенко Л.П. за довіреністю,

від відповідача:

не  з»явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Краматорськ Донецької області

на рішення (ухвалу)
господарського суду

Донецької області

від

20.09.2006 року

по справі

№9/204

за позовом

Акціонерного товариства закритого
типу "Торговий дім "Астрон" м.Краматорськ Донецької області

до

Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Краматорськ Донецької області

про

стягнення 4006 грн. 25 коп.

В С Т А Н О В
И В:

У липні 2006 року до господарського
суду звернулось Акціонерне товариство закритого типу "Торговий дім
"Астрон" м.Краматорськ Донецької області (позивач) із позовом до
Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Краматорськ
Донецької області (відповідач) про стягнення збитків у сумі 4006,25грн.

Рішенням господарського суду Донецької
області від 20.09.2006р.  позовні  вимоги задоволені та з  відповідача
стягнуто 4006,25грн.  збитків.

Відповідач, не погодившись із
рішенням  господарського суду, подав
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 20.09.06р.
по справі №9/204 та у позові  відмовити.

В обґрунтування своїх вимог заявник
скарги посилається на те, що судом не повно з»ясовані обставини, які  мають значення  для
справи.

Позивач вважає рішення
господарського суду законним та обґрунтованим.

Відповідач у судові засідання
апеляційної інстанції двічі не з»явився,
хоча  був  повідомлений належним чином  про
час,  дату  та
місце  слухання  справи, через що  судова
колегія  вважає можливим
розглянути справу та прийняти
постанову  у  його
відсутності.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає , виходячи із наступного.

Предметом позовних вимог є
стягнення збитків у розмірі  4006,25грн.
за  несвоєчасне  звільнення
кімнати АДРЕСА_1, яка
орендувалася  відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.12.2004р. між Управлінням житлового та комунального господарства
Краматорської міської ради та позивачем був укладений договір купівлі-продажу
НОМЕР_1, відповідно до якого Управління житлового та комунального господарства
Краматорської міської ради передало у власність позивачу 884/1000 частини
окремо розташованої будівлі площею 2 284,3м.кв., яка розташована за адресою
АДРЕСА_1.

Право  власності
на спірне майно було оформлено належним
чином, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на
нерухоме майно Краматорського міського бюро технічної інвентаризації НОМЕР_2
від 04.01.2005р., свідоцтвом про право власності на приватизоване комунальне
майно від 20.01.2005р. та актом прийому передачи майна в натурі   б/н
від 24.12.04р.

Позивач  звернувся
до  відповідача  з
листами  НОМЕР_3 від 23.12.04р. та
НОМЕР_5 від  11.01.05р.  в яких запропонував звільнити  орендоване
приміщення.

Відповідачем  вимоги
позивача  по звільненню
орендованого  приміщення  виконані
не  були.

Рішенням Господарського  суду Донецької області від 08.08.05р. по
справі №12/85в, що прийнято по спору між тими ж сторонами та набрало законної
сили, відповідача було  зобов'язано
звільнити кімнату АДРЕСА_1 та передати позивачу ключі від цієї кімнати.

Цим же рішенням встановлений факт
безпідставності знаходження відповідача в спірном приміщенні на момент
виникнення спору та винесення вказаного рішення суду, тому відповідно до ст.35
ГПК України він не підлягає додактовому дослідженню у межах данної справи.

Відповідно до акту приймання
приміщення між сторонами від 15.05.2005 року, відповідач звільнив спірне
приміщення, передав його позивачу.

Відповідачем не надано доказів
правомірності володіння та користування спірною кімнатою з 01.09.05р. до
15.05.2005 року.

Саме сподівання відповідача на
позбавлення в подальшому права власності позивача на спірне приміщення в
судовому порядку не є такою обставиною, що свідчить про правомірність утримання
ним спірного приміщення.

За приписами ст.317 Цивільного  кодексу України власникові належать права
володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачем, у ході  реалізації
своїх  прав, як  власника
спірного  приміщення, був
укладений договір НОМЕР_4 від 01.09.2005р з Приватним підприємством
„Промстройсервіс”.    Відповідно до  умов зазначеного договору  позивач
зобов'язався передати Приватному підприємству „Промстройсервіс” у
строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 31,6 м.кв., а останній
прийняти  орендоване  приміщення
та сплачувати орендні  платежи.

Відповідно до  п.2.1. Договору, приміщення передається  позивачем Приватному підприємству
„Промстройсервіс» на протязі 2 днів з дати підписання сторонами Договору.

Також  сторони
передбачили п.3.1. Договору орендну плату у розмірі 15,12грн. з
урахуванням ПДВ за 1 м.кв, що  виходячи з  площі
кімнати  складає  477грн.79коп.

Фактично, через неправомірне
позбавлення відповідачем позивача здійснення свого права власника, останній не
передав вказане приміщення новому орендодавцю та не отримав визначений розмір
орендної плати за Договором  НОМЕР_4 від 01.09.2005р за період з  01.09.05р. до 15.05.2005р.

За
приписами п. 2 ст.48 Закону України „Про власність”  власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

За приписами ст. 22
Цивільного  кодексу України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Понятием  збитків цією
нормою визначаються, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).  Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Предметом  позовних
вимог позивача є  вимоги  про
стягнення з  відповідача  збитків у
сумі  4006,25 грн., які  склалися за
період з  03.09.05р. по 15.05.06р.
у  зв»язку з  несвоєчасним
звільненням  відповідачем   спірного
приміщення, що позбавило його можливості отримати відповідну суму
орнедної плати за Договором з ПП «Промстройсервіс».

Будь-яку плату за користування спірним
приміщенням відповідач позивачу не вносив, у договірних правовідносинах
стосовно спірного приміщення вони не знаходились.

Посилання відповідача про сплату ним
комунальних послуг стосується інших правовідносин, тому судовою колегією не
приймається до уваги

Законних підстав до зменьшення суми
збитків, що підлягають стягненню, судовою колегією не встановлено.

Отже доводи позивача про спричинення
йому збитків вищевказаними діями відповідача є доведеними належним чином та
висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення  збитків з відповідача на користь
позивача  у  сумі
4006,25грн. є вірним.

Інши доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного,
судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що
відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу
України  рішення господарського суду Донецької
області від 20.09.2006р. по справі №9/204
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає
нормам матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга  задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.49 ГПК України
судові витрати по розгляду апеляційної скарги
слід покласти на відповідача .

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103,
105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Краматорськ Донецької
області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 20.09.2006р. по справі №9/204  залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС