АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.06.07
Справа  № 11/125

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                                        Кордюк
Г.Т.

суддів
Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
-

фізичної  особи ОСОБА_1,
м.Рівне

на рішення  господарського
суду Рівненської області від 24.04.2007 року

у справі №11/125

за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності -

фізичної особи ОСОБА_2, м.Рівне.

до відповідача
суб'єкта підприємницької діяльності -

фізичної  особи
ОСОБА_1,м.Рівне.

про
стягнення    96 787 грн.

За участю представників: (довіреності в матеріалах справи)

від позивача  - не викликався;

від відповідача-  ОСОБА_1.
-приватний  підприємець.

ОСОБА_3.- адвокат.

Роз”яснено  права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК
України.

Заяв про відвід суддів не поступало, від здійснення технічної
фіксації судового процесу представники сторін відмовились. Клопотань по суті
розгляду апеляційної скарги не заявлено.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 24.04.2007 року у справі №11/125 (суддя Грязнов
В.В.) задоволено позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2, м.Рівне до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної  особи ОСОБА_1,м.Рівне про стягнення 96 787
грн.

Рішення суду мотивовано
тим, що позовні вимоги стверджується договором, актами прийняття-передачі,
рахунками, претензією і підлягає задоволенню на підставі ст..ст. 526, 549, 759,
762 ЦК України та ст.ст.173,193, 232, 343 ГК
України.

Не погоджуючись з рішенням
суду, вважаючи його таким, що винесено з порушенням норм процесуального права,
висновки викладені у рішенні не відповідають обставинам справи, відповідачем
подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду  скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються наступним:

-          господарським
судом не взято до уваги  клопотання
скаржника про неможливість взяти участь у засіданні з поважної причини,
розглянуто справу  та прийнято рішення за
його відсутності;

-          не відповідає обставинам справи
висновок суду, що скаржник  орендував
приміщення протягом    лютого-грудня
2006р. і за цей період сплатив лише орендний платіж в сумі 10000 грн. за лютий
та березень 2006р.

Ухвалою
апеляційного господарського суду від 28.05.2007р. явка повноважних
представників визнана не обов»язковою.

Львівським апеляційним господарським судом встановлено:

Між сторонами
1.02.2006р. укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, відповідно
до умов якого суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2
зобов'язувався передати, а суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа
ОСОБА_1 -прийняти у тимчасове володіння приміщення столярного цеху з підсобною
спорудою загальною площею 949,6 мІ, обладнання та виробниче устаткування
столярного цеху, які знаходиться за адресою: м.Рівне, АДРЕСА_1 для здійснення
підприємницької діяльності.

Відповідно до
п.4.1 договору розмір орендної плати становить: за лютий 2006р. -5000грн.00
коп.,  за березень 2006 року - 5 000 грн.
00 коп., а з квітня по грудень 2006р.-по 10 000 грн. 00 коп. щомісяця.

Згідно п.4.2
договору, орендні платежі  відповідач
зобов»язався здійснювати не пізніше п»ятого числа кожного поточного місяця.

Позивач на
виконання умов договору згідно актів прийому-передачі передав відповідачу
приміщення вищезазначеного столярного цеху та виробниче устаткування, які
знаходяться за адресою: м.Рівне, АДРЕСА_1., що свідчить про виконання  своїх обов»язків по договору.

Відповідач  частково сплатив орендні платежі в сумі 10000
грн.  за лютий та березень, що
стверджується  рахунками -фактурами та
актами  виконаних робіт, які містять
матеріали справи (а.с. 15,16).

Станом на день вирішення спору
заборгованість відповідача становила 90000 грн.
за період  з 1.04.2006р. по
31.12.2006р. Доказів оплати боргу, матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять
претензію  позивача НОМЕР_1 з вимогою
оплатити борг, яка залишена без відповіді.

В пункті  4.4
договору оренди передбачена відповідальність орендаря за прострочку
оплати орендних платежів у вигляді
сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку
України від суми заборгованості за кожний день прострочки, і відповідно до
якого відповідачу нараховано пеню за прострочку оплати орендних платежів в
розмірі 6 787 грн.

Змін та доповнень
до договору сторони не вносили. Договір підписаний суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичною особою ОСОБА_2 та суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1 та скріплений відбитками печаток сторін.

Заслухавши
пояснення представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги,
Львівський апеляційний господарський суд вважає, що  апеляційна скарга   до
задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Обов”язок належного виконання зобов”язання
встановлений ч.1 ст.193 ГК України.

Відповідно до
ст.526 ЦК України, зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до
умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 625 ЦК
України передбачено, що боржник, який прострочив   виконання
грошового   зобов'язання,   на
вимогу   кредитора   зобов'язаний сплатити   суму
боргу   з   урахуванням
встановленого   індексу   інфляції
за   весь   час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Договір є обов»язковим
до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Між сторонами  у справі укладено договір оренди і до
правовідносин сторін підлягають застосуванню норми гл.58 ЦК України
«Найм/оренда».

Відповідно до ст.759 ЦК
України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1
ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1
ст.785 України, у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було
обумовлено в договорі.

Враховуючи
вищевстановлене, господарським судом
обгрунтовано задоволено  позовні
вимоги, стягнено з відповідача  на
підставі п.4.4 договору за період з 5.04.2006р. по 28.02.2007р. пеню, сума якої
складає 6787 грн.

Доводи апеляційної
скарги судом відхиляються, як безпідставні та необґрунтовані, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а саме:

-  матеріали справи не
містять документального обґрунтування поважності причини, яка викладена
скаржником у клопотанні про відкладення
розгляду справи,  з приводу
неможливості взяти участь в судовому засіданні чи неможливості надіслання  необхідних доказів по справі;

-    висновок суду, що
скаржник  орендував приміщення протягом    лютого-грудня 2006р. і за цей період
сплатив орендний платіж в сумі 10000 грн. за лютий та березень 2006р.
стверджується  визначеними умовами
договору, а саме п.4.1  щодо розміру
орендної плати,  рахунками -фактурами та
актами  виконаних робіт, які містять
матеріали справи;

-  покликання відповідача,
що ним 11.11.2006р. в присутності відповідача звільнено приміщення є
безпідставне, не підтверджено належними доказами, а саме актами
приймання-передачі, відповідно до п.3.3 договору майно вважається поверненим
орендодавцеві з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Клопотання скаржника
про зупинення провадження у справі в зв»язку із розглядом  в Рівненському міському суді справи за
позовом скаржника про захист честі і гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди до задоволення підлягає, оскільки  не має значення для об»єктивного вирішення
спору у даній справі з огляду на положення
ст.629 ЦК України і розгляд
справи про стягнення заборгованості
по орендній платі не залежить від вирішення спору про захист честі і
гідності.

З огляду на
вищенаведене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що
оскаржуване рішення господарського суду

Рівненської   області
відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав
для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не
відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, а тому не
визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для
скасування чи змін оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення
господарського суду Рівненської області від 24.04.2007 року

у справі №11/125
залишити без змін,  апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної  особи ОСОБА_1, м.Рівне - без задоволення.

2.Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в

касаційному
порядку.

3.Матеріали
справи повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий-суддя
Кордюк Г.Т.

Суддя
Давид Л.Л.
Суддя
Мурська Х.В.