КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2007                                                                                           № 26/495-22/381

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової  С.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Ворожбіян М.І. - ген. директор

від відповідача -                  Крижанівський  Д.О. (дов. № 49 від 05.07.2006 р.)

від третьої особи -               Гнатюк Л.А. (дов. № 3586/0/2-06 від 07.08.2006 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного комерційного банку „Аркада”

та                 Акціонерного товариства холдингової компанії „Київміськбуд”

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.05.2007

у справі № 26/495-22/381

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Склофера"

до                                                   Акціонерного комерційного банку „Аркада”

третя особа           Акціонерне товариство холдингова компанія "Київміськбуд"

про                                                  стягнення 34389,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Склосфера” (далі – ТОВ „Склосфера”, позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Акціонерного комерційного банку „Аркада” (далі – АКБ „Аркада”, відповідач) 34 398,84 грн., з яких 18 080,88 грн. неповернутих коштів та 16 308,96 грн. комісійної винагороди, сплачених за укладеним між сторонами договором № 45616 від 17 листопада 2004 року про участь у Фонді фінансування будівництва. Також, відповідно до уточнень позовних вимог, позивач просив покласти на відповідача 4 500,00 витрат на оплату послуг адвоката. До участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, судом першої інстанції було залучено Акціонерне товариство холдингову компанію „Київміськбуд” (далі – АТХК „Київміськбуд”, третя особа).

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.05.2007 р. у справі № 26/495-22/381 позов задоволено повністю; стягнуто з АКБ „Аркада” на користь ТОВ „Склосфера” 18 080,88 грн. суми неповернутих коштів, 16 308,96 грн. суми безпідставно одержаної комісійної винагороди, 343, 90 грн. витрат по сплаті державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 4 500,00 витрат на оплату послуг адвоката.

Суд мотивував рішення невиконанням відповідачем належним чином своїх зобов’язань перед позивачем за договором про участь у Фонді фінансування будівництва та відсутністю у зв’язку з цим у відповідача підстав для отримання комісійної винагороди від позивача, а також, суд дійшов висновку, що сума коштів, сплачена за комфортність, тобто вищу споживчу якість, підлягає поверненню позивачу, з урахуванням при цьому того, що Закон України „Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла і операціях з нерухомістю” та Правила не містять прямої вказівки про можливість зміни забудовником коефіцієнтів поверху та комфортності.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати повністю і прийняти нове, яким в позові відмовити, вважаючи, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Також не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, третя особа подала до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати повністю і прийняти нове, яким в позові відмовити, посилаючись на те, що висновки суду щодо зміни коефіцієнту комфортності, не відповідають дійсним обставинам справи.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційних скарг підтримали.

Позивач відзиву на апеляційні скарги не надав, а його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції проти апеляційних скарг заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду – без змін, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 17 листопада 2004 року між позивачем і відповідачем був укладений договір № 45616 про участь у Фонді фінансування будівництва (надалі - договір про участь у ФФБ), за яким позивач на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва за програмою АТ ХК „Київміськбуд” (далі - Правила), дає згоду на участь у ФФБ, бере на себе зобов’язання виконувати Правила, передає кошти відповідачу у довірче управління з метою отримання у власність об’єкту інвестування та встановлює обмеження щодо окремих дій відповідача з управління цими коштами, а відповідач приймає кошти на рахунок ФФБ у довірче управління з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку, визначеному Правилами.

Пунктом 1.5. договору про участь у ФФБ визначено, що при укладанні цього договору відповідач на умовах Правил закріплює за позивачем обраний ним об’єкт інвестування, характеристики якого визначені у Свідоцтві про участь у ФФБ, яке є невід’ємною частиною цього договору.

Надходження від позивача грошових коштів на суму 323 277,87 грн. підтверджується платіжним дорученням № 569 від 17 листопада 2004 року.

17 листопада 2007 року позивачу було видано Свідоцтво про участь у ФФБ виду А, згідно з яким за позивачем було закріплено об’єкт інвестування - двокімнатна   квартира  розміром 77,63 кв.м. на 15 му поверсі, із запланованою датою введення об'єкта будівництва в експлуатацію 31 жовтня 2005 року  та  із  запланованою  датою  передачі  об’єкта  будівництва під заселення - 30 листопада 2005 року.

Листом відповідача № 527/7 від 1 лютого 2005 року позивача було повідомлено, що рішенням колегії Держбуду України 25 жовтня 2004 року затверджені „Індивідуальні технічні вимоги для проектування експериментального висотного житлового будинку за адресою: пр. Григоренко, 7-А, ж.м. Осокорки – Північні” і внаслідок затвердження цих вимог АТ ХК „Київміськбуд” має намір перенести терміни введення в експлуатацію комплексу висотного будинку про проспекту Григоренка, мкрн. 7-а ж.м. Осокорки Північні, на травень 2006 року та заселення, відповідно, на червень 2006 року.

Листом за вих. № 3 від 15 лютого 2005 року позивач повідомив відповідача про розірвання договору № 45616 від 17 листопада 2004 року. Підставою для розірвання договору позивач зазначив порушення строків введення об’єкта інвестування в експлуатацію та строків заселення. При цьому, позивач просив повернути йому кошти в сумі 349 563,70 грн., виходячи з поточної ціни вимірної одиниці - 3 697,00 грн., кількості вимірних одиниць - 77,63 кв.м., коефіцієнту поверховості та комфортності - 1,218.

Платіжним дорученням № 414 від 24 березня 2005 року відповідачем позивачу перераховано 331 482,82 грн., у зв’язку з розірванням договору.

Як вбачається з матеріалів справи, при розрахунку коштів, які підлягали поверненню позивачу, відповідач виходив з того, що вартість 1 кв.м. площі становить на дату розірвання договору 4 270,04 грн., загальна площа об’єкту  інвестування дорівнює 77,63 кв.м., коефіцієнт поверху -   1,05; коефіцієнт комфортності -1,10.

Платіжними дорученнями № 126 від 23 березня 2005 року на суму 13 590,80 грн. та № 127 від 23 березня 2005 року на суму 2 718,16 грн. позивачем сплачено загалом на користь відповідача комісійну винагороду в сумі 16 308,96 грн., у тому числі ПДВ.

Належним чином засвідчені копії всіх вищеназваних документів наявні в матеріалах справи.

В позовній заяві позивач зазначив, що вважає отримання відповідачем комісійної винагороди в сумі 16 308,96 грн. безпідставним та просить стягнути цю винагороду на користь позивача, а також позивач просить стягнути з відповідача 18 080,88 грн. неповернутих коштів.

В статті 13 Закону України „Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла і операціях з нерухомістю” зазначено, що управитель ФФБ при здійсненні управління ФФБ несе зобов’язання перед довірителями ФФБ у межах договору про участь у ФФБ.

Пунктом 1.5. договору про участь у ФФБ визначено, що відповідач закріплює за позивачем обраний ним об’єкт інвестування, характеристики якого визначені у Свідоцтві про участь у ФФБ. Одними з характеристик об’єкту інвестування, обраному позивачем, що містяться у Свідоцтві про участь у ФФБ, є заплановані дати введення об’єкту в експлуатацію та передачі об’єкту під заселення.

Тому, недотримання цих дат свідчить про неналежне виконання управителем, (відповідачем), своїх зобов’язань перед позивачем.

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано безпідставними твердження третьої особи про те, що позивач був ознайомлений з технічною характеристикою об’єкту будівництва, де передбачалося зміна термінів вводу до експлуатації цього об’єкту, оскільки згідно з пунктом 4.3. Правил така документація передається третьою особою банку (відповідачу), а не довірителю (позивачу).

Відтак, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що відмова позивача від участі у ФФБ зумовлена саме неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором про участь у ФФБ.

Пунктом в) пункту 9 статті 2.2.1 договору про участь у ФФБ  передбачено стягнення комісійних у розмірі 4,1 % від суми коштів, що виплачується довірителю (позивачу), і які є винагородою управителю (відповідачу) за надану послугу виплату коштів довірителю. У цьому випадку управитель має право на оплату послуг з виплати коштів довірителю тоді, коли довіритель відмовився від участі у ФФБ при належному виконанні довірителем своїх зобов’язань за договором про участь у ФФБ.

Враховуючи невиконання відповідачем належним чином своїх зобов’язань перед позивачем за договором про участь у ФФБ, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача підстав для отримання комісійної винагороди від позивача в сумі 16 308,96 грн.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України „Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла і операціях з нерухомістю” для ФФБ виду А поточну ціну вимірної одиниці об’єкта будівництва, споживчі властивості об’єктів інвестування, коефіцієнти поверху та комфортності визначає забудовник.

Протоколом засідання цінової комісії по визначенню вартості житла та інших об’єктів нерухомості, затвердженим 1 грудня 2003 року АТ ХК „Київміськбуд”, встановлено незмінний коефіцієнт поверховості у житловому будинку Осокорки, 7-а, для 15-го поверху - 1,05.

Протоколом засідання цінової комісії по визначенню вартості житла та інших об’єктів нерухомості, затвердженим 12 жовтня 2004 року АТ ХК „Київміськбуд”, встановлено з 13 жовтня 2004 року коефіцієнт комфортності на двокімнатні квартири у житловому будинку Осокорки, 7-а, мкрн., - 1,16. Коефіцієнт поверху залишено незмінним.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що зниження коефіцієнту комфортності є зниженням споживчої властивості об’єкту, а Закон України „Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла і операціях з нерухомістю” та Правила не містять прямої вказівки про можливість зміни забудовником коефіцієнтів поверху та комфортності.

Тому сума коштів, сплачена за комфортність, тобто вищу споживчу якість, підлягає поверненню позивачу.

Згідно з пунктом 5.2. договору про участь у ФФБ, сума коштів, що підлягає виплаті довірителю (позивачу), визначається, виходячи з кількості закріплених за довірителем (позивачем) вимірних одиниць об’єкту інвестування та поточної ціни вимірної одиниці цього об’єкту інвестування на день подання заяви про вихід з ФФБ. Відповідно до загальних положень Правил, вимірною одиницею об’єкту для об’єктів житлового будівництва є 1,00 кв.м.

Відповідно до виписки з особового рахунку в Управлінні по залученню коштів до ФФБ АКБ „Аркада”, станом на момент розірвання договору та, відповідно, виходу з ФФБ, вартість 1 кв.м. в будинку становила 3 697,00 грн., отже позивачу підлягало поверненню 349 563,70 грн., виходячи з кількості вимірних одиниць 77,63, вартості 1 кв.м. 3 697,00 грн., коефіцієнту поверховості - 1,05 та коефіцієнту комфортності - 1,16. (3 697,00 грн. х 77,63 кв.м. х 1,05 х 1,16 = 349 563,70 грн.)

Оскільки позивачу повернуто лише 331 482,82 грн., то судом першої інстанції вірно визначено, що з відповідача належить до стягнення 18 080,88 грн. (349 563,70 грн. - 331 482,82 грн. = 18 080,88 грн.).

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 34 389,84 грн., з яких 18 080,88 грн. неповернутих коштів та 16 308,96 грн. безпідставно одержаної комісійної винагороди, суд першої інстанції правомірно визнав обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційних  скарг, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Акціонерного комерційного банку „Аркада” та Акціонерного товариства холдингової компанії „Київміськбуд” залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2007 року у справі  № 26/495-22/381 - без змін.

Справу  № 26/495-22/381 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

20.07.07 (відправлено)