ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.02.07
Справа № 16/657.

За позовом Закритого акціонерного
товариства комерційного банку “ПриватБанк” в особі Луганської філії, м.
Луганськ

до Суб'єкту підприємницької
діяльності -ОСОБА_1, м. Брянка Луганської області

про стягнення 54240 грн. 07 коп.

Суддя Яресько Б.В.

Представники:

Від позивача -юрисконсульт Борисенко О.М., довіреність №
2856 від 08.09.06

Від відповідача -не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним
договором НОМЕР_1 в сумі 54240 грн. 07 коп.

Заявою від 29.01.2007 р. позивач
зменшив суму позову та просить суд стягнути 54 121 грн. 06 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і
витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не
забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення
засідань,

Відповідач не повідомив суд про
наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому
засіданні свого представника, в зв'язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України
спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ,
що між сторонами по справі 13 квітня 2005 р. був укладений кредитний договір
НОМЕР_1  згідно якого  позивач надав відповідачу кредит у сумі 40000
грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит частинами: до 25.11.05 -6666
грн.; до 25.12.05 -6666 грн.; до 25.01.06 -6666 грн.; до 25.02.06 -6666 грн.;
до 25.03.06 -6666 грн.; до 12.04.06 -6670 грн.,
та сплатити 25% річних за користування кредитом.

Згідно п. 5.1. договору у випадку
прострочення оплати кредиту, відсотків за його користування відповідач
зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,05 % від суми простроченого
зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку
України.

Позивач звернувся до господарського
суду Луганської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача з
врахуванням заяви від 29.01.2007 р. борг за кредитом в сумі 33 334 грн. 00
коп., за процентами за користування кредитом -16 411 грн. 90 коп., та пеню
нараховану за період з 12.04.2006 по 12.10.2006 р. в сумі 4375 грн. 16 коп.

Відповідач заперечень проти позову,
або доказів оплати боргу суду не надав.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про
часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34
Господарського  процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у
господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,
що  виникає  між суб'єктом
господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених  Господарським  кодексом,
в силу  якого  один
суб'єкт  (зобов'язана  сторона,
у  тому  числі боржник)  зобов'язаний
вчинити  певну дію
господарського   чи
управлінсько-господарського
характеру  на користь іншого
суб'єкта (виконати  роботу,  передати
майно,   сплатити гроші, надати
інформацію тощо),  або утриматися від
певних дій,  а інший суб'єкт (управнена
сторона,  у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання
та  інші учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних
вимог  щодо  виконання
зобов'язання  - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні
положення  Цивільного  кодексу
України  з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським  кодексом
України.

Статтею 629 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння  відмова  від
зобов'язання  або одностороння зміна  його
умов  не  допускається,
якщо  інше  не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених  змістом  зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинно виконуватися у встановлений строк.

За таких обставин вимоги позивача
щодо стягнення боргу за кредитом в сумі 33 334 грн. 00 коп., за процентами за
користування кредитом -16 411 грн. 90 коп., є обґрунтованими, та підлягають
задоволенню.

Позивачем також заявлена вимога про
стягнення пені за період з 12.04.2006 по 12.10.2006 р. в сумі 4375 грн. 16 коп.
Як вбачається з розрахунку позивача пеня була нарахована в зазначений період на
всю суму боргу та відсотків, без врахування настання строків оплати кредиту
встановлених у договорі, а саме до 25.12.05 -6666 грн.; до 25.01.06 -6666 грн.;
до 25.02.06 -6666 грн.; до 25.03.06 -6666 грн.; до 12.04.06 -6670 грн.

З врахуванням положень п. 6 ст. 232,
та 343 Господарського кодексу України які передбачають, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців
від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, вимоги щодо стягнення пені
задовольняються судом частково в сумі 2454 грн. 96 коп., в решті вимог суд
відмовляє за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 44,49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на
відповідача, а саме державне мито у сумі -522 грн. 00 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 113 грн. 56 коп., в
решті на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 82-85
Господарського  процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,  ід.
НОМЕР_2 на користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк”
в особі Алчевського відділення Луганської філії, м.Алчевськ, вул.Леніна,
13, ід. код 20178026 борг по кредиту у сумі 33 334 грн. 00 коп., за процентами
за користування кредитом -16 411 грн. 90 коп., пеню 2454 грн. 96 коп  витрати на сплачене державне мито у сумі -522
грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
у сумі 113 грн. 56 коп. Наказ видати.

3.          В решті позову відмовити.

У судовому засіданні 08.02.2007 р. за
згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Дата підписання рішення 13.02.2007
року.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після
десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
Б.В.
Яресько