донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.01.2007 р.                                                                                  справа №45/244

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Акулової  Н.В.

суддів
Гези  Т.Д., Мирошниченка  С.В.,

за участю представників сторін:

від позивача:
Бугаєнко С.О. (дов.№4100 від 09.12.2006р.),

від відповідача:
від третьої особи 1:
від третьої особи 2:
від третьої особи 3:
Карабут Г.Л.(дов.№11 від 03.10.2006р.),
Дьяченко О.А. (дов. б/н 15.01.2007р.)
Лазарев О.В. (дов.№689 від 19.12.2006р.)
не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства „МЖК” м.Макіївка

на рішення господарського суду

Донецької області

від
09.11.2006р.

по справі
№45/244 (суддя Плотніцький Б.Д.)

за позовом
Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" м.Донецьк

до
треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Приватного підприємства „МЖК” м.Макіївка
1. Об’єднання “Комфорт 2006” м.Донецьк
2. Донецьке регіональне відділення державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву м.Донецьк
3. Міністерство оборони України м.Київ

про
стягнення 46277грн.37коп.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" м.Донецьк звернулось до господарського  суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства „МЖК” м.Макіївка про стягнення основної заборгованості у сумі 45269грн.37коп., пені у сумі 518грн.43коп., три проценти річних у сумі 81грн.86коп., інфляційні у сумі 407грн.43коп.

Позивач заявою №3350 від 07.11.2006р. в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України змінив позовні вимоги та просив суд стягнути суму основного боргу в розмірі 45269грн.65коп., три проценти річних  в сумі 133грн.95коп.,  пеню в сумі 848грн.34коп. (а.с.83).

Ухвалою від 17.10.2006р. господарський суд Донецької області, відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України, залучив до участі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Об’єднання “Комфорт 2006” м.Донецьк, 2. Донецьке  регіональне відділення державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву м.Донецьк, 3. Міністерство оборони України м.Київ (а.с.54-55).

Рішенням від 09.11.2006р. господарський суд Донецької області (суддя Плотніцький Б.Д.) задовольнив позовні вимоги повністю, стягнув з Приватного підприємства „МЖК” м.Макіївка на користь Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради „Донецькміськтепломережа” м.Донецьк заборгованість за поставлену теплову енергію у сумі 45269грн.65коп., пеню у сумі 848грн.34коп., три проценти річних у сумі 133грн.95коп., всього у сумі 46251грн.94коп.

Рішення мотивовано тим, що 05.09.2005р. між позивачем та відповідачем підписаний договір про відпуск теплової енергії будівельним організаціям за №40244; відповідно умов договору позивач взяв на себе обов’язок подавати теплоносій для будівельного об’єкту відповідача ж/д №33, розташованого по вул.Пінтера у Кіровському районі м.Донецька;  згідно з договором будівельному об’єкту ж/д №33 по вул.Пінтера у м.Донецьку після закінчення будівництва була присвоєна адреса: м.Донецьк, вул.Пінтера, 50; відповідач зобов’язаний своєчасно та у повному об’ємі сплачувати поставлену теплову енергію; договором була визначена загальна площа, на яку позивачем подається теплова енергія, яка складає 4 255,4кв.м.; рішенням Донецької міської ради №20/1 від 24.06.2005р. був затверджений тариф на опалення для усіх споживачів (крім населення) у сумі 3,68грн. за 1 кв.м. (з ПДВ) та 119грн.99коп. за 1 Гкал (з ПДВ), на гаряче водопостачання у сумі 7грн.65 коп. за 1куб.м. (з ПДВ); пунктом 8 договору №4024 від 05.09.2005р. передбачено, що подача теплової енергії здійснюється при умові 100% передоплати по діючим тарифам, починаючи з моменту підключення та складенням між сторонами акту; 09.12.2005р. між сторонами був складений акт б/н на включення опалення; додатковою угодою б/н від 15.12.2005р. до договору №4024 від 05.09.2005р. у зв’язку з встановленням прибору обліку гарячої води на житловий будинок №50 по вул.Пінтера, розрахунки за спожиту гарячу воду споживач (відповідач за цим позовом) здійснює за даними приборів обліку; 16.12.2005р. складений акт на включення гарячого водопостачання на об’єкті відповідача; за період з 09.12.2005р. до 20.04.2006р. позивачем на об’єкт відповідача була надана теплова енергія на суму 45269грн.65коп.; 17.07.2006р. позивачем для відповідача була виставлена платіжна вимога-доручення №4024 від 17.07.2006р., яка відповідачем залишена без сплати; вартість поставленої теплової енергії не сплачена; за змістом п.9 договору №4024 від 05.09.2005р. споживач (відповідач) повинен сплатити постачальнику (позивачу) пеню в розмірі 0,75% за кожен день прострочки від суми боргу, але не більше подвійної ставки, встановленої НБУ; позивачем нарахована та пред’явлена до стягнення пеня у сумі 848грн.34коп.; на виконання умов договору №4024 від 05.09.2005р. позивачем за період з 09.12.2005р. по 15.04.2006р. була поставлена відповідачу теплова енергія на суму 41243грн.92коп. та за період з 16.12.2005р. по 20.04.206р. поставлена гаряча вода на суму 4025грн.73коп., всього на суму 45269грн.65коп.; факт надання теплової енергії та гарячої води з боку відповідача не заперечується та підтверджується актами про включення опалення від 09.12.2005р. та актом на включення гарячого водопостачання від 16.12.2005р.; позивачем у відповідності із законом нараховані та пред’явлені до стягнення три проценти річних у сумі 133грн.95коп.; твердження відповідача про те, що він не є належним відповідачем по даній справі, оскільки 20.04.2006р. спірний об’єкт був переданий на баланс Об’єднання „Комфорт”, спростовується фактичними обставинами та матеріалами справи, оскільки акт приймання-передачі з балансу на баланс між ПП „МЖК” та Об’єднання „Комфорт” підписаний 20.04.2006р., а вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію пред’явлені за період з 09.12.2005р. по 15.04.2006р. за поставлену теплову енергію у сумі 41243грн.92коп., та за період з 16.12.2005р. по 20.04.2006р. за поставлену гарячу воду у сумі 4025грн.73коп., загальна сума заборгованості складає 45269грн.65коп.; п.10 договору №4024 від 05.09.2005р. встановлено, що розірвання цього договору здійснюється після надання споживачем (відповідачем) довідки про організацію, яка приймає об’єкт в постійну експлуатацію, із зазначенням дати приймання об’єкту і гарантії оплати з моменту такого приймання; відповідачем після передачі житлового будинку інвестуючим організаціям: Об’єднання „Комфорт”, Донецьке  регіональне відділення державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, м.Донецьк та Міністерство оборони України, м.Київ, відповідних довідок про організацію, яка приймає об’єкт в постійну експлуатацію, позивачу не надано; позивачем не надано доказів звернення з довідкою до позивача з метою розірвання договору і заміни споживача теплової енергії; договір №4024 від 05.09.2005р. між позивачем і відповідачем залишався діючим; клопотання позивача в порядку ст.66,67 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах суми позову судом залишене без задоволення як необгрунтоване, оскільки доказів в підтвердження наявності підстав, які б утруднили або зробили неможливим виконання судового рішення, позивачем не надано, судом не встановлено.

Приватне підприємство „МЖК” м.Макіївка в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 09 листопаду 2006 року у частині задоволення позовних вимог і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки рішення прийнято з порушенням норм процесуального і матеріального права, судом не були в повному обсязі досліджені надані докази.

Апеляційна скарга мотивована тим, що положення договору на відпустку теплової енергії будівельним організаціям №4024 від 05 вересня 2005р., укладений між позивачем і відповідачем вказують, що за відпущену теплову енергію розрахунки  здійснює споживач -  Приватне підприємство „МЖК”; між відповідачем та Міністерством оборони України 27.10.2004р.   укладений   Договір   №227/УПБ-13Д   на   пайову   участь   у будівництві житла, за умовами якого протягом місяця з моменту підписання Акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію завершеного об'єкта будівництва відповідач передає контрагенту 18 квартир будинку, які відповідач передав Міністерству 26 грудня 2005р., що підтверджується Актом №30 прийому-передачі; Міністерство оборони України передало квартири у власність фізичним особам у січні 2006 року; аналогічний інвестиційний Договір №1/7-ИП від 07 лютого 2005р. про будівництво (реконструкцію) житла укладений між відповідачем і Донецьким регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, згідно якого відповідач передав у власність 28 квартир, які у жовтні 2005 року Фонд передав у власність фізичним особам; інші квартири передані фізичним особам на підставі Договорів про пайову участь у будівництві в січні 2006 року; з грудня 2005р. усі 56 квартир житлового будинку №50, розташованого за адресою: м.Донецьк, вул.Пінтера, Кировський район, мікрорайон “Текстильщик” були цілком передані у власність контрагентам ПП «МЖК»і заселені мешканцями, що у свою чергу і є фактичними споживачами теплової енергії; ПП «МЖК»не було фактичним споживачем теплоенергії і тому є неналежним боржником за договором, тому що з грудня 2005 по червень 2006р. теплова енергія надавалася мешканцям будинку №50 по вул.Пінтера; представник відповідача в судовому засіданні вказував на те, що позивач неодноразово оповіщався про передачу квартир у власність фізичним особам; висловлювалася необхідність укладення Договорів на відпустку теплоенергії з мешканцями квартир; оповіщення адміністрацією позивача були проігноровані; 29 серпня 2006р. ПП «МЖК»на адресу позивача спрямовано лист, у якому висловлювалася пропозиція врегулювати конфлікт разом із представниками Об'єднання «Комфорт 2006»і мешканцями будинку, який залишено без розгляду.

Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" м.Донецьк просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду від 09.11.2006р. у справі №45/244 без змін, оскільки за умовами договору позивач взяв на себе зобов'язання надавати теплоенергію для будівельного об'єкта відповідача, а відповідач зобов'язаний вчасно й у повному розмірі оплачувати спожиту теплову енергію; згідно п.8 договору №4024 від 05.09.05р. подача теплової енергії здійснюється за умови 100% передоплати по діючих тарифах, починаючи з моменту підключення і укладення між сторонами акта, який був складений за результатами огляду замірного вузла по обліку теплової енергії; між сторонами був складений акт від 09.12.05р. на включення опалення будинку; 15 грудня 2006р. до вищевказаного договору сторонами була підписана додаткова угода, в якій зазначено, що у зв'язку з установкою приладу обліку гарячої води, розрахунки будуть здійснюватись за показниками приладу, саме з відповідачем, який за умовами договору є споживачем; був складений акт від 16.12.05р. на включення гарячого водопостачання на об'єкт відповідача; вимоги про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію пред'явлені за період з 09.12.05р. по 15.04.06р. за теплову енергію в сумі 41243грн.92коп. і за період з 16.12.05р. по 20.04.06р. за поставлену гарячу воду в сумі 4025грн.73коп., тобто на момент дії договору; загальна сума заборгованості становить 45269грн.65коп.; 17.07.06р. позивач виставив платіжну вимогу №4024 від 17.07.06р., яка з боку відповідача залишена без оплати; оскільки вартість за поставлену енергію не була оплачена вчасно й у повному обсязі, позивачем нарахована і пред'явлена пеня в сумі 848грн.34коп.; у п.10 договору №4024 від 05.09.05р. встановлено, що розірвання договору здійснюється після надання споживачем довідки від організації, яка приймає даний об'єкт і гарантує оплати з моменту приймання; акт прийому передачі житлового дому №50 з балансу на баланс був підписаний 20.04.06р. між відповідачем і Об’єднанням "Комфорт 2006", і саме з цього моменту договір №4024 від 05.09.05р. вважається розірваним; відповідач не надав довідки з метою розірвання договору і зміні споживача теплової енергії; відповідач з наміром про дострокове розірвання договору до позивача не звертався, тим самим визнаючи дію договору №4024 від 05.09.05р.; звернень щодо оповіщення про передачу квартир у власність мешканців не надходило, факт передачі на баланс підтверджується лише актом від 20.04.06р., тобто саме з цього моменту спірний договір вважається розірваним.

Донецьке регіональне відділення державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву м.Донецьк пояснює наступне: 16.11.2005 року рішенням виконкому Донецької міськради №525/25 затверджено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом вищезазначеного об'єкта, зобов'язання за угодою Приватне підприємство „МЖК” м.Макіївка повністю виконало тільки 16 листопада 2006 року; квартири, в будівництво яких здійснювалось інвестування, на баланс Регіонального управління не переходили; Регіональне управління не укладало з Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" договорів щодо відпуску теплової енергії, та не брало на себе зобов'язань щодо плати за теплову енергію подану до будинку за адресою: м.Донецьк, Кіровський р-н, м-н „Текстильщик", вул.Пінтера, 33; Регіональне управління не може вважатися належним відповідачем у справі, а твердження відповідача щодо того, що він є неналежним відповідачем є безпідставними.

Представник Міністерства оборони України м.Київ в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст.101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" м.Донецьк Приватного підприємства „МЖК” м.Макіївка, Об’єднання “Комфорт 2006”м.Донецьк, Донецького регіонального відділення державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву м.Донецьк, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно до абз.2 п.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 14 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні обов’язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

05.09.2005р. між позивачем та відповідачем підписаний договір про відпуск теплової енергії будівельним організаціям за №4024, за умовами якого позивач взяв на себе обов’язок подавати теплоносій для будівельного об’єкту відповідача ж/д №33, розташованого по вул.Пінтера у Кіровському районі м.Донецька.

Пункт 8 договору №4024 від 05.09.2004р. передбачає подачу теплової енергії при умові 100% передоплати по діючим тарифам, починаючи з моменту підключення та складанням між сторонами акту.

09.12.2005р. між сторонами був складений акт б/н на включення опалення.

16.12.2005р. складений акт на включення гарячого водопостачання на об’єкті відповідача.

Відповідно до додаткової угоди б/н від 15.12.2005р. до договору №4024 розрахунки за спожиту гарячу воду споживач здійснює за даними приборами обліку.

Рішенням Донецької міської ради №20/1 від 24.06.2005р. був затверджений тариф на опалення для усіх споживачів (крім населення) у сумі 3,68грн. за 1 кв.м. (з ПДВ) та 119грн.99коп. за 1Гкал (з ПДВ), за гаряче водопостачання у сумі 7грн.65коп. за 1 куб.м. (з ПДВ).

Судом першої інстанції встановлено, що за період з 09.12.2005р. до 15.04.2006р. позивачем поставлена теплова енергія на суму 41243грн.92коп.; за період з 16.12.2005р. по 20.04.2006р. постачалась гаряча вода на суму 4025грн.73коп., на загальну суму 45269грн.65коп.

17.07.2006р. позивачем відповідачу була виставлена платіжна вимога-доручення №4024 від 17.07.2006р.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.33 ГПК України відповідач не надав доказів оплати боргу, внесення змін до договору №4024.

Тому суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 45269грн.65коп.

Відповідно пункту 9 договору №4024 у випадку несвоєчасної оплати споживач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі 0,75% за кожен день прострочки від суми боргу, але не більше подвійної ставки, встановленої НБУ.

Згідно ст.625 Цивільного Кодексу України позивачем нараховані 3% річних в сумі 133грн.95коп.

Оскільки відповідачем не надані докази оплати поставленої теплової енергії, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позов в частині стягнення пені та 3% річних.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Крім того, акт приймання-передачі з балансу на баланс між Приватним підприємством „МЖК” та Об’єднанням “Комфорт 2006” підписаний 20.04.2006р., а вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з 09.12.2005р. по 15.04.2006р. за поставлену теплову енергію; за період з 16.12.2005р. по 20.04.2005р. за поставлену гарячу воду.

Пунктом 10 договору №4024 від 05.09.2005р. встановлено, що розірвання цього договору здійснюється після надання споживачем (відповідачем) довідки про організацію, яка приймає об’єкт в постійну експлуатацію, із зазначенням дати приймання об’єкту і гарантії оплати з моменту такого приймання.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем після передачі житлового будинку інвестуючим організаціям: Об’єднання „Комфорт”, Донецьке  регіональне відділення державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву м.Донецьк та Міністерство оборони України м.Київ, відповідних довідок про організацію, яка приймає об’єкт в постійну експлуатацію, позивачу не надано; не надано доказів його звернення з вказаною довідкою до позивача з метою розірвання договору і заміни споживача теплової енергії.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для  скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2006р. у справі №45/244 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства „МЖК” м.Макіївка без задоволення.

Головуючий          Акулова  Н.В.

Судді:          Геза  Т.Д.

Мирошниченко  С.В.

Надруковано: 8 прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3-5-третім особам

6-у справу

7-ДАГС

8-ГСДО