СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

18.01.2007

Справа №2-24/17231-2006А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі

судді Господарського суду
Автономної Республіки Крим  Колосової
Г.Г.,

секретаря судового засідання
Капустіної І.М., розглянувши за участю представників:

від позивача - не з'явився .

від відповідача   - не з'явився.

у відкритому судовому засіданні
справу

за адміністративним позовом -
Управління ПФУ в Бахчисарайському районі (98403, АР Крим, м.Бахчисарай, вул.
Сімферопольська, 5-а).

до відповідача - СПД  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

про
стягнення 172,34 грн.

Обставини справи:

Позивач  звернувся
з позовом до суду  про стягнення з
відповідача 172,34грн. штрафних санкцій за несвоєчасне надання звітності в
управління ПФУ.

Позивач  явку представника до судового засідання не
забезпечив,  просить  справу слуханням відкласти, витребуваних
судом документів суду не представив.

Відповідач явку до судового
засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву та витребувані судом
документи не представив, про причини неявки суд не повідомив, про час слухання
справи належним чином повідомлений рекомендованою поштою.

13.11.2006р. в порядку ст. 150 КАС
України справу слуханням відкладено на
04.12.2006р., 04.12.2006р. - на 11.01.2007р., 11.01.2007р.- на
18.01.2007р., після  чого слухання справи
продовжено, представник позивача - не з'явився, представник відповідача -  не з'явився.

Згідно з п. 6 Закону України “Про
внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від
06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12),
вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до
Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ)
повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного
засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або
за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не
надходило.

Клопотання позивача про відкладення
справи слуханням задоволенню не підлягає, оскільки не надані докази
поважності  причин неявки.

Суд вважає можливим проведення
судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними
засобами.

Справа розглядається за наявними у
ній матеріалами на підставі ч.4 ст. 128 КАС України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази,  суд -

в с т а н о в и в:

У позовні заяві позивач посилається на
те, що ОСОБА_1 зареєстрована  в
Управлінні Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі як платник  збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування (реєстраційний номер
16113819).

Відповідно до  Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” зі змінами та доповненнями відповідач -  ОСОБА_1 є страхувальником який забезпечує
сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Однак, порушуючи вимоги ст. 17 п. 6
, ст. 20 п. 6  Закону України від
09.07.03р. № 1058-У1 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі
змінами та  доповненнями і Закону України
від 26.06.97г. № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», а також п. 5 (7) Інструкції про порядок нарахування та сплати
страхувальниками та застрахованими внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування до Пенсійного фонду України  № 21-1 від 19.12.2003р., відповідач  ОСОБА_1 не надавала звітність  до Управління ПФУ за 2004 р.

Рішеннями  Управління ПФУ НОМЕР_1 від 26.05.2006р.  та
НОМЕР_2 від 12.09.2005р. до відповідача застосовані штрафні санкції у
сумі 7,25грн., в тому числі пеня 0,28грн. та 170грн. за несвоєчасне   подання та неподання звітності до УПФУ.

Рішення одержане відповідачем
згідно з  підписом на поштовому
повідомленні, однак станом на 14.09.2006р. заборгованість у повному обсязі не
погашена.

Суд вважає позовні вимоги не
підлягаючими задоволенню за наступних підстав.

При
зверненні з позовною заявою до суду
позивач на підставі  ст. 106 КАС
України  зазначає ім'я відповідача (
найменування),  зміст  позовних вимог і виклад обставин, якими він
обґрунтовує  свої вимоги,  а також на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються
позовні вимоги,  позивач зазначає докази,
які йому відомі  і які можуть бути
використані  судом.

Оскільки до початку  діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у
першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські
суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 21 Господарського
процесуального кодексу  України сторонами
у судовому процесі - позивачами та відповідачами - можуть бути підприємства і
організації , вказані у ст. 1 ГПК України.

Право на звернення до
господарського суду  визначено у ст.
1  ГПК України та  надано
підприємствам, установам та організаціям та іншим юридичним особам,
громадянам, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Ухвалою про  призначення судового засідання  від 09.10.2006р. та при відкладенні справи
слуханням  від  13.11.2006р., 04.12.2006р., 11.01.2007р. та
18.01.2007р. суд витребував у позивача
надати  необхідні для розгляду
справи докази, а саме свідоцтво про реєстрацію відповідача, адресну довідку,
довідку із зазначенням дати і місця народження відповідача, докази виконання
вимог ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування”,
докази несплати заборгованості на момент розгляду справи, оригінали документів
доданих до позову.

Відповідно до ч. 3  ст. 79 КАС України письмові докази, які
витребовує суд, надсилаються безпосередньо
до суду.

Однак таких доказів позивачем не
надано.

Відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких  ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім
випадків, встановлених ст. 72 Кодексу.

Таким чином, позивач не довів, що
відповідач є суб'єктом підприємницької діяльності, який  зареєстрований в Управлінні ПФУ  та  є
платником  страхових внесків в Пенсійний
Фонд України і  зобов'язаний надавати
звітність у встановлені строки, не представив суду  докази виконання вимог ст. 106 Закону України
„Про загальнообов'язкове пенсійне страхування”, докази несплати заборгованості
на момент розгляду справи.

У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає,
що  позовні вимоги задоволенню  не підлягають, оскільки вони не доведені
матеріалами справи.

Постанова складена у повному
обсязі  23.01.2007р.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд -

Постановив:

У позові відмовити

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.