ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.07 р.                                                                               Справа № 3/397пн

Господарський суд Донецької області у складі судді О. В. Гассій

при помічнику (секретарі судового засідання) І.В. Костюк

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом  Прокурора Куйбишевського району міста Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м. Донецьк

до  відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю „Милосердя” м. Донецьк

про  звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.

За участю представників сторін:

від позивача:  Снєгірьов О.М.- представник

від відповідача: Не з’явився

В засіданні брали участь Любарець Н.П. – представник прокуратури Куйбишевського району м. Донецька.

Прокурор Куйбишевського району м. Донецька звернувся до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м. Донецьк з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Милосердя” м. Донецьк про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок   площею 0,0759 га та площею 0,079 га, що знаходяться по вулиці Сомова, 30 „а” в Куйбишевського району м. Донецька.

Прокурор в обґрунтування своїх вимог посилається на акти перевірок дотримання вимог земельного законодавства від 18.04.2006 р., від 11.07.2006 р., від 09.10.2006 р., від 11.07.2006 р.,  приписи про усунення порушення земельного законодавства від 18.04.2006 р. № 000890, від 11.07.2006 р. № 001987, № 001993,  від 28.04.2006 р. № 000900, постанови про накладення адміністративного стягнення від 10.05.2006 р., від 17.07.2006 р., протоколи про адміністративне правопорушення від 28.04.2006 р. № 000897, від 11.07.2006 р. № 000902, № 000903, клопотання від 04.09.2006 р,  клопотання від 17.10.2006 р., лист Донецької міської ради від 28.09.2006 р. № 01/12-5822, № 01/12-5824, лист від 28.09.2006 р., рішення від 15.02.00 р. № 58/2, колективне звернення, копії яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, 21.02.2007 р. помічником прокурора Куйбишевського району м. Донецька Любарець Н.П. долучено до матеріалів справи копію заяви голови Куйбишевської районної у м. Донецьку ради про підробку його підпису при узгодженні заявки ТОВ „Милосердя” на виділення земельної ділянки.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, посилаючись на наступне:

Прокурор Куйбишевського району м. Донецька звернувся з позовом в інтересах держави в особі – Донецької міської ради з вимогою зобов’язати відповідача звільнити самовільно зайняті земельні ділянки та приведення їх в придатний для використання стан.

У відповідності з ч. ч. 1, 3 статті Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовами прокурорів та їх заступників в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

При пред’явлені позову в даній справі прокурором Куйбишевського району м. Донецька визначено позивачем Донецьку міську раду як орган місцевого самоврядування, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

Така позиція суперечить статті 10 Закону України „Про самоврядування в Україні”, якою визначені сільські, селищні, міські ради як представницькі органи місцевого самоврядування, які здійснюють свої функції та повноваження від імені та в інтересах відповідних територіальних громад.

Отже, Закон України „Про місцеве самоврядування в Україні” не надає міським радам права діяти в інтересах держави в цілому.

При цьому, згідно ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво в суді виключно інтересів держави та громадянина у випадках, визначених законом.

Згідно п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах” треба розуміти орган державної власті або орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. ст. 13-17 Земельного кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади у сфері земельних відносин та серед цих органів не вказані сільські, селищні, міські ради, які є лише представницькими органами відповідних територіальних громад без надання їм функцій виконавчих органів.

Таким чином, ТОВ „Милосердя” м. Донецьк вважає, що Донецька міська рада не є уповноваженим державним органом у спірних відносинах.

21.02.2007 р. представник відповідача надав до суду заяву про зупинення провадження у справі № 3/397пн до вирішення Куйбишевським районним судом м. Донецька пов’язаної з нею справи за позовом Абрамова Михайла Ізарієвича  до ТОВ «Милосердя» про визнання права власності на металевий ангар, що знаходиться на спірній земельній ділянці. Однак, до клопотання не було додано доказів, які підтверджують, що позовну заяву прийнято до провадження Куйбишевським районним судом м. Донецька.

Тому, ухвалою від 21.02.2007 р. господарський суд зобов’язував відповідача надати до суду підтвердження прийняття Куйбишевським районним судом м. Донецька вищезазначеної заяви до провадження.

В судове засідання, що відбулося 26.02.2007 р. представники відповідача  не з’явились та витребувані судом матеріали не представили.

26.02.2007 р. після закінчення судового засідання з канцелярії суду було отримано клопотання, за підписом директора ТОВ «Милосердя», в якому йдеться про відкладення розгляду справи на один місяць, у зв’язку з його відрядженням до м. Києва та відрядженням до м. Суми його представника Роздильської Т.В.

Вищезазначене клопотання судом не розглядалось в судовому засіданні, оскільки було отримано після його закінчення та прийняття рішення по справі.

В судове засідання 26.02.2007 р. не викликалась безпосередньо представник відповідача Роздильска Т.В.

До того ж, на засіданні, що відбулося 21.02.2007 р. була присутня представник відповідача Джамбек Н.В.

До матеріалів справи долучена доповідна записка помічника судді Костюк І.В. про те, що на наступний день після судового засідання 27.02.2007 р. до неї підходив директор ТОВ „Милосердя”  Біт – Геворгізов Б.В. та питав про розгляд справи № 3/397пн, в той час коли він повинен був перебувати у м. Києві на операції, що ставить під сумнів, викладене у вищезазначеному клопотанні про відкладення розгляду справи на один місяць, яке надійшло 26.02.2007 р. після закінчення судового засідання.

За клопотанням сторін строк розгляду справи неодноразово продовжувався відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України (ухвали суду від 12.12.2006 р., від 05.02.2007 р.).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, суд встановив наступне:

Проведеною прокуратурою Куйбишевського району м. Донецька перевіркою дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю „Милосердя” без одержання відповідного документу, що посвідчує право власності, чи право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації самовільно використовує земельні ділянки площею 0,0759 га та площею 0,079 га по вулиці Сомова, 30 „а” в Куйбишевського району м. Донецька.

18.04.2006 р. головним спеціалістом Управління з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області було виявлено факт порушення вимог земельного законодавства ТОВ „Милосердя” в особі директора Біт-Геворгізова Б.В.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Милосердя”  м. Донецьк використовує земельну ділянку площею 0,0759 га для розміщення збірно-розбірного металевого ангару із земель житлової та громадської забудови по вулиці Сомова, 30а в Куйбишевському районі м. Донецька без правовстановлюючих документів на неї, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатами перевірки Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області було складено акт від 18.04.2006 р. та видано припис від 18.04.2006 р. № 000899 з встановленням тридцятиденного терміну для усунення порушення земельного законодавства.

При проведенні повторної перевірки було складеного акт від 11.07.2006 р. та встановлено, що вищевказані порушення відповідачем не усунені. У зв’язку з чим, було складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.07.2006 р. № 000902 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.07.2006 р. № 17/07-06. Директору ТОВ „Милосердя” Біт-Геворгізову Б.В. було повторно видано припис від 11.07.2006 р. № 001987 щодо усунення порушень земельного законодавства. До теперішнього часу порушення земельного законодавства не усунені.

Крім того, ТОВ „Милосердя” самовільно займає та використовує земельну ділянку площею 0,079 га для розришення існуючої території – розміщення збірно-розбірного металевого ангару із земель житлової та громадської забудови по вулиці Сомова, 30 „а” в Куйбишевському районі м. Донецька без правовстановлюючих документів на неї, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатами перевірки Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області було складено акт від 28.04.2006 р., видано припис від 28.04.2006 р. № 000900, складено протокол від 28.04.2006 р. № 000897 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.05.2006 р. № 10/05-06.

При проведенні повторної перевірки було складеного акт від 11.07.2006 р. та встановлено, що вищевказані порушення відповідачем не усунені. У зв’язку з чим, було складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.07.2006 р. № 000903 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.07.2006 р. № 17/07-06. Директору ТОВ „Милосердя” Біт-Геворгізову Б.В. було повторно видано припис від 11.07.2006 р. № 001987 щодо усунення порушень земельного законодавства. До теперішнього часу порушення земельного законодавства не усунені.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, який посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

За змістом ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України починати користуватися земельною ділянкою, до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

Вищезазначені акти, постанови та приписи в установленому порядку не оскаржені, не скасовані та є дійсними на момент розгляду справи, внаслідок чого приймаються судом, як докази неправомірного використання відповідачем спірної земельної ділянки.

У відповідності за ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладений обов’язок представляти інтереси держави в судах у випадках, передбачених діючим законодавством.

Право прокурора подавати позови в інтересах держави передбачено у ст. 121 Конституції України, ст. ст. 2, 29 Господарського процесуального кодексу України, ст. 5 Закону України „Про прокуратуру”.

У частині 2 статті 36-1 Закону України „Про прокуратуру” зазначено, що підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, які здійснюються у відносинах між ними та державою.

В основі поняття „інтереси держави” полягає потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, які направлені на захист суверенітету, територіальної цілісності, державної границі, охорону землі, як національного багатства, захисту всіх суб’єктів права власності та інше.

З урахуванням того, що інтереси держави є оцінним поняттям, прокурор або його заступник при кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося або може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та вказує на орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Поняття „орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції” визначає орган, на який державою було покладено обов'язок відносно здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, які направлені на захист інтересів держави.

Таким органом, у відповідності зі ст. ст. 6, 7, 13, 43 Конституції України, може виступати орган державної влади та орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу державної виконавчої влади.

Орган, уповноважений державою, фактично є позивачем по справах, що порушені за заявою прокурора та є стороною в господарському процесі.

Отже, за змістом п. 2 ст. 121 Конституції України та ст. ст. 2, 29 Господарського процесуального кодексу України, під представництвом інтересів держави в господарському суді слід розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи свої повноваження відносно захисту інтересів держави, здійснює в суді процесуальні дії. Дані дії у відповідності з ч. 1, 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу включають звернення прокурора до господарського суду з позовною заявою, участь у справах, порушених за його заявою, коли це передбачено законом чи визнано необхідним судом, або за ініціативою прокурора, якщо це потрібно для захисту інтересів держави.

Стаття 13 Конституції України передбачає, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Спірна земельна ділянка знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста. Органом, уповноваженим здійснювати функції держави, які виникли у спірних правовідносинах є Донецька міська рада.

Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно до статті 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, який представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження, визначені Конституцією та Законами України.

У відповідності зі статтею 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови відносяться земельні ділянки в межах населених пунктів , які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель та споруд, інших об’єктів загального користування.

Пунктом 5 статті 17 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що від імені та в інтересах територіальної громади права суб’єкта права комунальної власності здійснюють відповідні ради.

До повноважень міських рад відноситься розпорядження земельними ділянками, що знаходяться до власності територіальних громад, надання їх в користування та їх вилучення.

Згідно з статтею 116  Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішеннями органів місцевого самоврядування.

На момент розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю  „Милосердя” не має правовстановлюючих документів на займані земельні ділянки площею 0,0759 га та площею 0,079 га по вулиці Сомова, 30 „а” в Куйбишевського району м. Донецька.

Порушення вимог земельного законодавства відповідачем завдає шкоду інтересам держави шляхом ненадходження коштів до бюджету, через самовільне зайняття земельних ділянок громадського користування.

Також, територіальна громада міста позбавлена можливості у повному обсязі здійснювати свої повноваження власника відносно зайнятих ТОВ „Милосердя” земельних ділянок.

Посилання відповідача стосовно продовження договору оренди на земельну ділянку площею 0,759 га є необґрунтованим та таким, що суперечать дійсним обставинам справи.

15.02.2000 року виконком Донецької міської ради прийняв рішення № 58/2 „Про надання товариству з обмеженою відповідальністю „Милосердя” земельної ділянки площею 759.0 кв. м в оренду для розміщення збірно-розбірного металевого ангару по вулиці Сомова в Куйбишевському районі”

На підставі вищезазначеного рішення відповідачу надавалась земельна ділянка площею 759.0 кв. м для розміщення збірно-розбірного металевого ангару по вулиці Сомова в Куйбишевському районі згідно паспорту строком на 5 (п’ять) років.

Пунктом 4 рішення № 58/2 відповідач зобов’язувався по закінченню строку дії договору звільнити земельну ділянку та здати її комісії Куйбишевській районній раді.

В подальшому, 14.06.2000 року між ТОВ „Милосердя” та виконкомом Донецької міської ради був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у книзі державної реєстрації договорів оренди землі 22.06.2000 р. № а/6-21.

Пунктом 4.1 вищезазначеного договору була визначена ще одна суттєва умова договору – цільове використання земельної ділянки для розміщення збірно-розбірного металевого ангару.

У відповідності з п. 4.2.2 договору ТОВ „Милосердя” було зобов’язано використовувати земельну ділянку в цілях, які передбачені у п. 4.1, при цьому дотримуючись вимог діючого законодавства, державних та місцевих стандартів, норм та правил  використання землі,  в належному вигляді повернути земельну ділянку після закінчення строку оренди і не утримувати земельну ділянку для забезпечення своїх вимог до орендодавцю. Строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився 14.06.2005 р.

Статтею 15 Закону України „Про оренду землі” встановлений перелік суттєвих умов договорів оренди земельної ділянки. Одними з таких суттєвих умов є строк дії договору, умови використання і цільове призначення земельної ділянки, умови і строк передачі ділянок орендареві та умови повернення її орендодавцю.

В статті 31 Закону України „Про оренду землі”  зазначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 Закону України „Про оренду землі”  встановлює, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У випадку, якщо орендатор продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно наданої інформації, ТОВ „Милосердя” зверталося до міської ради з клопотанням про продовження строку дії договору (листи від 18.07.2005 р. № 01/13-3340 та від 19.09.2006 р. № 01/13-5614), на що Донецька міська рада надала згоду на підготовку відповідачем технічної документації щодо продовження договору оренди земельної ділянки.

Порядок оформлення документації щодо продовження договору оренди земельних ділянок був передбачений рішенням Донецької міської ради від 16.12.2005 р. № 23/21. Підготовку технічної документації щодо продовження договору оренди здійснюють організації, які мають відповідні ліцензії на виконання подібного типу робіт.

Донецьке міське управління земельних ресурсів у встановлений строк обробляє підготовлену інформацію та з урахуванням висновків міського управління містобудування та архітектури підготовлює свої висновки та проект рішення виконкому про продовження договору оренди.

Але, на даний  час у Товариства з обмеженою відповідальністю „Милосердя” м. Донецьк відсутні які-небудь правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, тобто відповідач самовільно використовує земельну ділянку.

У статті 1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” чітко визначено поняття самовільного зайняття земельних ділянок – це  будь-які  дії  особи, які  свідчать  про  фактичне  використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до  встановлення її  меж  у  натурі  (на  місцевості),  до одержання документа,  що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Милосердя” м. Донецьк фактично займає земельні ділянки площею 0,1549 га, до того ж на земельній ділянці додатково зведені три капітальних будівлі не передбачені проектною документацією, організована автостоянка.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

У відповідності до статті 376 Цивільного кодексу України, будівля або споруда,  вважаються  самочинним  будівництвом,  якщо  вони  збудовані   або будуються  на  земельній  ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, визнати вимоги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 13, 43, 121 Конституції України, ст. ст. ч. 2 ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, ст. 10, п. 5 ст. 17 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. ст. 15, 31, 33 Закону України „Про оренду землі” ст. 1  Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель”, ст. 376 Цивільного кодексу України,  ст. ст. 38, 116, 125, 126, 212 Земельного кодексу України,  ст. ст. 2, 22, 29, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

Позовну заяву Прокурора Куйбишевського району м. Донецька, який звернувся до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Милосердя” м. Донецьк про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки -  з а д о в о л ь н и т и.

Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Милосердя” м. Донецьк звільнити самовільно земельні ділянки площею 0,0759 га під розміщення збірно-розбірного металевого ангару та площею 0,079 га під розширення території розміщення ангару по вулиці Сомова 30 „а”  в Куйбишевському районі м. Донецька.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Милосердя” м. Донецьк (83096, м. Донецьк, вул. Бакинських Комісарів, 17 „а”, р/р 0000 в Донецькій філії АКБ УСБ, МФО 334828, )  у доход державного бюджету України витрати по сплаті державного мита у розмірі 85,00  грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Милосердя” м. Донецьк (83096, м. Донецьк, вул. Бакинських Комісарів, 17 „а”, р/р 0000 в Донецькій філії АКБ УСБ, МФО 334828, ) на користь ДП “Судовий інформаційний центр” (03680, м. Київ, вул. Трутенко, 2, рахунок 0001 у ВАТ “Банк Універсальний” м. Львів, МФО 325707, ) витрати за інформаційно-технічне обслуговування судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його прийняття.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Гассій О.В.

Вик. Костюк І.В.

Надруковано в 6 примірниках:

1 прим. - позивачу

2 прим. – відповідачу ( в дві адрсеи)

1прим. – Прокурору Куйбишевського р-ну м. Донецька

1 прим. –Прокурору Донецької області

1 прим. – до справи