ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 р.
№ 6/374

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представника відповідача І. Зулинської (дов. від 09.07.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Маріупольського дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” на рішення господарського суду Донецької області від 6 березня 2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15 травня 2007 року у справі № 6/374 за позовом закритого акціонерного товариства “Укрінтервугілля” до Маріупольського дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” про стягнення 17 411 грн. 08 коп. та за зустрічним позовом про стягнення 805 грн. 85 коп. та зобов’язання вивезти (забрати) поставлену неякісну вугільну продукцію,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року закрите акціонерне товариство “Укрінтервугілля” звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольського дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” про стягнення 17 411 грн. 08 коп. заборгованості за поставлену вугільну продукцію з підстав невиконання умов договору купівлі-продажу № 92/11 від 1 листопада 2006 року. В процесі розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги і просив суд також стягнути з відповідача суми неустойки - 1 741 грн. та 1 740 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач позов не визнав з огляду на поставку неякісного вугілля і подав зустрічний позов про зобов’язання вивезти (забрати) його з складу підприємства та стягнення 805 грн. 85 коп. збитків, спричинених перевалкою вантажу.

Рішенням господарського суду Донецької області від 6 березня 2007 року (суддя Л.Подколзіна), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 травня 2007 року, первісний позов задоволено частково в сумі 17 411 грн. 08 коп. і в решті позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову також відмовлено.

Рішення і постанова мотивовані поставкою вугілля належної якості.

Маріупольське дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” просить судові рішення скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статей 42, 32, 33, 38, 41, 42, 43 Господарського процесуального кодексу України та передати справу на новий розгляд.

Сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, проте закрите акціонерне товариство “Укрінтервугілля” право на подання відзиву на касаційну скаргу не використало і його представник в судове засідання не з’явився.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 1 листопада 2006 року між закритим акціонерним товариством “Укрінтервугілля” (постачальник) та Маріупольським дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” (покупець) був укладений договір № 92/11, згідно умов якого постачальник взяв на себе зобов’язання відвантажити та передати у власність покупця вугільну продукцію та документацію, яка до неї відноситься, а покупець зобов’язався прийняти та своєчасно оплатити вартість вугілля. (далі-Договір).

Додатком № 1 від 2 листопада 2006 року до Договору сторони встановили, що товар має бути відповідної марки, зольності та кількості.

Відповідно до додатку № 2 від 14 листопада 2006 року до Договору постачальник зобов’язався поставити покупцю вугілля марки Гр 0-200 в кількості 70 тонн, зольністю до 32 відсотків і за ціною 230 грн. за одну тонну з урахуванням податку на додану вартість.

Пунктом 2.3 договору сторони обумовили обов’язок покупця прийняти товар за якістю відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничого призначення.

При прийманні вугілля по якості були відібрані зразки і за результатами аналізів, проведених дочірнім підприємством компанії “ССІ Холдинг Лімітед”, зольність вугілля дорівнює 33, 7 відсотків, загальна волога - 17, 6 відсотків, а калорійність - 3 760 ккал/кг.

Зазначені характеристики вугілля , на думку покупця, унеможливлюють його використання за призначенням.

Як доказ поставки вугілля в обумовлених Договором параметрах постачальник надав суду посвідчення від 18 листопада 2006 року № 2076, видане Груповою збагачувальною фабрикою “Луганська” Державної холдингової компанії “Луганськвугілля”, відповідно до якого зольність вугілля дорівнює 30, 2 відсотки, вологість-7, 3 відсотка.

Застосувавши до спірних правовідносин ДСТУ 4096-2002 “Вугілля буре, кам’яне, антрацит, горючі сланці та вугільні брикети“, на підставі співвідношення показників вугілля, зазначені в сертифікаті аналізів та посвідченні, господарські суди дійшли висновку про те, що закрите акціонерне товариство “Укрінтервугілля” поставило Маріупольському дочірньому підприємству відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” вугілля належної якості з показниками зольності в межах припустимих відхилень за результатами між різними лабораторіями.

За таких обставин господарські суди частково задовольнили первісний і відмовили в зустрічному позові.

Такі висновки не є обґрунтованими, оскільки суди дійшли їх без достатнього з’ясування всіх обставин справи.

Відповідно до статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. За правилом частини 2 цієї статті передача покупцеві товару за критерієм придатності для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується, можлива у разі відсутності в договорі  купівлі-продажу умов щодо якості товару.

За змістом статті 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Отже, відповідність якості товару звичайному рівню чи загальним критеріям якості визначається у випадках відсутності в договорі умов про якість товару.

В даному випадку контрагенти встановили у Договорі, що постачальник поставить покупцю вугілля зольністю не вище 32 відсотків.

Крім того, посвідчення від 18 листопада 2006 року № 2076, видане Груповою збагачувальною фабрикою “Луганська” Державної холдингової компанії “Луганськвугілля”, подане стороною як доказ поставки вугілля належної якості, заперечене Маріупольським дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” в суді апеляційної інстанції.

В порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд апеляційної інстанції не дав оцінки листу від 28 березня 2007 року № 704 закритого акціонерного товариства Групова збагачувальна фабрика “Луганська” щодо походження цього посвідчення.

Водночас з тексту сертифікату аналізу проб U 8849 від 24 листопада 2006 року, який був виданий дочірнім підприємством компанії “ССІ Україна Лімітед”, не випливає висновок суду про поставку Маріупольському дочірньому підприємству відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” вугільної продукції відповідно до умов Договору, оскільки відповідно до аналізу зольність вугілля становить 33, 7 відсотків, що є порушенням умов договору, яким рівень зольності встановлений до 32 відсотків.

Таким чином судові рішення в даній справі не повно відображають обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору, висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки не є вичерпними та не підтверджуються достовірними доказами.

Неповне встановлення обставин справи зумовлюють скасування судових актів, що оспорюються та передачу справи на новий розгляд, при якому суду слід урахувати викладене, вжити всіх передбачених законом заходів до всебічного, повного й об’єктивного з’ясування обставин справи, дійсних прав та обов’язків сторін і залежно від установленого ухвалити відповідне рішення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Маріупольського дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства “Облпаливо” задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 6 березня 2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15 травня 2007 року у справі № 6/374 скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій