ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" лютого 2007 р.                                                                            Справа  № 15/78

За позовом       Товариство з обмеженою відповідальністю “Трініті-Рівне”

до відповідача Комунальне підприємство “Рівненське міське бюро технічної інвентаризації”

про                  виділення в натурі частини адміністративного приміщення, припинення права спільної часткової власності на вказані приміщення та зобов’язання зареєструвати у встановленому порядку право власності

Суддя          Коломис В.В.

Секретар судового засідання: Михалевська Л.В.

За участю представників: від позивача    –Процюк О.В. –директор;

від відповідача–не з’явився.

Стаття 22 ГПК України роз’яснена.

СУТЬ СПОРУ: Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Трініті-Рівне”, м. Рівне,– звернувся до господарського суду з позовом, відповідно з яким, просить суд виділити в натурі частину адміністративного приміщення заводоуправління, розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Фабрична, 12, та складається з приміщень № 138-157 та припинити право спільної часткової власності стосовно даного майна. При цьому, просить залишити у спільній частковій власності частину адміністративного приміщення заводоуправління, загальною площею 9,3 м2 та становить 3/1000 ідеальну частку. Крім того, позивач просить суд зобов’язати КП “Рівненське міське бюро технічної інвентаризації” зареєструвати право власності на належне останньому нерухоме майно.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, в судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, витребуваних доказів суду не подав. А так суд вважає за можливе, згідно ст. 75 ГПК України, розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки останніх достатньо для вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об’єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

Позивачу на підставі договорів купівлі-продажу від 28.12.2006 р. (а.с. 19, 22) на праві власності належить частина адміністративного приміщення заводоуправління, загальною площею 175,1 м2, що становить 6/100 ідеальну частку та частина адміністративного приміщення заводоуправління, загальною площею 237,7 м2, що становить 6/100 ідеальну частку, які розташовані за адресою: м. Рівне, вул. Фабрична, 12.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно відповідно № 13139176 та № 13139195, виданими 04.01.2007 р. КП “Рівненське міське бюро технічної інвентаризації” (а.с. 18, 21).

Таким чином, позивач є власником частини адміністративного приміщення заводоуправління, загальною площею 412,8 м2, що становить 14/100 ідеальну частку.

Вищезазначене нерухоме майно належить позивачу на праві спільної часткової власності. Як вбачається з технічного паспорту № 47567, виготовленого КП “Рівненське міське бюро технічної інвентаризації” станом на 12.12.2007 р., нерухоме майно, яким володіє позивач на праві спільної часткової власності складається з приміщення першого поверху –1/8 № 70 площею 1,5 м2, 1/8 № 69 площею 0,3 м2, приміщення другого поверху –2/5 № 103 площею 7,5 м2, та приміщення третього поверху –№ 138-157 загальною площею 403,5 м2.

При цьому, належні позивачу приміщення першого та другого поверхів загальною площею 9,3 м2, поділені між співвласниками умовно та фактично є приміщеннями загального користування, що і визнається позивачем.

Таким чином, позивач при здійсненні господарської діяльності безпосередньо використовує приміщення третього поверху за №№ 138–157.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 Цивільного кодексу України співвласник має право самостійно розпоряджається своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання такого права та припинення дій, які його порушують.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що на даний час в зв’язку з обставинами, що склалися, позивач фактично позбавлений права вільно розпоряджатися належним йому майном, що в свою чергу є порушенням гарантованих Конституцією України, ст. 4 Закону України “Про власність”, ст. 319 Цивільного кодексу України прав, суд вбачає за необхідне усунути допущені порушення і захистити порушене право.

При цьому, судом насамперед врахована наявність погодження усіх співвласників адмінприміщення заводоуправління щодо виділу належних Товариству з обмеженою відповідальністю “Трініті-Рівне” приміщень (оригінали нотаріально посвідчених заяв в матеріалах справи; а.с. 6-13).

Судові витрати, передбачені ст. 44 ГПК України і понесені позивачем, за його згодою залишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,–

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити.

2.          Виділити Товариству з обмеженою відповідальністю “Трініті-Рівне” (м. Рівне, вул. Фабрична, 12, ) в натурі частину адміністративного приміщення заводоуправління загальною площею 403,5 м2, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Фабрична, 12, та складається з приміщень № 138-157, позначених в паспорті, виготовленому КП “Рівненське міське бюро технічної інвентаризації”

3.          Припинити право спільної часткової власності на вищезазначені приміщення.

4.          Зобов’язати КП “Рівненське міське бюро технічної інвентаризації” в установленому порядку зареєструвати право власності на вищезазначене нерухоме  майно за Товариством з обмеженою відповідальністю “Трініті-Рівне” (м. Рівне, вул. Фабрична, 12, ) .

5.          Залишити у спільній частковій власності частину адміністративного приміщення заводоуправління, загальною площею 9,3 м2 та становить 3/1000 ідеальну частку.

Суддя

Повний текст рішення складено в повному обсязі та підписано “02” березня 2007 року.