ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" лютого 2007 р.                                                           Справа № 33/312-06 (н.р. 47/137-06)

вх. № 13624/3-33 (н.р. 3815/5-47)

Головуючий суддя  Савченко А.А.

суддя  Лаврова Л.С.

суддя  Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - прокурора - не з’явився

1-го позивача - не з’явився

2-го позивача-  Шмирьова О.К., дов. № 34 віл 24.01.2007р., Азаров П.А., дов. № 35 від 24.01.07р.

відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали по позовній заяві Костянтинівського міжрайонного прокурора, м. Костантинівка в інтересах держави в особі Представництва Фонду держмайна України в м. Донецьку в особі Костянтинівського Ремонтно-будівельно-монтажного управління № 4, м. Костантинівка

до  ДП "Хімпром" м. Первомайський

про стягнення 827418,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з ДП "Хімпром" на користь Костянтинівського Ремонтно-будівельного управління №4 заборгованості у сумі 827418,42грн. за договорами підряду №3-2/375-ТО від 20.06.00р., №7 від 16.05.01р., №2-34 від 18.01.02р., №1 від 03.01.03р., №5 від 15.01.04р. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов’язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Прокурор в судове засідання не з’явився, але в обґрунтуванні позовних вимог підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник першого позивача в призначене судове засідання не з’явився, але надав 14.12.2006р. через канцелярію суду пояснення, в якому стверджує, що відповідно до "Положення про регіональне відділення Фонду держмайна", затвердженого постановою КМУ від 15.06.94р., регіональне відділення здійснює повноваження власника щодо державного майна в процесі приватизації, а оскільки наказом Донецького РВ ФДМУ від 07.03.97р. №530 Костянтинівське ДРБМУ №4 було виключено з переліку об’єктів малої приватизації, то РВ ФДМУ по Донецькій області не має повноважень щодо майна підприємства, а органом управління спірного майна виступає Міністерство промисловості і політики України. Крім того, регіональне відділення не має права втручатися в господарську діяльність підприємств, а тому  просить суд виключити з кола позивачів РВ ФДМУ по Донецькій області.

Представник другого позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, у відзиві на позов проти заявленого прокурором позову заперечує в повному обсязі з мотивів викладених у відзиві та просить суд відмовити Костантинівському міжрайонному прокурору в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, вважає, що позов прокурора має бути залишено без розгляду на підставі п. 1 ст. 81 ГПК України виходячи з наступного.

На підставі ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Так, відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або державою.

Однією з форм представництва, що визначено ч. 3 вказаної норми, є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. При цьому, відповідно до ч.5 ст. 36 - 1 Закону, прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку , передбаченому процесуальним законом.

При цьому ч. 2 ст. 2 ГПК України зобов'язує прокурора самостійно визначати, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовувати необхідність їх захисту, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, за змістом п. 2 ст. 121 Конституції України, ст. 2 ГПК України та обсягу наданих прокурору ст. 29 ГПК України прав, представництво прокуратурою інтересів держави у господарському суді є одним із видів представництва в суді, яке за своєю правовою природою є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.  Але представництво прокурором інтересів держави в суді відрізняється від інших видів представництва рядом специфічних ознак: складом представників та колом суб'єктів, інтереси яких вони представляють, обсягом повноважень, формами їх реалізації.

На підставі зазначеного, прокурор, обґрунтовуючи у позовній заяві необхідність захисту інтересів держави та зазначаючи орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, мав враховувати, що закріплені нормами Конституції України та іншими правовими актами інтереси держави у своїй основі потребують здійснення загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства тощо, і можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді або держава може вбачати свої інтереси і в діяльності приватних підприємств, товариств.

Проте, інтереси держави є відмінними від інтересів інших учасників суспільних відносин і даючи офіційне тлумачення положень ст. 2 ГПК України Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99 зазначив, що підставою для порушення справи у суді є заява, у якій прокурор обґрунтовує порушення чи загрозу порушення інтересів держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, під яким відповідно до статей 6, 7 та 143 Конституції України потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, а не підприємства, установи і організації, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

За таких обставин, суд вважає, що позов прокурором фактично подано в інтересах самостійної особи. Отже, у прокурора були відсутні повноваження на підписання та направлення до суду позову в інтересах саме вказаного окремого господарюючого суб'єкта - Костянтинівського Ремонтно-будівельно-монтажного управління № 4, тому позовну заяву з таким предметом та підставою було підписано особою, яка не має права її підписувати стосовно вказаної юридичної особи.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити позов прокурора без розгляду на підставі п. 1 ст. 81 ГПК України.

Керуючись статтями 81 п. 1, 86  ГПК України,

УХВАЛИВ:

Позов прокурора залишити без розгляду.

Головуючий суддя                                                                     Савченко А.А.

суддя                                                                                             Лаврова Л.С.

суддя                                                                                             Прохоров С.А.