СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

12 липня 2007 року
Справа № 20-4/025

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Градової О.Г.,

Волкова К.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача:Чистякова Вікторія Вікторівна, довіреність №  3/10-011/2007   від 12.02.07

відповідача: Колесніков Борис Дмитрович, довіреність №  бн   від 11.07.07

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 21.05.2007 по справі № 20-4/025

за позовом           Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя (вул. Пролетарська, 24,Севастополь, 99014)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма ПВ" (пр. Гер. Сталінграда, 52, Севастополь, 99059)

про стягнення суми заборгованості беред бюджетом в розмірі 4072,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

За результатами  перевірки   Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма ПВ” по контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового  обігу (акт перевірки  № 11300/10/23-325 від 04.07.2005), Державною податковою інспекцією у Гагарінському районі міста Севастополя прийняті рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 4072,75 грн., за незабезпечення  відповідності суми коштів на місці проведення розрахунків:  № /0 від 13.07.2005;    № /1 від 19.09.2005;     № /2 від 24.11.2005;     № /3 від 19.01.2006.

Так, відповідно результатів перевірки, у позивача виявлено невідповідність грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному Х-звіті реєстратора розрахункових операцій, на 814 грн. 55 коп.

Постановою господарського суду міста Севастополя  від 21.05.2007 у справі № 20-4/025 (суддя Остапова К.А.) відмовлено у задоволенні позову Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма ПВ” про стягнення суми заборгованості перед бюджетом у розмірі  4072,75 грн.

При прийнятті постанови суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податковий орган звернувся до суду  про стягнення суми заборгованості перед бюджетом із перебігом  встановленого законом строку для такого звернення.

Позивач оскаржує постанову суду у зв’язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що  у даному випадку встановлена можливість досудового  порядку вирішення спору, якою скористався відповідач, тобто оскаржив прийняте податковим органом рішення, а тому обчислення строку звернення до адміністративного суду  починається з дня, коли Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма ПВ” дізналось про результати рішення суб’єкта владних повноважень щодо його скарги (згідно помітки на копії поштового повідомлення –07.02.2006). Таким чином, на думку позивача, податковим органом подано заяву до місцевого господарського суду 05.02.2007 у законодавчо встановлений річний термін.

Доводи позивача також мотивовані іншими обставинами, викладеними у апеляційній скарзі, не маючими значення для розгляду справи.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи  встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.  Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Штрафи, що передбачені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", підпадають під законодавче визначення адміністративно-господарських санкцій та є такими за своєю юридичною суттю.

Згідно зі статтею 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

Апеляційна інстанція погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що податковий орган знав про порушення своїх прав, а саме –не отримання бюджетом штрафних санкцій, - одразу після закінчення строку для добровільної сплати штрафних санкцій.

Так, порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" Товариством з обмеженою відповідальністю “Фірма “ПВ” було виявлено податковим органом 03.07.2005 (дата складання акту перевірки). Рішення про застосування штрафних санкцій № /0 прийнято податковим органом   13.07.2005, а позов про стягнення з відповідача зазначених фінансових санкцій був поданий 05.02.2007, тобто, як правильно встановлено місцевим господарським судом,  за межами строку, встановленого  статтею 250 Господарського кодексу України.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду міста Севастополя  від 21.05.2007 у справі № 20-4/025 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути скаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      О.Г. Градова

К.В. Волков