ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03.07.2007р.
м.Київ
№ 25/120-А

За позовом              Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної Акціонерної компанії "Нафтогаз України"

До                           1 Державної податкової інспекції у м. Полтаві

Предмет
адміністративного
позову
визнання недійсними  рішень, -

2 ДПА України

Предмет
адміністративного
позову

Господарський суд міста Києва у складі колегії:

Головуючий суддя

судді Євсіков О.О.

Хрипун О.О.

Представники сторін:

від позивача         Зубар О.В. (довіреність № 2-38д від 09.01.2007р.);

від відповідача 1. Тур Н.І. (довіреність № 26910/10 від 22.12.2005р.);

Татаурова О.В. (довіреність № 5775/9/10-044 від 02.04.2007р.);

Кольчик С.Ф. (довіреність № 88/9/10-044 від 10.01.2007р.);

Від відповідача 2. Розмош В.І. (довіреність № 10-2318/4257 від 25.09.2006р.);

03.07.2007р. у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи:

Дочірня компанія „Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(надалі ДК «Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз України», позивач) звернулась до суду з позовною заявою про визнання недійсними податкових повідомлень –рішень Державної податкової інспекції у м. Полтаві (надалі ДПІ у м. Полтаві, відповідач 1) №/0, №/0 від 04.07.2006р., №/0, №/1 від 15.09.2006р., №/2, №/2 від 17.11.2006р. та рішення Державної податкової адміністрації України (надалі ДПА України, відповідач 2) №14116/6/25-0215 від 15.12.2006р..

В ході розгляду справи позовні вимоги уточнені та в межах поданого адміністративного позову за викладених підстав позивач просив також визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /3/797/15-569, № /3/798/15-569 від 01.02.2007р., рішення ДПА України № 693/6/25-0215 від 24.01.2007р..

Позовні вимоги обгрунтовані неправомірністю визначення штрафних санкцій за невчасну сплату відрахувань за геологорозвідувальні роботи та плати за користування надрами, оскільки останні не є податковими зобов’язаннями платника податків в розумінні Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Ставки, механізм справляння відрахувань за геологорозвідувальні роботи встановлено підзаконними нормативно-правовими актами (Постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 29.01.1999р. «Про затвердження Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок Державного бюджету та його справляння»та Інструкцією про порядок справляння зборів за геологорозвідувальні роботи виконані за рахунок Державного бюджету, що затверджена Наказом № 105/309 від 23.06.1999р. Комітету України з питань геології та використання надр, ДПА України), які не є законами про оподаткування.

Обов’язок сплачувати плату за користування надрами загальнодержавного значення встановлено Порядком справляння плати за користування надрами для видобування корисних копалин, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. та Інструкцією про порядок обчислення і справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин затвердженою Наказом Мінекобезпеки України, Мінпраці України, ДПА України, Держкомгеології і використання надр України від 30.12.1997р. № 207/472/51/157. Статтею 85 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»встановлено, що у 2006 році запроваджуються базові нормативи плати за користування надрами для видобування окремих корисних копалин згідно з додатком № 9 до цього Закону.

Наведені нормативні акти, в тому числі Закон «Про Державний бюджет України»не є законами про оподаткування, відповідно відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій по платі за користування надрами, а останні не є податковими зобов’язаннями.

Безпідставним вважає позивач також прийняття ДПА України рішення про продовження строку розгляду повторної скарги ДПА України № 14116/6/25-0215 від 15.12.2006р., через відсутність підстав визначених п. 8 ч. 2 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями, що затверджене Наказом ДПА України № 29 від 11.12.1996р..

Відповідачами позову не визнано, заперечення викладені письмово та ґрунтуються на тому, що оспорювані рішення прийняті у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідач-1 з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі та вважає, що прийняті рішення відповідають нормам чинного законодавства, зокрема, Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Відповідач 2 зазначає про безпідставність заявлених позовних вимог обґрунтовуючи свої заперечення відсутністю порушення прав позивача у зв’язку із прийняттям рішення про продовження строків розгляду повторної скарги та правомірністю винесених відповідачем 1 податкових повідомлень-рішень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м Полтаві проведено невиїзну документальну (камеральну) перевірку філії ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" ГПУ "Полтавагазвидобування" з питання своєчасності сплати та подання платіжних доручень на сплату узгоджених податкових зобов’язань по платі за користування надрами та збору за геологорозвідувальні роботи по розрахунках за перший квартал 2006р.. За результатами перевірки складений акт № 54/21-054 від 04 07.2006р. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Під час перевірки встановлено порушення пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” через порушення строків сплати узгодженого податкового зобов'язання по платі за користування надрами та по збору за геологорозвідувальні роботи внаслідок неподання та несвоєчасного подання платіжних доручень.

У акті, зокрема зазначено про несвоєчасність сплати узгоджених податкових зобов’язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин за 1 квартал 2006р. в розмірі 3 934 800,80 грн., з затримкою в сплаті на 9 днів та по збору за геологорозвідувальні роботи , виконані за рахунок державного бюджету за 1 квартал 2006р. в розмірі 23 090 428 грн. із затримкою в сплаті на 9 днів.

За винесеним на підставі вказаного акту перевірки повідомленням-рішенням № №/0 від 14.07.2006р. на підставі пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено суму штрафних санкцій у розмірі 393 480, 08 грн. за затримку на 9 днів строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по платі за користування надрами загальнодержавного значення у розмірі 3 934 800, 8 грн..

Повідомленням-рішенням № №/0 від 14.07.2006р. до позивача застосовано штрафних санкцій в сумі 2 309 042, 80 грн. за затримку на 9 днів сплати узгодженого податкового зобов’язання за платежем «відрахування за геологорозвідувальні роботи»в розмірі 23 090 428 грн..

За результатами узгодження суми штрафних санкцій в апеляційному порядку, на виконання п. 5.3 Наказу ДПА України «Про затвердження порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій» з метою доведення до платника податків граничного терміну сплати визначеного податкового зобов’язання, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення №/0, №/1 від 15.09.2006р., №/2, №/2 від 17.11.2006р., № /3/797/15-569, № /3/798/15-569 від 01.02.2007р..

Вимоги позивача про недійсність прийнятих повідомлень-рішень обгрунтовані насамперед тим, що платежі, несвоєчасність сплати яких стала підставою для застосування штрафних санкцій, не можна вважати податковими зобов'язаннями, оскільки ставки, механізм справляння, а також обов язок сплачувати плату за користування надрами та збір за геологорозвідувальні роботи встановлені, підзаконними нормативно-правовими актами, а саме: постановою Кабінегу Міністрів України від 12.09.97р. № 1014 Про затвердження порядку справляння плати за користування надрами для видобування корисних копалин, та постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 29.01.99р. "Про затвердження порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок Державного бюджету та його справляння.

Однак, при вирішенні спору суд приходить до висновку про помилковість тверджень позивача через наступне.

Відповідно до ст. 28 Кодексу України "Про надра" від 27.07.1994р. № 132/94-ВР зазначено, що користування надрами є платним, крім випадків, передбачених статтею 29 цього Кодексу, плата справляється за користування надрами в межах території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони.

Плата за користування надрами справляється у вигляді: платежів за користування надрами; відрахувань за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету.

Статтею 33 Кодексу України "Про надра" від 27.07.1994р. № 132/94-ВР визначено, що відрахування за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, справляються з користувачів надр, які здійснюють видобування корисних копалин на раніше розвіданих родовищах і повністю надходять до державного бюджету.

Порядок встановлення нормативів відрахувань за виконані геологорозвідувальні роботи та їх справляння визначається Кабінетом Міністрів України (Постанова Кабінету Міністрів України від 29.01.99р. № 115 "Порядок встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння").

Статтею 30 Кодексу України «Про надра»від 27.07.1994р. № 132/94-ВР передбачено, що нормативи плати за користування надрами та порядок її справляння встановлюються Кабінетом Міністрів України (Постанова КМУ від 12.09.97р. № 1014 "Порядок справляння плати за користування надрами для видобування корисних копалин").

Отже, обов'язок внесення збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету та плати за користування надрами передбачено статтями Кодексу України "Про надра", що в свою чергу є підставою вважати дію зазначеного закону такою, що поширюється на податкові правовідносини.

Збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету відноситься до загальнодержавних податків і зборів (обов’язкових платежів) в силу положень ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування" (п. 12).

Плата за користування надрами для видобування корисних копалин є складовою частиною збору за спеціальне використання природних ресурсів, віднесення якого до загальнодержавних податків і зборів (обов’язкових платежів) обумовлено п. 13 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування».

Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.2000р. визначено, що зазначений Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно із цим Законом:

- податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України;

- податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки та за формою, встановленими законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу);

Ст. 4 п.4.1., ст. 5 п.5.3.1. Закону визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації. і зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації (податкова декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця).

Матеріали справи свідчать про те, що перевірка позивача ДПІ у м. Полтаві проводилася на предмет своєчасності розрахунків з бюджетом, тобто податкових зобов’язань, які самостійно визначені та узгоджені платником. Позивачем не оспорюються зафіксовані у акті перевірки суми узгоджених зобов’язань по платі за користування надрами, по збору за геологорозвідувальні роботи та строки їх сплати. Відповідно не спростованим є висновок перевіряючих щодо прострочення на 9 днів визначених до сплати сум у розмірі 23 090 428 грн. за платежем «відрахування за геологорозвідувальні роботи», та 3 934 800, 8 грн. по платі за користування надрами загальнодержавного значення.

Відповідно до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, такий платник податків зобов’язаний сплатити штраф у розмірах, передбачених цим пунктом.

Таким чином, підставою для застосування штрафних санкцій є наявність узгодженого податкового зобов’язання та відсутність оплати протягом граничних строків.

Враховуючи викладене дії відповідача щодо застосування штрафних санкцій при підтвердженому факті невчасної сплати узгоджених сум податкових зобов’язань є правомірними та в силу норм Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” –обов’язком контролюючого органу.

Рішенням ДПА України № 693/6/25-0215 від 24.01.2007р. скарга позивача була залишена без задоволення, та за результатами розгляду скарги, винесені на підставі висновків акту перевірки № 54/21-054 від 04 07.2006р. повідомлення-рішення, залишені без змін з підстав правомірності застосування штрафних санкцій внаслідок виявлених фактів прострочення сплати узгоджених податкових зобов’язань.

Висновки ДПА України викладені у оспорюваному рішенні є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству за наведених вище обставин, підстави вважати його недійсним відсутні.

Щодо посилання позивача на неправомірність продовження строку розгляду скарги рішенням №14116/6/25-0215 від 15.12.2006р. суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 п. 8 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями, що затверджене Наказом ДПА України № 29 від 11.12.1996р. підставою для прийняття рішення про продовження строку розгляду скарги може бути: відсутність доданих до скарги (заяви) документів (акта перевірки, розрахунків до акта перевірки, рішення прийнятого за розглядом акта перевірки, рішення, прийнятого за розглядом скарги (заяви), необхідних для розгляду скарги (заяви); необхідність додаткової перевірки наданих бухгалтерських документів або документів податкового обліку; необхідність документів інших організацій, що входять до їх компетенції, для з’ясування обставин справи тощо.

Як зазначено у самому рішенні строк розгляду скарги було вирішено продовжити для з’ясування обставин справи, у зв’язку з чим ДПА у Полтавській області доручено забезпечити здійснення звірку ДПІ у м. Полтаві з газопромисловим управлінням «Полтавагазвидобування»ДК «Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз України»щодо своєчасності сплати податків. У разі виявлення фактів затримки встановлених законом граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов’язань зробити розрахунки штрафних санкцій і до 10 січня 2007р. надати ДПА України узгоджені з платником розрахунки сум штрафних санкцій, ксерокопії повідомлень-рішень, рішення прийнятого за результатами первинної скарги, облікових карток, розрахунків плати за користування надрами і збору за геологорозвідувальні роботи, висновок ДПА у Полтавській області з питань порушених у скарзі.

Тобто, як вбачається із оскаржуваного рішення, продовження строку розгляду поданої позивачем скарги, здійснено в даному випадку через необхідність документів інших організацій, що входять до їх компетенції, для з’ясування обставин справи, що відповідає положенням Наказу ДПА України № 29 від 11.12.1996р..

За таких обставин, враховуючи все вищевикладене позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                    С.М. Морозов

Судді                                                                                                                            О.О. Євсіков

О.О. Хрипун

дата складення постанови у повному обсязі 04.07.2007