ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"26" квітня 2007 р.                                                  Справа № 11/166а

За позовом: Державної податкової інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

До: Товариства з обмеженою відповідальністю „ВіС –Компані”

14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 46

Про стягнення 850,00 грн. податкового боргу за рахунок активів

Суддя Ю.М. Бобров

Секретар О.Ю.Михальова

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Пількевич О.В.– держподатінспектор, дов. від 28.12.06 р. № 30818/10/10-010.

Від Відповідача: не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „ВіС –Компані” м. Чернігів про стягнення 850,00 грн. податкового боргу за рахунок активів боржника.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач представника у призначене судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Направлені на юридичну адресу відповідача судова повістка та ухвала суду з позовним матеріалами повернуті відділенням зв’язку з поміткою проте, що за даною адресою підприємство відсутнє.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю „ВіС –Компані” зареєстроване розпорядженням Виконкому Чернігівської міської ради № 241-р від 12.06.97 р. як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа. Відповідача взято на податковий облік в ДПІ у м. Чернігові як платника податків з 19.06.97 р.

Відповідно до ст.ст. 9, 11 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. № 1251-ХІІ (із змінами і доповненнями) платник податків зобов’язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, а також несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог податкового законодавства.

Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачує до бюджету належні суми податків.

Станом на 26.03.07 р. загальний податковий борг (узгоджене податкове зобов’язання) відповідача перед бюджетом становить 850,00 грн., а саме:

- по податку на прибуток приватних підприємств –850,00 грн. боргу.

Вказана сума боргу є узгодженою та виникла на підставі прийнятих інспекцією податкових повідомлень –рішень від 09.03.06 р. № /0, від 15.06.06 р. № /0, від 12.09.06 р. № /0, від 12.01.07 р. № /0, якими за порушення п.п. ”а, б” п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон № 2181) та п.16.4 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.94 р. № 334/94-ВР (зі змінами і доповненнями), згідно абз. „а” п.п. 4.2.2 п.4.2 ст. 4 Закону № 2181, відповідно до п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 відповідачу визначено податкове зобов’язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 850,00 грн.

Дані повідомлення –рішення, які були розміщені на дошці податкових оголошень в зв’язку з відсутністю відповідача за юридичною адресою згідно актів від 15.03.06 р, 16.09.06 р.,  р., 26.01.07 р. (податкове повідомлення –рішення від 15.06.06 р. № /0 отримане відповідачем 03.07.06 р.), ТОВ „ВіС –Компані” не оскаржувались, не скасовані та недійсними в судовому порядку не визнавались.

Сума боргу підтверджується довідкою ДПІ у м. Чернігові, яка додана до позовної заяви.

Згідно п.4.1.1 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону № 2181 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), -  протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за  останнім  календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

в) календарному року,  крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту,  - протягом 60 календарних  днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку  з  громадян),  -  до  1  квітня  року, наступного за звітним.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо платник податків  не подає у встановлені строки податкову декларацію(абз. „а” п.п.4.2.2. п.4.2 ст. 4 Закону № 2181).

Платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів  громадян за кожне таке неподання або її затримку (п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181).

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом  відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 Закону № 2181, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за  винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідач у визначений законодавством термін податкове зобов’язання не оскаржив, тому у відповідності з п.п.5.2.2. п.5.2 ст. 5 Закону воно вважається узгодженим з першого дня, наступного після закінчення терміну, наданого Законом для оскарження.

Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, встановлені ст. 5 Закону № 2181, визнається сумою податкового боргу платника податків у відповідності з п.п.5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону.

Вжиті позивачем, передбачені Законом 2181, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату. Направлені позивачем відповідно до п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 на юридичну адресу відповідача перша податкова вимога № 1/783 від 30.03.06 р. та друга податкова вимога № 2/1311 від 20.06.06 р., які розміщені на дошці податкових оголошень згідно актів від 18.05.06 р. та 06.07.06 р. в зв’язку з відсутністю відповідача за юридичною адресою, залишені ТОВ „ВіС - Компані” без задоволення.

Відповідно до п.п.6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх  відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган  розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

На підставі п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону № 2181 позивачем прийнято рішення № 479 від 20.09.06 р. про стягнення коштів та продаж інших активів платника податку в рахунок погашення його податкового боргу.

На день розгляду справи податковий борг в сумі 850,00 грн. відповідачем не сплачений.

Примусове стягнення податкової заборгованості –передбачена законодавством України процедура погашення податкової заборгованості платника податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків.

Активами платника податків згідно з п.1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Зважаючи на те, що вищенаведений податковий борг підтверджується матеріалами справи, відповідно до п. п. 3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону № 2181, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов’язань виключно за рішенням суду.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і  підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підтверджені належними і допустимим доказами, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі без участі в судовому засіданні представника відповідача.

Представник позивача проти прийняття рішення по справі без участі представника відповідача не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені Позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ВіС - Компані” (14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 46, п/р 2603714 ЧОД ВАТ „РайффайзенБанкАваль” м. Чернігів, МФО 353348, код 24836074) за рахунок його активів до Державного бюджету, код 22825965, банк: ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592, на р/р 0002, код 11021000    850,00 грн. податкового боргу з податку на прибуток.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 26.04.07 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 03.05.07 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я судді через канцелярію суду.

Суддя                                                                                      Ю.М.Бобров