ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 16 ”  січня  2007 року                                                                              справа № 7/249/7

Суддя            Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ?Солодкий світ?

Пошт. адреса: 79031, м. Львів, вул.. Деснянська, 4/20
Юр. адреса: 80465, Львівський р-н, Кам?яно –Бузький р-н, смт. Новий Яричів,  вул.. Шашкевича, 29

До Відкритого акціонерного товариства  ?Чернігівська кондитерська фабрика ?Стріла?
14005, м. Чернігів,  вул.. Комунальна, 2

Про  стягнення 9700 грн.

Представники сторін:

Від позивача : не з?явився

Від відповідача :  Середа О.І. –дов. № 01/41 від 05.01.2007 р., Костіна Н.М. –дов. № 01/37 від 05.01.2007 р.

Суть спору:

Заявлено  позов про стягнення 9700 грн. боргу  по неоплаті вартості  обладнання , поставленого згідно договору  на виготовлення  та поставку  обладнання від 05.04.2005 р..

Відповідач відзивом на позв та  представник  відповідача  в  судовому засіданні позов не визнав,  посилаючись на невведення  обладнання  в експлуатацію в зв?язку з його неякісністю та, відповідно,  відсутності  у позивача права вимоги про сплату 20%  вартості  обладнання  відповідно до  умов  договору.

Представник відповідача  в судовому засіданні посилається  також на неможливість підписання акту, датованого минулим часом та не усунення  позивачем недоліків обладнання, в зв?язку з чим неможливість введення  обладнання в експлуатацію, невиконання позивачем умов договору щодо  введення  обладнання  в експлуатацію, що унеможливлює підписання відповідного акту та проведення повної  оплати  вартості  обладнання.

Позивачем  листом від 09.01.2007 р.  заявлено клопотання  про відкладення  розгляду справи  для  забезпечення та надання витребуваних  ухвалою суду документів.

Клопотання  підписано  представником  позивача Хом?як О.Г, діючим за дорученням, яке знаходиться у матеріалах справи., як зазначено в клопотанні.

Клопотання  не розглядається  судом,  як заявлене неуповноваженим  представником , оскільки строк  дії доручення № 1 від 03.02.2006 р. видано  представнику  позивача Хом?як О.Г., яке  знаходиться у матеріалах, закінчився 31.12.2006 р.

Зважаючи  на  те,  що згідно  до  ст.. 22 Господарського  процесуального  кодексу  України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка   представника   сторін  у  судове  засідання   не  є  перешкодами  для  розгляду  справи  за  наявними   доказами  у  порядку  ст.. 75  Господарського   процесуального  кодексу  України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників відповідача,   суд

Встановив:

05.04.2005 р. між сторонами  укладено договір за яким позивач зобов?язувався продати, а відповідач прийняти  глазувальну машину МДС –600 (далі ?обладнання?) та оплатити її вартість .

За товаро –транспортною накладною № 0525/001 від 25.05.2005 р.  позивачем  передано відповідачу  обладнання  на суму 116000 грн. –договірною вартістю .

Відповідачем  частково вартість  обладнання  оплачена.

Сума недоплати за  визначенням сторін становить 9700 грн., яка є недоплатою за договором  від 05.04.2005 р.

Позивач просить  стягнути  суму 9700 грн. недоплати, як  борг з відповідача, посилаючись  на частину  першу статті 692 Цивільного кодексу України.

Згідно до ст.. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець  зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або  прийняття  товаророзпорядчих  документів   на   нього,   якщо договором  або  актами  цивільного  законодавства  не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 2.3. договору  сторони визначили порядок оплати: 30%  від загальної  суми договору на протязі 5-ти днів  після підписання договору; 50% від загальної суми  по факту загрузки обладнання; 20% від загальної суми договору , протягом 2-х  днів з моменту  вводу в експлуатацію на підприємстві покупця.

Пунктом 4.3. договору сторони  визначили, що момент вводу в експлуатацію обладнання відраховується  після 72 годинної роботи обладнання в робочому режимі , і оформляється  актом прийому –здачі вводу в експлуатацію, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вимагаючи  повної оплати  вартості обладнання  позивач  не надав  доказів  настання права вимоги  такої оплати –вимоги оплати 20%  від загальної  суми договору після вводу  обладнання  в експлуатацію.

Як  позивачем, так і відповідачем не надано  доказів введення  обладнання в експлуатацію, не надано  визначеного договором документу, підтверджуючого факт вводу в експлуатацію –акту  прийому –здачі вводу в експлуатацію, підписаного  уповноваженими представниками сторін.

Укладаючи договір позивач зобов?язувався (пункт 1.2. договору) здійснити  пуско –налагоджувальні роботи.

Факсограмою від 13.06.2005 р. позивач просив  відповідача  провести  пуско –налагоджувальні роботи обладнання без його представника.

Відповідач посилається  на  неможливість проведення пуско –налагоджувальних робіт, оскільки  було  встановлено багато дефектів обладнання в вузлах і деталях, про що повідомлено позивача  по  телефону.

30.09.2005 р. представники  сторін склали  акт  про усунення  недоліків , в якому  визначили  дефекти обладнання .

Акт від  30.09.2005 р. підписаний  представником  позивача Петрів В.Б., діючи за дорученням без  номера і дати видачі, отже неуповноваженим  представником.

Відповідач надав  докази замовлення та виготовлення вузлів та деталей, необхідних для  проведення пуско –налагоджувальних робіт. Згідно  накладної № 55 від 12.12.2005 р. необхідні деталі були одержані відповідачем від ТОВ АВКП ?ВАЛ? на загальну суму 2425 грн.

20.01.2006 р., що підтверджується  поштовою квитанцією № 7391, відповідач направив позивачу листа № 06/62 від 19.01.2006 р., яким  повідомив про виявлені  недоліки  обладнання, про  придбання деталей для усунення  недоліків та просив направити  представника для проведення  робіт по введенню обладнання  в експлуатацію та  підписання  акту вводу в експлуатацію.

Позивачем не надано  доказів  введення обладнання  в експлуатацію –акту, складеного  відповідно до вимог п. 4.3. договору

Посилання  позивача  на направлення  відповідачу повторного листа –вимоги від 29.12.2006 р. про підписання  акту від 08.06.2005 р.  введення обладнання в експлуатацію безпідставні і надумані, оскільки  акт вводу  обладнання в експлуатацію згідно умов договору повинен  складатися в процесі введення  обладнання в експлуатацію на підприємстві  відповідача (пункт 2.3., 4.3. договору) після проведення пуско -  налагоджувальних робіт.

Акт же складено  позивачем датою 08.06.2005 р. –до направлення  відповідачу факсограми 13.06.2005 р., тобто ще  до проведення  пуско –налагоджувальних робіт, що не відповідає дійсним обставинам.

Представник  відповідача  в судовому засіданні  пояснив, що  керівник позивача Кукла О.Є., який підписав  акт від 08.06.2005 р. не прибував на підприємство відповідача для  участі в  процесі  введення  обладнання  в експлуатацію і акт не  відповідає дійсності.

Таким чином,  заперечення  відповідача  щодо неможливості  підписання такого акту, як невідповідаючого  дійсності  заслуговують на увагу  суду.

Виходячи з обставин справи, позовні вимоги  задоволенню не підлягають.

Керуючись  ст.ст. 526, 692, 712, 837  Цивільного кодексу України,   ст..ст. 33, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                 Н.О. Скорик

Рішення оформлено відповідно до ст..84 Господарського  процесуального кодексу України  і підписано 19.01.2007 р.

Суддя                                                                               Н.О. Скорик