ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"10" липня 2007 р.
Справа №  15/173

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ЗАТ „Майбел” м. Сімферополь

до відповідача: ТОВ „Науково-виробниче підприємство „Цезар” м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 9374 грн. 27 коп.

Представники сторін:

від позивача – Левіяш К.Я. довіреність № 29 від 06.07.07р.

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 9138 грн. 92 коп. боргу, 35 грн. 30 коп. 3 % річних, 200 грн. 05 коп. пені. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду двічі поспіль не з’явився, по причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав. Відзив на позов не надав, позовні вимоги не заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений дистриб’юторський договір купівлі-продажу № 2602 від 26.02.07р. За умовами договору продавець / позивач / передає товар у власність дистриб’ютору / відповідачу /, який зобов’язується здійснити своєчасну оплату отриманого товару. Асортимент, ціна, кількість товару визначається в письмовому замовленні дистриб’ютора, який узгоджується з продавцем в письмовому вигляді або по телефону / факсу / і зазначається в накладній. Сума договору складається із сум всіх накладних, на підставі яких здійснювалась поставка. Оплата за кожну отриману партію товару здійснюється дистриб’ютором продавцю в безготівковій формі на протязі 21 банківського дня з моменту отримання товару дистриб’ютором. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2007 року, а в частині розрахунків до повного виконання зобов’язань по ньому. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Додатком до договору є специфікація № РН-0001443 від 27.02.07р. на суму 9138 грн. 92 коп. підписана представниками сторін і посвідчена печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивач здійснив поставку товару по видатковій накладній № РН-0001443 від 27.02.07р. на суму 9138 грн. 92 коп.

В рядку „отримав” вказаної накладної відсутній будь-який підпис фізичної особи. На накладній стоїть тільки відбиток печатки відповідача.

Як зазначається в ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвалами суду від 25.05.07р. і від 20.06.07р. від позивача судом вимагались наступні документи: оригінал довіреності відповідача на отримання товару по накладній від 27.02.07р. для огляду, завірену копію до справи; письмові пояснення про те, хто саме зі сторони відповідача отримав товар по витратній накладній № РН-0001443 від 27.02.07р.

Позивач витребувані документи не подав.

Як визначено пунктами 2, 5 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.96р. № 99 / з наступними змінами та доповненнями / сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі – цінності) відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувачів.

У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником (власником) підприємства, довіреність на одержання цінностей підписується керівником (власником) самостійно.

Довіреності відповідача на отримання товару як у визначеній формі так і довільному варіанті позивачем не подані. Підпис фізичної особи – працівника відповідача у накладній № РН-0001443 від 27.02.07р. в рядку „отримав” – відсутній.

Наданий позивачем акт звірки взаєморозрахунків між сторонами за 01.02.07 – 30.09.07 / при тому, що зараз липень, а не вересень 2007 року /, який підписаний зі сторони відповідача тільки головним бухгалтером Педь І.А., сам по собі, без первинних бухгалтерських документів оформлених належним чином, не може бути єдиною підставою для задоволення позову. До того ж, на вказаному акті відсутній підпис директора ТОВ „НВП „Цезар” і печатка підприємства.

В товарно-транспортній накладній від 27.02.07р. в рядку „прийняв” стоїть підпис якоїсь невідомої фізичної особи, її прізвище, посада, яке відношення вона має до відповідача і чи має взагалі суду невідомі. Представник позивача ніяких пояснень з цього приводу не дав. Печатка або штамп відповідача також відсутні.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується наявність боргу відповідача перед позивачем по витратній накладній № РН-0001443 від 27.02.07р., а тому правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 9138 грн. 92 коп. основного боргу – відсутні.

Позовні вимоги в частині стягнення 35 грн. 30 коп. 3 % річних і 200 грн. 05 коп. пені також не підлягають задоволенню, так як основний борг відповідача перед позивачем відсутній.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 526, 625, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя