ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"02" липня 2007 р.                                                                                     № 02-03/

Суддя  Рябцева О.О.  розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом            МП “Ремікс”, Київська обл., м. Біла Церква

до                        ТОВ “Влад”, Київська обл., м. Біла Церква

про                     стягнення 96678,36 грн.

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: найменування  (для  юридичних  осіб)  або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки на позовній заяві не зазначено повної назви сторін. Позивачем у позовній заяві як найменування позивача визначено МП “Ремікс” та як найменування відповідача - ТОВ “Влад”, що не може бути повним найменуванням сторін.

Відповідно до  п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 54 ГПК  України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов, зміст позовних вимог.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують позов, обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються. У позовній заяві позивачем взагалі не зазначено доказів, що підтверджуються отримання відповідачем від позивача товару за договорами № 124 від 24.06.2004 р. та № 157 від 23.07.2004 р. Позовна заява не містить зазначення суми заборгованості окремо по кожному договору. Позивачем не зазначено з якого моменту у відповідача виник обов’язок розрахуватися з позивачем окремо по кожному договору з посиланням на пункти договорів. Позовна заява взагалі не містить обґрунтованого розрахунку пені з зазначенням методу та періоду нарахування  окремо по кожному договору. До позовної заяви обґрунтований розрахунок також не доданий.

Відповідно до до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з пунктом 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом ГДПІ України від 22.04.93 № 15, у разі безготівкового перерахування державного мита з рахунку платника відповідальний виконавець установи банку зобов`язаний на лицевій чи зворотній стороні останнього примірника платіжного доручення, який видається платнику, зробити відповідний напис про зарахування державного мита до державного бюджету. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском круглої печатки кредитної установи з зазначенням дати виконання платіжного доручення.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Позивачем до позовної заяви як підтвердження сплати державного мита до Державного бюджету України додане платіжне доручення № 386 від 20.06.2007 р. на зворотній стороні якого взагалі не міститься запису про зарахування держаного мита до державного бюджету України, підписів першої та другої посадових та відтиску круглої печатки кредитної установи та дати виконання платіжного доручення.

Таким чином, платіжне доручення № 386 від 20.06.2007 р. не може бути документом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України   в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Позивач звертається до суду про стягнення заборгованості у сумі 57874,08 грн. Як вбачається зі позовних матеріалів, зазначена заборгованість виникла по двом договорам, товар по яким поставлявся позивачем за різними накладним та отримувався відповідачем на підставі різних довіреностей. Будь яких доказів, чи обставин, які б підтверджували що зазначені вимоги поєднані між собою підставою виникнення або поданими доказами у позивачем у позовній заяві не зазначено та доказів, до позовної заяви не додано. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 57874,08 грн., яка виникла за договорами № 124 від 24.06.2004 р. та № 157 від 23.07.2004 р. не пов’язані підставами виникнення або поданими доказами.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви взагалі не додано доказів відправлення позивачем відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Отже позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись п.п. 2, 3, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 20 аркушах –в першу адресу.

Суддя