ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16 червня 2007 р.                                                                    Справа  № 17/70

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді  Ушак І.Г.  у відкритому судовому засіданні справу за участю представників:

позивача –Лутак  Ю.Ю.,  представник за довіреністю;

відповідача –  Костак В.І., представник за довіреністю

розглянув справу за позовом  фермерського господарства „Юлія-Л”,                          с. Лоза Іршавського району до Іршавської райдержадміністрації                                   м. Іршава про  надання дозволу  на  розпаювання  земель фермерського господарства

Позивач звернувся із вказаними вимогами,  оскільки відповідач відмовив у  наданні дозволу на розпаювання земельної ділянки одержаної  позивачем для ведення фермерського господарства на праві оренди терміном на 49 років  строк, пропонуючи, натомість,  викупити її.  Представник позивача у ході судового розгляду наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на долучені до матеріалів справи документи та на приписи Закону України „Про фермерське господарство” в частині права членів фермерського господарства на безоплатне одержання у приватну власність раніше наданих у користування земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю), враховуючи, що на орендованій земельній ділянці знаходиться належний позивачеві  господарський комплекс  пташника та з огляду на те, що члени фермерського господарства  раніше не  одержали права на земельну частку (пай).

Відповідач  письмового  відзиву на позов не подав, представник його у ході судового розгляду заперечує проти позовних вимог,  посилаючись на приписи ст. 120 Земельного кодексу України щодо права відповідача продати дану земельну ділянку. Представник відповідача повідомив також, що дане фермерське господарство та члени цього господарства раніше не одержували права на земельну частку (пай), норма якої  на території відповідача становить  0, 8-1,0 га.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін    у ході судового розгляду, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що позивачеві –фермерському господарству „Юлія-Л” - державна реєстрація якого як юридичної  особи здійснена у встановленому порядку 5 11.05,  на підставі розпорядження голови Іршавської районної державної адміністрації від 18.05.06. за № 119 „Про затвердження проекту щодо оформлення права користування на земельні ділянки та надання їх на умовах оренди фермерському господарству „Юлія Л” надано для ведення фермерського господарства в користування земельну ділянку  загальною площею  0,5368 га на території Лозянської сільської ради на умовах оренди терміном на 49 років. На підставі даного розпорядження сторонами укладено договір оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі земель (запис від 2.06.06 № -001). За змістом договору п.п. 2, 3 об’єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 0,5368 га, яка зазначена  як повністю зайнята під площадками та проїздами та на якій розташований об’єкт нерухомого майна –комплекс пташника.

Органом управління позивача - зборами учасників фермерського господарства - 27.11.06 прийнято рішення про розпаювання зазначеної земельної ділянки та передачі її у приватну власність  членам господарства  у встановленому розмірі земельної частки (паю). На підставі  цього рішення голова фермерського господарства звернувся до позивача  з клопотанням про надання дозволу на розпаювання земель та їх приватизацію. Позивач листом від 27.12.06 запропонував викупити дану земельну ділянку,  відмовивши у наданні дозволу на її розпаювання, у зв’язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Таким чином, правовідносини сторін, що є предметом  даного спору виникли  та пов’язані із діяльністю фермерського господарства, тому  відповідно до ст.  2 Закону України „Про фермерське  господарство” (далі - Закон) регулюються  Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом та іншими нормативно-правовими актами України.  За змістом п. 4 ст. 38 Закону  до приведення законів України, інших нормативно-правових актів з питань діяльності фермерських господарств  у відповідність із цим Законом, вони застосовуються  у частині, що не суперечить цьому Закону.

За змістом преамбули Закону ним визначаються правові,  економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України. Закон спрямований на створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств та соціального захисту фермерів України.

До складу земель фермерського господарства відповідно до п. „в” ч. 1 ст. 12 Закону відносяться земельні ділянки, що використовуються  фермерським господарством на  умовах оренди.

Ст. 13 Закону передбачено право членів фермерського господарства на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена  сільськогосподарського  підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинку, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).  Наведені приписи ст. 13 не поширюються на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

З огляду на наведені приписи чинного законодавства, що регулює правовідносини, пов’язані із діяльністю фермерського господарства, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача, що є предметом даного спору, та незаконність позиції відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розпаювання та передачу у приватну власність  позивачеві  спірної земельної ділянки безоплатно у встановленому розмірі земельної частки (паю), оскільки на ній розташовані споруди фермерського господарства, а члени цього господарства  раніше не набули права на земельну частку (пай).

З огляду на викладене, керуючись  ст.ст. 2, 12, 13, 38 Закону України „Про  фермерське господарство”,  ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, п. 6 розділу УІІ Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1.          Позов задоволити повністю.

Зобов’язати Іршавську районну державну адміністрацію  надати дозвіл на розпаювання та передачу у приватну власність  Фермерському господарству „Юлія-Л” безоплатно у встановленому розмірі земельної частки (паю) земельну ділянку площею 0,5368 га

27.06.07

Суддя                                                                                     Ушак І.Г.