ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"29" березня 2007 р.
Справа № 3/113

« 29 »   березня
2007 року
справа №  3/113

12 год.  00 хв.

За позовом  Державної податкової інспекції у місті
Чернігові м.Чернігів, вул.Кирпоноса, 28

до Суб”єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 412,57 грн. за
рахунок активів

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового
засідання   Рубан Н. О.

Представники сторін :

від позивача:  Ступак С. О. -держподатінспектор юридичного
відділу ДПІ у місті Чернігові, довіреність № 30819/10/10-010 від
28.12.2006р.

від відповідача:   не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач заявив позов про стягнення
податкового боргу  в сумі 412,57 грн. за
рахунок активів платника податків,  який
виник  станом на 30.11.2006р.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
сума податкового зобов”язання є узгодженою, але не сплачена відповідачем.

Відповідач в засідання суду не
з”явився. Про час та місце розгляду справи він повідомлявся належним чином, про
що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення НОМЕР_1

Суд,  з”ясувавши обставини та докази по справі,
встановив наступне:

ОСОБА_1 зареєстрований Деснянською
районною радою м.Чернігова  як суб”єкт
підприємницької діяльності -фізична особа 27.08.1998р., перебуває на
податковому обліку в Державній податковій інспекції у місті Чернігові з 04.02.2003р.

Відповідно до п.3 ст.9 Закону
України “Про систему оподаткування” відповідач зобов”язаний сплачувати належні
суми податків і зборів (обов”язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Відповідач є платником єдиного
податку з квітня 2006 року. Вид підприємницької діяльності -торгівельно-виробнича
діяльність у сфері громадського харчування ( кіоск ).

Станом на 14.02.2007р. відповідач
має податковий борг по єдиному податку на підприємницьку діяльність в сумі
412,57 грн.

Згідно Указу Президента України
„Про внесення змін до Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727 „Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів малого
підприємництва”  ставка єдиного податку
для суб”єктів малого підприємництва -фізичних осіб встановлюється місцевими
радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може
становити менше 20 грн. та не більше 200 грн. на місяць.

Згідно додатку до рішення міської
ради від 07.06.2001р. „Про встановлення розмірів ставок єдиного податку для
фізичних осіб -суб”єктів підприємницької діяльності” в редакції рішення міської
ради від 25.12.2003р. до відповідача застосовано ставку 60,00 грн.

Також з відповідачем перебували у
трудових відносинах два працівника з 04.07.2006р. по 18.08.2006р. Згідно Указу
Президента України „Про внесення змін до Указу Президента України від 3 липня
1998 року № 727 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб”єктів малого підприємництва”, у разі коли платник єдиного податку здійснює
підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у
підприємницькій діяльності членів його сім”ї, ставка єдиного податку
збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

Відповідно до Указу Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів
малого підприємництва” від 03.07.1998р. № 727/98 суб”єкт підприємницької
діяльності -фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа
наступного місяця на окремий рахунок відділення Державного казначейства
України.

Відповідач несвоєчасно і не в
повному обсязі вносить податки до бюджету.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Активами платника податків згідно з
п. 1.7 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є кошти, матеріальні
та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за правом власності або
повного господарського відання.

Податкова інспекція направила
відповідачеві першу НОМЕР_2 та другу НОМЕР_3 податкові вимоги, як це
передбачено Порядком направлення органом державної податкової служби України
податкових вимог платникам податків.

Правила щодо вручення податкової
вимоги встановлені п.п. 6.2.4 п. 6.2  ст.
6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, згідно якого  податкова
вимога  вважається  надісланою
(врученою) юридичній особі,  якщо
її передано посадовій особі такої юридичної особи  під
розписки  або  надіслано
листом  з  повідомленням про вручення.

Податкова вимога вважається  надісланою
(врученою)  фізичній особі,  якщо
її  вручено  особисто
такій  фізичній  особі або її законному представникові чи  надіслано
листом  на  її
адресу  за місцем  проживання або останнього відомого місця її
знаходження із повідомленням про вручення.

У такому самому порядку надсилаються
податкові повідомлення.

У разі коли  податковий
орган  або  пошта
не  може  вручити платнику  податків
податкове  повідомлення або
податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням
посадових  осіб,  їх
відмовою  прийняти податкове   повідомлення   або
податкову  вимогу,  незнаходженням фактичного   місця
розташування
(місцезнаходження)    платника
податків,  податковий  орган
розміщує  податкове повідомлення
або податкові вимоги на дошці податкових
оголошень,  встановленій  на вільному
для  огляду  місці
біля входу до приміщення податкового органу.  При  цьому  день
розміщення  такої   податкової
вимоги вважається днем її вручення.

Порядок встановлення     дошок
податкових     повідомлень
визначається центральним податковим органом.

Оскільки податкові вимоги повернулись
на адресу інспекції без вручення адресату, вони були вивішені на дошку
оголошень 21.08.2006р. та 06.11.2006р., як це передбачено п.п.6.2.4 п.6.2  ст. 6 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п.11 ст.10 Закону
України “Про державну податкову службу” державні податкові інспекції подають до
судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення
заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх
майна.

У зв'язку з несплатою податкового
боргу позивач 01.03.2007р. звернувся
з   позовом  до
суду  та  просить
у  рахунок його погашення звернути
стягнення на активи відповідача.

Статтею 3 вказаного Закону визначено,
що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Оскільки податкові зобов”язання не
були погашені платником податку самостійно вони підлягають стягненню примусово
за рахунок його активів у відповідності з п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3   Закону України “Про порядок погашення
зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”.

Керуючись п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3
Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”,
ст.ст.69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6
розділу VII  Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути за рахунок активів
Суб”єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1) до  місцевого бюджету 412,57
грн. податкового боргу по єдиному податку на підприємницьку діяльність з
фізичних осіб ( р/р 0002 в ГУДК України в Чернігівській області
).

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть
участь  у  справі,
для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових
чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території
України.

Обставини,  які
були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі
не   можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                В.
М. Репех