ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" липня 2007 р.                                                  Справа № 18/225

За позовом Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції

14000, м. Чернігів, вул. Воровського, 6

До Садівничого товариства „Житловик”

15517, с. Жукотки Чернігівського району

про   стягнення 1968 грн. 34 коп. за рахунок активів

Суддя   А.С.Сидоренко

Секретар судового засідання І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Чернігівською міжрайонною державною податковою інспекцією (надалі –Позивач) заявлено адміністративний позов до Садівничого товариства „Житловик” (надалі - Відповідач) про стягнення за рахунок активів боржника податкового боргу в сумі 1968,34 грн., з них:

по податку на прибуток –1870,00 грн.;

по земельному податку –98,34 грн.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з’явився.

Ухвала господарського суду від 15.06.2007р. про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї документами та судові повістки про виклик представника, що направлялись відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві: с. Жукотки Чернігівського району, були повернуті до суду у зв’язку з відсутністю адресата за своїм місцезнаходженням.

На запит господарського суду від 15.06.2007р. № 18/225/1845 державний реєстратор Чернігівської районної державної адміністрації повідомив, що Садівниче товариство зареєстроване за адресою: с. Жукотки Чернігівського району.

Станом на 03.07.2007р. відомості щодо зміни місцезнаходження керівного органу товариства засновниками на реєстрацію не подавалось, записів до Єдиного державного реєстру відносно припинення юридичної особи не вносилось.

За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Садівниче товариство „Житловик” зареєстроване розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації № 45 від 02.02.1999р., про що в журналі обліку реєстраційних справ зроблений запис за № 04061688.Ю.0010026.

Відповідача взято на облік Чернігівською МДПІ, як платника податків, 27.04.1999р. за № 169.

Відповідно до Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ (надалі –Закон № 1251), платники податків зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Стаття 11 Закону № 1251 встановлює, що за порушення законів про оподаткування платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Частиною першою ст. 14 Закону України „Про плату за землю” від 03.07.1997р. № 2535-ХІІ встановлено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України „Про плату за землю” податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктами 5.1 та 5.2 ст. 5 Закону України “Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі – Закон № 2181-ІІІ) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації,  вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим  органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за   винятком випадків здійснення процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу платником податків.

Згідно з п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у  поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів,   наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за  підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник  податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Згідно п.п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ, платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум (п. 17.3 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ).

Вищвказані приписи чинного законодавства відповідачем не виконані.

На момент розгляду справи за відповідачем рахується податкова заборгованість:

по податку на прибуток в сумі 1870,00 грн.

19 травня 2005р. посадовою особою позивача проведена комплексна документальна перевірка Садівничого товариства „Житловик” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2002р. по 08.04.2005р., за результатами якої складений акт № 56/23-105/30311499 від 19.05.2005р.

На підставі вказаного акту перевірки позивач прийняв податкове повідомлення –рішення № /0 від 23.05.2005р., яким визначив відповідачеві податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 1870,00 грн. за несвоєчасне подання звітів про використання коштів неприбуткових організацій і установ, починаючи з 2 –ого кварталу 2002р. включно по 4 –ий квартал 2004р.

Дане податкове повідомлення –рішення отримане відповідачем 23.05.2005р., що підтверджується підписом уповноваженої особи на корінці податкового повідомлення –рішення.

По земельному податку в сумі 98,34 грн., що підтверджується копіями податкових розрахунків земельного податку № 622 від 30.01.2006р. та № 4765 від 16.04.2007р.

Сума податкової заборгованості підтверджується також копією облікової картки платника податків.

Доказів оскарження рішення, прийнятого контролюючим органом, відповідачем надано не було.

Згідно п. п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки,  податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Так, 06.06.2005р. позивачем була сформована перша податкова вимога № 1/152 на суму 1870,00 грн. (отримана відповідачем 07.06.2005р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 703305).

08.07.2005р. позивачем була сформована друга податкова вимога № 2/177 на суму 1870,00 грн.

Друга податкова вимога не була отримана відповідачем, про що позивачем 13.07.2005р. складений відповідний акт № 78, та розміщена на дошці податкових оголошень.

Відповідно до п. п. п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ, податкова вимога  вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Податкові вимоги до цього часу відповідачем повністю не погашені.

На підставі п. п. 7.2.1 п. 7.2. ст. 7 Закону № 2181-ІІІ начальником Чернігівської МДПІ було прийняте рішення № 20 від 15.08.2005р. про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Враховуючи, що податковий борг, зазначений у позовній заяві, самостійно відповідачем не погашений, він підлягає стягненню за рахунок активів такого платника на підставі п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст.3 Закону № 2181-ІІІ в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 6, 7, 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст. ст. 94, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів з садівничого товариства „Житловик”, с. Жукотки Чернігівського району (код 30311499, відомості про розрахункові рахунки відсутні) в доход Державного бюджету України (Одержувач: Державний бюджет, код 22826386, рахунок 0522 в ГУДКУ в Чернігівській області, МФО 853592) 1870 грн. 00 коп. податкової заборгованості з податку на прибуток.

Стягнути за рахунок активів з садівничого товариства „Житловик”, с. Жукотки Чернігівського району (код 30311499, відомості про розрахункові рахунки відсутні) в доход місцевого бюджету (Одержувач: Місцевий бюджет Жукотківської сільської ради, код 22826386, рахунок 0536 в ГУДКУ в Чернігівській області, МФО 853592) 98 грн. 34 коп. податкової заборгованості по земельному податку.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко