ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.07
р.
Справа № 29/33а

14 год.40 хвилин, м. Донецьк,
вул.Артема157, нарадча кімната
Господарський суд Донецької області у складі  головуючого судді  Гаврищук Т.Г. при секретарі судового
засідання Пашко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом - Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Торез

до відповідача - Державної
податкової інспекції  у м. Торезі  м. Торез

про визнання недійсним рішення про
застосування штрафних санкцій НОМЕР_1

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2(за
довір.)

від відповідача  - Бікбаєва А.Р.- гол. держподатковий
інспектор (за довір.), Ворона О.В. - гол. держподатковий ревізор-інспектор (за
довір.)

Позивач, Приватний підприємець ОСОБА_1,
звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державної
податкової інспекції  у м.Торезі про
визнання недійсним рішення про застосування штрафних ( фінансових) санкцій
НОМЕР_1. у розмірі 2920 грн.

Додатковою заявою від 14.05.2007р.
позивач змінив позовні вимоги та просить визнати частково недійсним рішення про
застосування штрафних санкцій НОМЕР_1 в сумі 2500 грн.

В обгрунтування позову позивач
посилається на ті обставини, що при проведенні перевірки та складанні акту
перевірки відповідачем були порушені норми чинного законодавства України, що є
підставою для визнання цього акту недійсним.Позивач зазначив, що відповідачем
були порушені встановлені ст..11-1, 11-2 Закону України “Про державну податкову
службу” вимоги щодо проведення перевірок.

Крім того, позивач зазначив, що
акт перевірки НОМЕР_2 складено з порушенням норм чинного законодавства України,
а саме наказу ДПА України №327 від 10.08.2005р. “Про затвердження Порядку
оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства”.

Відповідач надав відзив, у
якому проти позову заперечує і вважає, що рішення прийняте у відповідності до
норм чинного законодавства по факту порушень, встановлених актом перевірки
НОМЕР_2

Відповідач зазначив що відповідно до п.2 ст.11 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України,
мають право здійснювати контроль за додержанням проведення готівкових
розрахунків за товари(послуги) у встановленому законом порядку. Згідно до ч.7
ст.11-1 наведеного Закону  позаплановими
вважаються також перевірки в межах
повноважень податкових органів, визначених законами України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів". Статтями 15 та 16 Закону України №1776-III визначено, що
контроль за додержанням суб”єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари(послуги), інших вимог цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або
позапланових перевірок. У межах повноважень, визначених наведеним Законом,
органи державної податкової служби проводять планові перевірки стосовно
додержання порядку проведення розрахункових операцій за товари(послуги), інших
вимог Закону України №1776 згідно з затвердженими керівництвом податкових
органів планами-графіками проведення перевірок. Відповідач зазначив, що при проведенні     перевірки з питань додержання порядку
проведення готівкових розрахунків за товари(послуги) СПД знайомиться з
направленнями на перевірку безпосередньо в момент перевірки.

У судовому засіданні
досліджені надані сторонами письмові докази, що знаходяться в матеріалах
справи, та допитані свідки.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, пояснення свідків та дослідивши
письмові докази, суд встановив:

Позивач  як платник
податків  перебуває  на
обліку   у           Державній податковій інспекції у
м.Торезі .

Відповідачем була проведена
перевірка кафе-закусочної, що належить позивачеві, щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб”єктами
підприємницької діяльності, за результатами якої складений акт  НОМЕР_2 , яким встановлено порушення
позивачем  п.1,11,13 ст.3  Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

На підставі цього акту відповідачем
було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_1. ,
яким до позивача згідно з п.1,6 ст.17, ст..22 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” застосовані  штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 2920грн., у тому числі: в сумі 2500 грн. за
проведення розрахункових операцій без застосування РРО,  в сумі 335 грн. за незабезпечення
відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена у денному звіті, та в сумі 85 грн. - за незабезпечення
режиму попереднього програмування обліку кількості товарів.

Наведене рішення  позивачем оскаржується частково в розмірі 2500
грн. щодо застосування штрафних санкцій за проведення розрахункових операцій
без застосування РРО.

Згідно до ст..19 Конституції
України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно  до п.3 ст.2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Перевірку позивача було здійснено
головним державним податковим ревізором-інспектором ОСОБА_3 на підставі
направлення НОМЕР_3, старшим державним податковим ревізором-інспектором ОСОБА_4
на підставі направлення НОМЕР_4 в присутності бармена ОСОБА_5.

Згідно до пояснень
відповідача перевірка була проведена  на
підставі плану-графіку перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у готівковій та безготівковій сфері на листопад 2006 року, затв.
начальником ДПІ у м.Торезі та погодженого з ДПА у Донецькій області.

За приписами ст..15 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Підстави та порядок
проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних
перевірок визначені у ст..11-1 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні”, за приписами якої плановою виїзною
перевіркою  вважається  перевірка
платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування
та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у
плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за
місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта
права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Планова виїзна перевірка
проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності
платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної
податкової служби не частіше одного разу на календарний рік.

Право на проведення планової
виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не
пізніше ніж за  десять днів до дня
проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням
дати початку та закінчення її проведення.

За приписами наведеної норми
позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка,  яка не передбачена в планах роботи органу
державної податкової служби і проводиться за наявності обставин передбачених у
цій статті.

Позаплановими  перевірками вважаються також перевірки в
межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів",  а  в інших випадках - за рішенням суду.

Позапланова виїзна  перевірка
може  здійснюватися  лише
на підставі рішення суду. Орган державної податкової служби, який
ініціює проведення позапланової виїзної перевірки, подає до суду письмове
обґрунтування підстав такої перевірки та дати її початку і закінчення, склад
осіб, які будуть проводити таку перевірку, документи, які відповідно до частини
шостої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої
перевірки, інформацію про  вид та
кількість перевірок, проведених органами державної податкової служби щодо
суб'єкта господарської діяльності та наслідки таких перевірок за попередні три
роки, а також на вимогу суду - інші відомості. У розгляді питання про надання
дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки мають право брати участь
представники суб'єкта господарської діяльності. Повідомлення про місце, дату та
час розгляду питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної
перевірки направляється не пізніше ніж за три робочі дні до дати такого
розгляду.

Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Статтею 11-2 Закону України
“Про державну податкову службу в Україні” передбачено, що посадові особи органу
державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку:  1) направлення на
перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової
служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата
закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу
державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на
перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної
податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2)
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Відповідач не надав доказів
прийняття керівником податкового органу наказу на проведення позапланової
перевірки позивача.

З викладеного вбачається, що
перевірка позивача була проведена з порушенням приписів Закону України  “Про державну податкову службу в Україні”.

Підставою для застосування
штрафних санкцій  в розмірі 2500 грн.
послужив встановлений актом перевірки факт порушення позивачем вимог п.1 ст.3
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  в частині проведення розрахункової операції
на суму 500 грн. без застосування РРО.

Актом перевірки було встановлено
отримання попередньої оплати за банкет в сумі 500грн. без застосування
реєстратора розрахункових операцій. Наведений факт підтверджений також
поясненнями свідка ОСОБА_4

Допитана в якості свідка бармен
ОСОБА_5 надала пояснення про те, що двома дівчинами був заказаний банкет, для
проведення якого нею дійсно було отримано 500 грн. в якості попередньої оплати.
Розписку про отримання цих коштів видати не встигла, оскільки зайшли
перевіряючі. Свідок також зазначила, що після закінчення перевірки ці дівчини
забрали надані 500 грн.

Згідно п.1 ст.3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі
при  продажу товарів у сфері торгівлі,
зобов'язані проводити  розрахункові  операції
на  повну  суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій.   Пунктом 2 цієї статті
встановлено обов»язок видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує
послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на
повну суму проведеної операції.

Порушення наведених вимог
тягне за собою застосування фінансових санкцій згідно до п. 1 ст.17 цього
Закону у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність .

Як вбачається із 2 статті наведеного
Закону, розрахункова операція  це -  приймання
від  покупця  готівкових коштів, платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача
готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі
застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного
розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги)
банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення
розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;  розрахунковий документ це -  документ
встановленої  форми   та змісту (касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу
(повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим
Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових
операцій або заповнений вручну.

Тобто, для того, щоб операція
вважалась розрахунковою, необхідно дотримання певних вимог, а саме: приймання
від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів,
тощо; ці кошти повинні бути надані покупцем за проданий товар (надані послуги)
; кошти повинні бути прийняті за місцем реалізації товару.

Суд вважає, що  у спірних відносинах відсутня розрахункова
операція у розумінні  ст.2 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, оскільки відсутній факт надання
послуги.  В даному випадку мало місце
отримання попередньої оплати за послуги, які будуть надані пізніше.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що завданням
адміністративного
судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

За приписами ст.71 цього Кодексу в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи  бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач, в
даному випадку, не довів правомірність прийнятого  рішення, тому вимоги позивача підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.19 Конституції України, ст.2, п.1,2 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, ст..11,11-1,11-2 Закону України “Про державну податкову
службу в Україні” та ст.ст.2,17-20,69-72,77,86,94,158-163,167,185,186,254,
п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства
України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов Приватного підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції
у м. Торезі про визнання недійсним рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій НОМЕР_1. у розмірі 2500 грн. задовольнити.

Визнати недійсним рішення Державної
податкової інспекції  у м. Торезі про
застосування штрафних ( фінансових) санкцій НОМЕР_1. в частині визначення суми
штрафу в розмірі 2500 грн. за порушення вимог п.1 ст.3  Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”.

Присудити Приватному
підприємцю ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_5) з Державного бюджету України судовий
збір  в розмірі 03 грн. 40 коп.

Постанова суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде
подано, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку
подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд
Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка
її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга  може  бути
подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

У судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суддя

Постанова в повному обсязі
виготовлена 21.05.2007р.

Надрук. 3 примір.

1 суду

2 сторонам