Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" червня 2007 р.
Справа № 6/4614

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

судді

за участю представників сторін

від позивача Ходаківський Д.В. - довіреність від 26.12.2006р.

від відповідача Лукасевич О.П. - довіреність №2/2 від 05.10.2006р.

Розглянув справу за позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України "Укрвійськбуд" (м.Київ) в особі Філії Державного підприємства Міністерства Оборони України "Укрвійськбуд" - 75 Управління начальника робіт (м.Житомир)

до Приватного підприємства "Лес" (м. Житомир)

про стягнення 18800,00 грн.

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення найого користь 18800.00грн. заборгованості за невиконання умов договору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача позовні вимоги визнає частково на суму 8288,00грн., оскільки частина боргу сплачена в добровільному порядку, рахунок-фактура на суму 10512,00грн. не підтверджена належними доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Договору №35 від 20.12.04р. 75 Управління начальника робіт (позивач) надало в оренду ПП "Лес" (відповідач) автовишку для виконання будівельних робіт (а.с.21).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що оплата проводиться за використання автовишки з розрахунку 40,00грн. за одну годину роботи з врахуванням ПДВ, робота не менше 8 годин за зміну, відрядні 18,00грн. з ПДВ за один день відрядження, на підставі розрахунків за фактично відпрцьований час відповідно змінних рапортів.

На оплату часу використання автовишки відповідачу були виставлені рахунки :

- №46 від 31.01.2005р. на суму 5902,00грн.;

- №64 від 07.02.2005р. на суму 2716,00грн.;

- №245 від 29.04.2005р. на суму 10512,00грн.

- №484 від 08.08.2005р. на суму 15600,00грн.

Загальна вартість часу використання автовишки складає 34730,00грн. В рахунок оплати наданих послуг відповідач відвантажив позивачу металеві конструкції на загальну суму 15930,00грн. Заборгованість на день пред'явлення позову складає 18800,00грн.

Відповідно до положень ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

15.11.2006р. за №523 відповідачу була направлена вимога про сплату боргу, яка залишилась без оплати (а.с.19).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі 8288,00грн., які підтверджені відповідними актами здачі-прийомки виконаних послуг та змінними рапортами машиніста (а.с.23-25,26,29-30). В іншій частині позову просить суд відмовити.

З матералів справи вбачається, що рахунок-фактура №245 від 29.04.2005р. на суму 10512,00 (а.с.28)  не підтверджений належними доказами, а саме, актами здачі-приймання виконаних послуг за договором, тому суд не приймає його як доказ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 8288,00грн. В іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю.

Судові витрати по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.33,43,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Лес" (10001, м.Житомир, вул.Київська, 77, код 13559418)

- на користь Філії Державного підприємства Міністерства Оборони України "Укрвійськбуд" - 75 Управління начальника робіт (10014, м.Житомир, вул.Кафедральна, 4-А, код 24971300) - 8288,00грн. боргу, а також 44,88грн. сплаченого державного мита і 51,92грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя
Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам