ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2007 р.
Справа № 13/136/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

Від позивача: Джуржія А.С., по дов.

Від відповідача: Рудницька Н.В., по дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства „Мар’ївське”, м. Южноукраїнськ, Миколаївської області

на рішення господарського суду Миколаївської області від 01.02.2007р.

по справі № 13/136/06

за позовом Селянського фермерського господарства „Артур”, м. Южноукраїнськ, Миколаївської області

до Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства „Мар’ївське”, м. Южноукраїнськ, Миколаївської області

про відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 р. Селянське фермерське господарство „Артур” (далі - Позивач) звернулось у місцевий господарський суд з позовом до Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства „Мар’ївське” (далі - Відповідач) про стягнення з останнього заподіяних відповідачем збитків через недобір фермерським господарством озимої пшениці врожаю 2006 р. на загальну суму 126 604 грн., обґрунтовуючи свій позов тим, що через порушення відповідачем проведення авіахімічних робіт при обробці гербіцидами належного йому поля з посівами сої сталось пошкодження посівів озимої пшениці СФГ “Артур”, внаслідок чого господарству завдано майнової шкоди через недобір озимої пшениці врожаю 2006 року в сумі позовних вимог, котра у відповідності із ст. 18 Закону України “Про захист рослин” та ст. 1166 ЦК України  підлягає відшкодуванню позивачем у повному обсязі.

Рішенням місцевого господарського суду від 01.02.2007 р. позовні вимоги задоволені у повному обсязі: з відповідача на користь позивача стягнуті   матеріальні збитки у сумі 126 604 грн., 1 266,04 грн. держмита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу з огляду на обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить відновити пропущений строк на подання апеляційної скарги та скасувати оскаржене рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач вважає, що його позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків підтверджуються наданими до позовної заяви документами.

Клопотання Апелянта про поновлення строку для подання апеляційної скарги судовою колегією задоволене відповідно до ст. 53 ГПК України, оскільки викладені в клопотанні обставини, заслуговують на увагу.

Розглянувши матеріали справи, у тому числі додатково надані сторонами на вимогу суду апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пред’являючи позов про стягнення збитків від недобору урожаю озимої пшениці, СФГ „Артур” посилається на те, що воно придбало елітне насіння, в зв’язку з чим повинно було отримати озиму пшеницю першої репродукції по ціні 990 грн. за одну тонну, враховуючи те, що із засіяних 50 га землі 2,8 га були пошкоджені солончаком, 34,2 га були пошкоджені повністю і 13 га були пошкоджені частково, тобто розрахунок збитків на суму 126604 грн. здійснений СФГ „Артур” із розрахунку: неодержаний  прибуток із пошкоджених посівів на площі 47,2 га по 3 тонни з одного га по ціні 990 грн. (47,2 х 3 х 990).

Згідно складеному акту № 3 від 10.07.2006 р. в с. Богданівка депутатом Доманівської районної ради, головою СФГ „Артур” (позивача) та іншими головами селянських фермерських господарств у СФГ „Артур” було пошкоджено гербіцидами  посівів пшениці (а не їх загибель) на площі 37 га, а не 47,2 га, про що вказано у позові. Крім того, цей акт складений не спеціалістами і заінтересованими особами (тільки головами селянських фермерських господарств).

Позивач також документально не довів, що він отримав би врожай по 3 тонни зерна елітної пшениці з площі 47,2 га, про що зазначив у позові.

У матеріалах справи є акт № 2 від 14.07.2006 р. (а.с. 13), складений у селі Богданівка, Доманівського району, Миколаївської області спеціалістами районної державної станції захисту рослин, районного управління агропромислового розвитку за участю голови СФГ „Артур” після обстеження стану посіву озимої пшениці на полях останнього і встановлено, що на площі 50 га виявлено засолення ґрунту площею 3 га, посіви знаходяться в фазі повної стиглості, але недорозвинені, у ґрунті низький вміст поживних речовин (азоту, фосфору),  колос уражений хворобами, на посівах виявлені шкідники, забур’яненість посівів. В зв’язку з цим комісія припускає, що незадовільнений стан посіву озимої пшениці на полях СФГ „Артур” може спричинити недобір врожаю. Комісія рекомендувала голові СФГ „Артур” агрохімічне обстеження ґрунту.

Цей акт комісією спеціалістів був складений на письмове звернення голови СФГ „Артур”  до голови Доманівської райдержадміністрації, яке чомусь не було додано до позовної заяви про стягнення збитків з відповідача.

Із вказаного письмового звернення СФГ „Артур”, яке додано відповідачем до апеляційної скарги, вбачається, що підставою для обстеження посівів озимої пшениці СФГ „Артур” були погодно-кліматичні умови та інші причини (а які саме інші причини –не вказано) і буде недобір врожаю. В цьому зверненні голови СФГ „Артур” взагалі не вказано, що посіви у липні 2006 р. (період збирання врожаю) були пошкоджені гербіцидами і загинули.

Крім того, відповідачем (апелянтом) до апеляційної скарги наданий акт обстеження поля СФГ „Артур” Богданівської сільської ради Доманівського району, складений 24.10.2006 р. спеціалістами Миколаївської обласної станції захисту рослин, обласної лабораторії прогнозів та діагностики, управлінням агропромислового розвитку Доманівської райдержадміністрації, районної станції захисту рослин за участю голови Богданівської міської ради, які провели обстеження поля СФГ „Артур” (позивача). Із цього акту вбачається, що на час обстеження (24 жовтня 2006 р.) врожай з поля не зібраний, листя озимої пшениці збереглось, але уражено хворобами, посіви забур’янені, заселеність поля гризунами. При обстежені лісової смуги, яка знаходиться на межі обробітку сої СЗАТ „Мар’ївське” (відповідача) та поля СФГ „Артур” (позивача) ця лісова смуга зі сторони соєвого поля частково пошкоджена на рівні першого ряду дерев. Середня та частина лісової смуги зі сторони поля СФГ „Артур” не пошкоджена, із зеленим листям.

Згідно висновків комісії в цьому акті:

- в результаті обстеження комісія стверджує, що на посівах озимої пшениці на полі СФГ „Артур” немає прояву гербіцидної дії, тому що листова поверхність пшениці збереглась, ярові бур’яни вегетують, насіння яких вже проросло на поверхні ґрунту, а при попаданні на листкову поверхність гербіцидів обсипання листів проходить протягом 14 днів.

Вказаний акт спеціалістів обласної станції захисту рослин як і інші документи для обґрунтування своїх заперечень на позов відповідач не зміг надати суду першої інстанції, оскільки останній його прохання в телефонограмі про відкладення розгляду справи відхилив (а.с. 44), а справу розглянув у перший день розгляду.

Згідно ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього, що має місце в даному випадку з відповідачем (апелянтом).

Оскільки із акту № 3 від 10.07.2006 р., складеного депутатом Доманівської районної ради, головою СФГ „Артур” та іншими головами селянських фермерських господарств, вбачається, що посіви озимої пшениці на полях СФГ „Артур” були пошкоджені, а не загинули, то суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу СЗАТ „Мар’ївське” на оскаржене рішення суду Миколаївської області, яким було задоволено позов СФГ „Артур” про стягнення збитків у сумі 126604 грн., надіслав запит до Головного управління  сільського господарства і продовольства Миколаївської області: чи пошкодження посівів озимої пшениці і їх загибель є одним і тим же поняттям, так як СФГ „Артур” у своєму позові здійснив розрахунок збитків на вказану суму як за загибель посівів на площі 47,2 га, а не їх пошкодження, про що свідчить складений позивачем акт від 10.07.2006 р. На цей запит від вказаного Управління отримана відповідь, що пошкодження посівів пшениці означає, що рослина взмозі розвиватись і дати врожай, а при загибелі посівів –розвиток рослин припиняється і рослини відмирають.

Крім того, до своєї відповіді на запит суду апеляційної інстанції Головне управління сільського господарства і продовольства Миколаївської області від 12.06.2007 р. надало акт від 14.07.2006 р. складений спеціалістами Доманівської районної станції захисту рослин та управління агропромислового розвитку, про який вказано вище, а також відповідь Державної станції захисту рослин Миколаївської області, із якої випливає, що недобір врожаю озимої пшениці в СФГ „Артур” був спричинений низькою культурою землеробства, недодержанням сівозміни, відсутністю внесення мінеральних добрив тощо, що підтверджено членами комісії згідно актів обстеження від 14.07.2006 р. і від 24.10.2006 р.

У судовому засіданні апеляційної інстанції був допущений для дачі пояснень по спору між сторонами спеціаліст (державний інспектор) Головної державної інспекції захисту рослин Миколаївської області Митник О.В., який надав пояснення по даним, викладеним в актах обстеження поля СФГ „Артур”, складеними 14.07.2006 р. і 24.10.2006 р., які є у матеріалах справи.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка   завдала   шкоди,   звільняється  від  її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Матеріали справи та додатково надані документи до апеляційної скарги  і на запит суду апеляційної інстанції дають можливість дійти до висновку про необґрунтованість позовних вимог СФГ „Артур”, в зв’язку з чим вони задоволенню не підлягали.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими  учасниками судового процесу.

При таких обставинах оскаржене рішення суду підлягає скасуванню як таке, що не відповідає фактичним обставинам справи, в зв’язку з чим судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене  і керуючись  ст. ст. 99, 101, 103-105  Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу СЗАТ „Мар’ївське” на рішення господарського суду Миколаївської області від 01 лютого 2007 р. по справі № 13/136/06 задовольнити.

Зазначене рішення суду скасувати.

У позові СФГ „Артур” відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                            В.М. Тофан

Судді:                                                                               О.О.Журавльов

М.В. Михайлов