СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.06.07                                                                                 Справа № 15/279ад.

Суддя Пономаренко Є.Ю.,

при секретарі судового засідання Шапошниковій О.М.,

розглянувши матеріали справи за позовом

Державної податкової інспекції у Слов`яносербському районі Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства «Зимогорянка», м. Зимогір`я

про звернення стягнення на активи в сумі 62426 грн. 29 коп.

За участю представників сторін:

від позивача –Бородіна Г.О., представник по довіреності №4/10 від 04.01.07;

від відповідача –Романович В.Д., представник по довіреності № 70 від 16.04.07.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  таке фіксування судом не здійснювалося.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Позов подано за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 та ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Виходячи з компетенції органів державної податкової служби, визначеної Законом України «Про державну податкову службу в Україні»та статтею 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –Закон №2181), спори за позовами органів державної податкової служби про стягнення сум податкового боргу шляхом звернення стягнення на активи підприємства –боржника підлягають розглядові судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, виходячи з суб’єктного складу сторін, предмету судового розгляду та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі здійснювалося за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суть спору: позивачем первісно за позовною заявою заявлено вимоги про:

- звернення стягнення на активи ВАТ «Зимогорянка»на суму податкового боргу по платежам до бюджету у розмірі 62426 грн. 29 коп.

Заявою про зменшення розміру позовних вимог від 12.06.2007р. позивач просить звернути стягнення на активи ВАТ «Зимогорянка»на суму податкового боргу по платежам до бюджету у розмірі сумі 54 456 грн. 29 коп. Так, вказаною заявою зменшено розмір позовних вимог, які прийнято судом до провадження. При цьому, предметом судового розгляду є вимоги з урахуванням вказаної заяви (стягнення за рахунок активів 54 456 грн. 29 коп.)

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав у зменшеному обсязі.

Відповідач визнав позовні вимоги, які є предметом судового розгляду.

В ході судового розгляду справи судом досліджено всі надані до матеріалів справи пояснення та документи як докази.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Підприємство відповідача допустило податкову заборгованість перед держбюджетом на суму 54 456 грн. 29 коп., з яких 50287,74 грн. основного боргу та 4168,55 грн. –пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідач податкові зобов’язання виконував  не в повному обсязі допустивши заборгованість.

Згідно до п. 1.2. Закону №2181 податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п. 1.3 даного Закону податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно п.5.1 Закону №2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене   платником податків у податковій  декларації,  вважається  узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації.

Згідно пп. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону №2181 якщо податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю, то платники податків подають податкові декларації протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Відповідно до пп.5.3.1. Закону №2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового  зобов'язання,  зазначену  у  поданій  ним  податковій декларації,  протягом  десяти  календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього  Закону  для  подання податкової декларації.

Сума податкового зобов’язання у заявленому до стягнення розмірі визначена у податкових деклараціях і податковими повідомленнями-рішеннями та несплачена до цього часу відповідно до п.п. 1.3, 5.1 та 5.3.1. Закону №2181 стала сумою несплаченого податкового боргу.

На підставі ст. 20 Закону України «Про систему оподаткування»контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів здійснюється державними податковими органами.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково. Відповідач наділений таким правом і під час попереднього судового засідання, що передбачено ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. При цьому судове рішення у зв’язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст.ст. 112, 113 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 4 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов, суд може прийняти постанову про задоволення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Звернути стягнення на активи Відкритого акціонерного товариства «Зимогорянка», м. Зимогір`я Луганської області, вул. Жовтнева, б. 1а, ідентифікаційний код за на суму податкового боргу по платежам до бюджету у розмірі сумі 54 456 грн. 29 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.06.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Є.Ю.Пономаренко