ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19"
квітня 2007 р.
Справа № 44/20-07

вх. № 1167/4-44

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Аврамова Т.М.

за участю представників сторін:

розглянувши справу за позовом ВАТ "Миколаївський комбінат
хлібопродуктів", м. Миколаїв

до  ПП ОСОБА_1, м. Ізюм

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу нежитлового
об'єкта (складу), розташованого за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1, укладеного
між позивачем та відповідачем 28.12.2005р., а також стягнути з відповідача
державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не здійснив оплату за даним
договором.

Відповідач 11.04.2007р. надав лист, в якому проти позову
заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх
заперечень відповідач посилається на те, що договір від 28.12.2005р.  посвідчено нотаріально, а у п. 2.1 договору
зазначено, що продаж вчинено за суму, зазначену в договорі, яку отримано
продавцем під час оформлення договору.

У судовому засіданні 11.04.2007р. оголошено перерву до
19.04.2007р. для виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем 28.12.2005р. укладено договір
купівлі-продажу нежитлового об'єкта (складу), у відповідності до умов якого
позивач продав відповідачу нежитловий об'єкт (склад) загальною площею
5002,10кв.м., розташований за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 657 Цивільного кодексу України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Згідно п. 2.1 договору продаж нежитлового об'єкту за домовленістю
сторін вчиняється на суму 1500000грн., в тому числі ПДВ у розмірі 20 відсотків
від ціни продажу об'єкта, що становить 250000грн., які отримані продавцем
(позивачем) від покупця (відповідача) під час оформлення цього договору.

Посилаючись на те, що зазначені кошти фактично не були передані
відповідачем позивачеві, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43
Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї сторони у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Договір купівлі-продажу нежитлового об'єкта (складу) від
28.12.2005р. посвідчено нотаріально, а отже приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_2. підтверджено справжність всіх положень
договору.

У відповідності до ст. 1 Закону України “Про нотаріат” нотаріат в
Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок
посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші
нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної
вірогідності.

Зі ст. 54 Закону України “Про нотаріат”  вбачається, що нотаріуси та інші посадові
особи, які вчиняють нотаріальні дії,
перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону
і дійсним намірам сторін.

Отже, при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу
нежитлового об'єкта (складу) від 28.12.2005р. нотаріус повинен був перевірити,
чи дійсно відповідачем сплачені кошти позивачеві.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що грошові кошти отримані
продавцем (позивачем) від покупця (відповідача) під час оформлення цього
договору.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються
такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками  судових експертів; поясненнями представників
сторін та інших  осіб,  які
беруть участь  в  судовому процесі. В необхідних випадках на
вимогу судді пояснення  представників
сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути
викладені  письмово.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу  України обставини справи, які  відповідно
до  законодавства  повинні бути
підтверджені  певними  засобами
доказування,   не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судом не може бути прийнято у якості
належного доказу по справі лист приватного нотаріуса ОСОБА_2. № НОМЕР_1. та
довідки банківських установ про відсутність зарахування на банківські рахунки
позивача  коштів від відповідача.

Перевіривши надані докази, вислухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов до висновку про  те,
що позивачем не доведено суду факт неотримання ним від відповідача грошових
коштів по договору купівлі-продажу нежитлового об'єкта (складу) від
28.12.2005р., а тому і порушення відповідачем вимог зазначеного договору.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства суд
приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання договору
купівлі-продажу нежитлового об'єкта (складу), розташованого за адресою: м.
Миколаїв, АДРЕСА_1, укладеного між позивачем та відповідачем 28.12.2005р., не
обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не
підлягають.

У відповідності до статей 44, 49 Господарського процесуального
кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  покладаються
на позивача..

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
статтями 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49,  82-85
Господарського процесуального кодексу України, статтями 651, 657 Цивільного
кодексу України,  ст. ст. 1, 54 Закону
України “Про нотаріат”,  -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя
Дюкарєва С.В.