ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.07
Справа №АС4/34-07.

За позовом          Шосткинського казенного заводу “Зірка”

до відповідача          Управління Пенсійного фонду України в м.Шостка

про скасування рішення

СУДДЯ    Н.П. ЛУГОВА

Представники:

від позивача:                    не з”явився

від відповідача:                     Сатарова О.В., довіреність №1513/08-24 від 17.04.07р.

У судовому засіданні брали участь: секретар судового засідання Будко О.В.

Ухвалою суду від 29.05.2007р. на підставі ст.150 КАС України розгляд справи було відкладено до 18.06.2007р.; 18.06.2007р. розгляд справи було відкладено до 05.07.2007р.

Суть спору:          позивач просить скасувати рішення УПФУ в м.Шостка №899 від 19.10.2006р. про застосування штрафу в розмірі 160 085,02 грн. та нарахування пені в сумі 63 024,94 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, повноважного представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому справа розглядається за наявними матеріалами, на підставі ст.128 КАС України.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, оскільки вважає оспорюване рішення правомірним, та таким, що підлягає виконанню.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши надані докази, заслухавши повноважного представника відповідача, суд встановив:

На підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”, зігдно рішення УПФУ в м.Шостка №899 від 19.10.2006р., за несвоєчасну сплату позивачем страхових внесків до Пенсійного Фонду України до нього був застосуваний штраф в розмірі 160 085,02 грн. та нарахована пеня в сумі 63024,94 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що застосування санкцій здійснено відповідачем з порушенням норм ч.13 ст.106 вищевказаного Закону та пунктів 9.5, 10.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.04р. за №64/8663, якою передбачено порядок та строк доведення рішення про застосування фінансових санкцій.

Зокрема, позивач вказує, що рішення №899 від 19.10.2006р. отримано ним 07.11.2006р., тоді як згідно норм чинного законодавства, відповідач повинен надіслати  страхувальникові рішення про застосування фінансових санкцій листом з повідомленням про вручення або вручити керівнику чи головному бухгалтеру страхувальника під підпис, протягом трьох робочих днів із дня винесення рішення.

Також, позивач зазначає, що оскаржуване рішення було надіслано поштою без повідомлення про вручення, що є порушенням Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” №1058 від 07.09.2003р., відповідач є страхувальником і зареєстрований як платник страхових внесків в УПФУ в м.Шостка.

Згідно до п.6 ч.2 ст.17 вищевказаного Закону, відповідач зобов”язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Нарахування страхових внесків здійснюється в порядку, визначеному ст.19 зазначеного Закону.

Частиною першою ст.5 вищевказаного Закону встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб”єктами системи загальнообов”язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Страхові внески підлягають сплаті в строки, визначені п.6 ст.20 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 ст.14 цього Закону є календарний місяць.

Частиною 12 ст.20 зазначеного Закону передбачено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно п.п.8.1 п.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.04р. за №64/8663, суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та не сплачені страхувальниками устроки, визначені п.п.5.1, 5.2, 5.3 Інструкції, у тому числі обчислені органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансової санкції.

Згідно до п.п.9.3.2 п.9.3 Інструкції, у разі коли страхувальник не сплатив (не перерахував) або несвоєчасно сплатив (несвоєчасно перерахував) страхові внески накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

- при затримці їх сплати у строк до 30 календарних днів включно – 10 % своєчасно не сплачених зазначених сум;

- при затримці їх сплати у строк до 90 календарних днів включно – 20 % своєчасно не сплачених зазначених сум;

- при затримці їх сплати у строк понад 90 календарних днів – 50 % своєчасно не сплачених зазначених сум.

Підпунктом 10.1 п.10 Інструкції встановлено, що на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 % суми недоплати за кожний день прострочення платежу, про що приймається рішення про застосування фінансової санкції та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків.

Як встановлено судом, згідно п.2 ч.9 ст.106 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” начальником УПФУ в м.Шостка  було прийнято рішення №899 від 19.10.2006р. про застосування до Казенного підприємства Шосткинський казенний завод “Зірка” штрафу в розмірі 160085,02 грн. та нарахування пені в сумі 63 024,94 грн.  за несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування.

Акт державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих, чи інших суспільних відносин і має обов”язковий характер для суб”єктів цих відносин.

Пунктом 2 Роз”яснення Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов”язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” №02-5/35 від 26.01.2000р. встановлені підстави визнання акту недійсним. Відповідно до вищевказаного Роз”яснення, підставою для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Як свідчать матеріали справи, суд не вбачає підстав для визнання оспорюваного рішення таким, що є протиправним.

При цьому слід зазначити, що згідно доповнення до позовної заяви за №юр 4/2-644 від 14.03.2007р., позивач визнає факт несвоєчасного перерахування ним страхових внесків.

Як свідчать матеріали справи, зокрема наданий для огляду в судовому засіданні оригінал поштового повідомлення вищезазначене рішення було відправлено відповідачем 25.10.2006р. та одержане позивачем під розписку.

Таким чином, рішення  Управління Пенсійного фонду України в м.Шостка  №899 від 19.10.2006р. про застосування штрафу в розмірі 160 085,02 грн. та нарахування пені в сумі 63 024,94 грн. винесено в межах компетенції відповідача та відповідно до норм чинного законодавства, а тому є правомірним.

За наявних обставин, позовні вимоги є необгрунтованими, неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити.

2. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                                     Н.П. ЛУГОВА

У  судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписано 09.07.2007р.