ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.07 р.                                                                               Справа № 10/70

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання –  Черняк Л.А.;

за участю представники сторін:

від позивача – Горошко С. Й – рішення від 12.04.2006р. №У/1-1;

від відповідача – не  з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом  Новотроїцької сільської ради. Красно армійського району с. Новотроїцьке Донецької області,

до  приватного малого підприємства „Арсенал”  м. Димитров,

про  стягнення  1400 грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду  вернувся  позивач - Новотроїцька сільська рада Красноармійського району с. Новотроїцьке Донецької області,  з  позовом  до  відповідача -  приватного малого підприємства „Арсенал”  м. Димитров,  про стягнення  1 400грн.

В  обґрунтування  позовних  вимог  позивач  посилався  на  договори б/н  від 20.12.2003р. та №7 від 30.03.2004р., Акти  виконаних  робіт за квітень 2004р., Акт Контрольно-ревізійного управління у Донецькій області (далі – КРУ) від 05.04.2006р., витяг ДБН Д.1.1.-1-2000, платіжні доручення про сплату за підрядними контрактами вартості виконаних робіт.

Відповідач  у судові засідання не з’явився, відзив на позов не надав, поважних причин нез’явлення не сповістив.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області № 22-15/770 від 13.03.2007р. юридична адреса відповідача збігається з адресою, що вказана у позовній заяві. Поштові конверти повернуто до суду з позначкою „за даною адресою організації немає”.

Розглянув   представлені  документи,  суд  вважає  їх  достатніми   для  розгляду  справи  по  суті.

Відповідно до  положень  ст. 75  Господарського процесуального кодексу України,  позов розглянуто за наявними у справі матеріалами  за  відсутності  відповідача.

Розглянув  матеріали справи, додатково представлені  позивачем  документи, заслухав його пояснення,  суд вважає, що позовні  вимоги не  підлягають  задоволенню  з  наступних  підстав.

Судом встановлено, що між позивачем  (замовник)  та  відповідачем  (підрядник) були укладені договори   б/н  від 20.12.2003р. на поточний ремонт будівлі та № 7 від 30.03.2004р.на поточний ремонт рубероідної кровлі  будинку   культури села  Новотроіцке.

За  умовами  вказаних  контрактів (п.1.1)  виконавець  зобов’язувався   здійснити  роботи по поточному ремонту будівлі ново троїцької сільської ради та ремонту руберойдної кровлі БК              с. Новотроїцьке.

Термін  виконання  робіт  за договором б/н сторони  встановили  до  20.03.2004р., за договором №7 – 30.05.2004р. (п.1.2).

Як  убачається  з  пояснень  позивача та наданого акту прийому виконаних робіт  у квітні 2004р.  відповідач  здійснив  роботи,  передбачені  договором,  а  позивач  оплатив  виконані  роботи, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Підставою  звернення  позивача  до  суду  стали    результати  перевірки   проведені КРУ, про що складений Акт від 05.04.2006р.

Як вважає  позивач,  відповідачем були  допущені  порушення  при  встановлені  вартості  підрядних  робіт  за   договорами,   які   встановлені  перевіркою  КРУ.

Приймаючи  рішення суд  враховує  наступне.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України, підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

Договори б/н  від 20.12.2003р. та №7 від 30.03.2004р., які уклали  сторони,  за  своєю  правовою  природою  є договорами  підряду.

Статтею 837 Цивільного  кодексу  України  встановлено,  що  за  договором  підряду  одна  сторона  (підрядник)  зобов’язується   на  свій  ризик  виконати  певну  роботу за  завданням  другої  сторони  (замовника),  а  замовник  зобов’язується   прийняти  та  оплатити виконану  роботу.

Сторони  визначили,  що  оплата  фактично  виконаних  робіт  здійснюється  відповідно  до  актів відповідної форми та довідок вартості виконаних робіт (п.п. 2.2 договору б/н; п.п. 2.3, 2.4 договору №7).

На  сьогоднішній  час, позивач  вважає,  що, як встановлено Актом КРУ від 05.04.2006р.,  відповідачем було  завищено  ресурсних елементів кошторисних норм, що є порушенням п.п.1.4.2 „Правил визначення вартості будівництва” ДБН Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000р. №174 та доповнення №12 до наказу Держбуду України від 07.05.2002р. №80, у зв’язку з чим виникла переплата  за  двома  договорами    в сумі  1 400грн.

У  підтвердження свої доводів позивач посилався  на  додаток 12 ДБН Д.1.1.-1-2000, згідно якого при ремонтах житла, об’єктів соціальної сфери, комунального призначення та благоустрою, повинен застосовуватись  коефіцієнт кошторисного прибутку „1,55”.

Частиною  першою ст.853 Цивільного  кодексу  України  визначено,  що замовник  зобов’язаний  прийняти  роботу  виконану   підрядником  відповідно  до договору  підряду, оглянути  її і у разі виявлення допущених  у  роботі  відступів  від  умов  договору  або  інших  недоліків,  негайно  заявити  про них підрядникові.

Положеннями  цієї ж  статті встановлено, якщо замовник  не  зробив   такої  заяви,  він  втрачає  право  у  подальшому    посилатись  на  ці відступи  від  умов  договору  або  недоліки  у  виконаній  роботі.

Положеннями  підрядних договорів б/н  від 20.12.2003р. та №7 від 30.03.2004р., сторони визначили  порядок  здавання –приймання  робіт,  шляхом складання актів відповідної форми (п.п. 2.2 договору б/н; п.п. 2.3, 2.4 договору №7).

Як  убачається  з  наданих  до  суду  Акту прийому  виконаних  робіт  за  квітень 2004р. ,  замовник  прийняв  виконані  роботи про  що  свідчить  підпис  уповноваженої  особи  та  печатка  позивача. На  час  підписання акту  за квітень  2004р.  будь-яких  зауважень  по розміру коефіцієнту кошторисного прибутку замовник не  мав.

Крім  того,  відповідно до  статті 844 Цивільного кодексу  України,  ціна  у  договорі  підряду  може  бути  визначена  у  кошторисі. Якщо  роботи  виконуються  відповідно  до  кошторису, складеного підрядником,  кошторис  набирає  чинності  та  стає чистиною  договору  підряду  з  моменту  підтвердження  його  замовником.

У  договорах б/н  від 20.12.2003р. та №7 від 30.03.2004р. сторони  встановили   вартість  робіт у п. 1.3: за договором б/н – 9609грн., за договором №7 – 38 261грн.

Частиною  третьої  цієї ж статті 844  Цивільного  кодексу  України встановлено, що зміни  до твердого  кошторису  можуть вноситись лише  за  погодженням  сторін.

Як  убачається  з  наданих  суду  документів,  сторони  не змінювали  вартість  виконаних  робіт,  не  укладали  будь-яких  угод  з  приводу зміни  кошторису.

Враховуючи  викладене,  суд  вважає,  що позовні  вимоги  щодо  стягнення  1 400грн.  не  обґрунтовані  та  не  підлягають  задоволенню.

Господарські  витрати  підлягають  віднесенню  у  порядку  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

Керуючись статтями  11, 837, 844, 853 Цивільного  кодексу  України, на підставі статей  33, 43, 49,  75, 69,  82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

В И Р І Ш И  В  :

Відмовити  в  задоволені  позовних  вимог  Новотроїцької сільської ради Красноармійського району с. Новотроїцьке Донецької області,  заявлених  до  відповідача -  приватного малого підприємства „Арсенал”  м. Димитров,  про стягнення  1 400грн.

Суддя                                                                                               І. В. Приходько

Суддя