ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
І м е н е м     України
ПОСТАНОВА

"29" травня 2007 р.                                                                                  Справа № А8/084-07

За позовом Управління Пенсійного фонду України у Броварському районі, м.

Бровари

до відповідача Акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю „Русанівське”, с. Русанів, Броварський район

про стягнення 82875,00грн.

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Козаренко Н.М. –довір. №97/09 від 10.01.2007р. –гол. спец. - юрисконсульт;

від відповідача: Родич С.В. –довір. б/н від 01.01.2007р. – представник.

Суть спору:

Стягується 82875грн. 00коп. заборгованість по виплаті та доставці пільгових пенсій по розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пункту „б” –„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за липень 2006р., березень 2006р., лютий 2006р., січень 2006р., грудень 2005р., листопад 2005р., жовтень 2005р., січень-вересень 2005р.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на відсутність доказів взяття його на облік страхувальника, всупереч вимогам п.п. 2.2, 3.1.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, не подання позивачем розрахунку суми позову, доказів надсилання розрахунків чи претензій на адресу відповідача. Також відповідач посилається на ліквідацію агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю „Русанівське”, подання позову не до тієї особи, оскільки за кодом ЄДРПОУ зазначеним позивачем існує агропромислове товариство з обмеженою відповідальністю „Русанівське” та пропущення строку позовної давності.

Позов задоволенню не підлягає.

судом встановлено:

Відповідно до п.п. „а” –„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” та п. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсіон страхування „ застраховані особи, які працювали або працюють на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мало право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років. Підприємства та організації зобов‘язані відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам підприємства, виплачених управлінням Пенсійного фонду України.

Згідно Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 п. 6.10 у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах у таких випадках здійснюється підприємством на рахунку органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пункту „б” –„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за липень 2006р., березень 2006р., лютий 2006р., січень 2006р., грудень 2005р., листопад 2005р., жовтень 2005р., січень-вересень 2005р. виставлятись АТОВ „Русанівське”.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб‘єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, довідка №1265/2000р. Київського обласного управління статистики та поданої позивачем копії витягу із внутрішнього журналу відповідачем по справі являється агропромислове товариство з обмеженою відповідальністю „Русанівське”, позов заявлено до акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю „Русанівське”.

25 липня 20003р. згідно протоколу зборів засновників агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю „Русанівське” створено ліквідаційну комісію. Окрім цього, в газеті „Нове життя” №58 від 06.08.2003р. було розміщено оголошення про ліквідацію АТОВ „Русанівське”. Доказів пред‘явлення претензій позивачем до суду не подано.

Згідно наказу №1-К від 05.04.2004р. звільнено всіх працівників відповідача, які є застрахованими особами.

Претензії про погашення заборгованості по виплаті та доставці пільгових пенсій №02/1982 від 21.08.2006р., №02/1036 від 11.04.2006р., №02/279 від 01.02.2006р. також до уваги судом взяті бути не можуть, оскільки адресовані АТОВ „Русанівське”, більше того, не подано доказів їх надсилання.

Крім того, позивачем не подано доказів взяття на облік страхувальника відповідача в порушення вимог п.п. 2.2, 3.1.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, не подано документально обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Відповідно до п. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин позивач не довів і не навів належного відповідача, вимоги не обґрунтував, позов задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 158, 161, 162, 163, 167 та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В позові відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про          апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку: заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя