ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2007 р.

№ 46/200-05

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової - головуючого
Н.О. Волковицької  Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

Танасевич О.В. -дов. від
17.01.2006р.

відповідачів  третя особа

не з'явився (про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином) не з'явився (про час та місце
судового засідання повідомлений належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого підприємства “Укроснова”

на ухвалу

Харківського апеляційного
господарського суду від 15.11.2006 року

у справі

№ 46/200-05 господарського суду
Харківської області

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого підприємства “Укроснова”

до   третя особа

Універсальної біржі “Україна”
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. Суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа ОСОБА_2.

про

визнання недійсними результатів
аукціону

ВСТАНОВИВ:

Позивач -Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого підприємства “Укроснова” - звернулось до
господарського суду з позовом до відповідача - Універсальної біржі “Україна” -
про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна - нежитлового
приміщення площею 413,4м.кв., що знаходиться на третьому поверсі будівлі,
розташованої АДРЕСА_1; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення  площею 413,4м.кв., що
знаходиться на третьому поверсі будівлі, розташованої АДРЕСА_1, укладеного на
підставі результатів аукціону; зобов'язання відповідача провести повторний
аукціон з продажу вказаного нежитлового приміщення. Заявою від 25.04.2005р.
позовні вимоги було доповнено вимогою про визнання недійсними результатів
повторного аукціону з продажу того ж самого майна, визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного на підставі його
результатів, зобов'язання відповідача провести повторний аукціон з продажу
майна.

Позовні вимоги вмотивовано
порушенням послідовності процедури продажу активів платника податків, що
перебуває у податковій заставі, не наданням представнику позивача для
ознайомлення протоколу про проведення аукціону, що є порушенням Наказу ДПА
України № 294 від 26.06.2002р. “Про затвердження порядку проведення цільових
аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій
заставі”, порушенням переважного права позивача на купівлю спірного майна.

Відповідач відхилив позов з огляду
на недоведеність позовних вимог та відсутності підстав для захисту порушених
прав позивача, додержанням при проведенні як першого так і повторного аукціону
вимог чинного законодавства.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01.06.2005р. (суддя Ільїн О.В.) у позові відмовлено
повністю; судове рішення вмотивовано додержанням вимог Наказу ДПА України № 294
від 26.06.2002р. “Про затвердження порядку проведення цільових аукціонів з
продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі”,
безпідставністю посилань позивача на порушення послідовності процедури
організації торгів.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.12.2005 року (головуючий суддя -Бондаренко В.П.,
судді -Лакіза В.В., Токар М.В.) рішення місцевого господарського суду скасовано
на підставі порушення ним вимог пункту 4 статті 84 Господарського
процесуального кодексу України, оскільки судом першої інстанції не розглянуто
позовні вимоги позивача, викладені у доповненні до позовної заяви від
25.04.05р., у задоволенні позовних вимог позивача (з урахуванням викладених
доповнень) відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд апеляційної інстанції послався на рішення Московського районного суду м.
Харкова від 26.04.2005р. по справі № 2-25577 за позовом ОСОБА_1 до Харківської
об'єднаної ДПІ в Харківській області про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та про визнання права власності на нежитлові приміщення, яким визнано
дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень третього поверху №33-43,
ІІІ, літ “3-3”, загальною площею 413,4кв.м, що розташовані АДРЕСА_1,  покупцем яких є ОСОБА_1, за ОСОБА_1 визнано
право власності на нежитлові приміщення третього поверху №33-43, ІІІ, літ
“3-3”, загальною площею 413,4кв.м, що розташовані АДРЕСА_1; вказане рішення
набрало чинності у встановленому порядку.

У постанові апеляційної інстанції
вказано, що відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу
України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які були встановлені судом і
мають значення для вирішення спору, таким чином позовні вимоги позивача
задоволенню не підлягають; постанова апеляційної інстанції від 21.12.2005р. в
касаційному порядку не оскаржувалась.

18.07.2005р. позивач направив на
адресу Харківського апеляційного господарського суду заяву про перегляд
постанови за нововиявленими  обставинами,
якими є скасування ухвалою судової колегії судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Харківської області від 18.05.2006р. рішення Московського
районного суду м. Харкова від 26.04.2005р. та закриття провадження у даній
справі. З огляду на викладене позивач просив скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 21.12.2005р. та задовольнити його позовні
вимоги.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 15.11 2006р. (головуючий - Токар М.В., судді -Лакіза
В.В., Білоконь Н.Д.) заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами
постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2005р. по
справі № 46/200-05 залишено без задоволення, а вказану постанову -без змін.

При цьому, визнаючи скасування
рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2005р. та закриття
провадження у даній справі ухвалою Апеляційного суду Харківської області від
18.05.2006р. нововиявленою обставиною, апеляційний суд вказує на відсутність
підстав для скасування постанови від 21.12.2005р. по справі № 46/200-05,
оскільки ця обставина була лише однією з підстав для відмови у задоволенні
позовних вимог; дослідивши всі обставини у їх сукупності та докази, що існували
на момент прийняття постанови апеляційного господарського суду та на момент її
перегляду, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для
задоволення заяви позивача та скасування постанови від 21.12.2005р.

Не погоджуючись з прийнятою
ухвалою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного
господарського суду від 15.11 2006р. та постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 21.12.2005р.,
прийняти постанову, якою задовольнити заяву про перегляд  постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 21.12.2005р. та позовні вимоги позивача шляхом визнання
недійсними результатів аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу та
призначення нового аукціону.

Скаргу мотивовано доводами про
порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального
права, зокрема, не застосовано  статті
202, 203, 215 Цивільного кодексу України та не надано належну правову оцінку
підставам недійсності правочину, не застосовано вимоги Наказу ДПА України № 294
від 26.06.2002р. “Про затвердження порядку проведення цільових аукціонів з
продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі”,  не застосовано також частину 2 статті 35, статті
43 та 115 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачі відзиви на касаційну
скаргу не подали та не скористалися правом на участь у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді -доповідача,
пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти
докази.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення
або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 112
Господарського процесуального кодексу України господарський суд може
переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові.

Перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка
визначається юридичною природою цих обставин.

На підставі статті 112
Господарського процесуального кодексу України судове рішення може бути
переглянуто за умов істотності нововиявлених обставин для вирішення спору та
виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи.

За своєю юридичною суттю
нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку
спростовують факти, які було в установленому порядку покладено в основу
судового рішення. Такою обставиною, зокрема, може бути скасування рішення суду
по іншій справі, якщо суд обґрунтовував ним своє   рішення, про перегляд якого заявлено, чи
виходив з нього, та якщо вже прийнято новий акт, протилежний за змістом
скасованому (пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від
27.02.1981р. “Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної
сили”).

Водночас чинним процесуальним
законодавством не передбачено здійснення процедури перегляду судового рішення
за нововиявленими обставинами у повному обсязі, отже, господарський суд вправі
переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких
ці обставини впливають на суть рішення.

Висновки ухвали апеляційного
господарського суду ґрунтуються на тому, що визнана нововиявленою обставина є
лише однією з підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, в зв'язку з чим
не впливає на законність та обґрунтованість постанови від 21.12.2005р.

Як вбачається зі змісту постанови
від 21.12.2005р., відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог,
апеляційний господарський суд виходив лише із наявного на момент розгляду
справи рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2005р. по
справі № 2-25577; будь-яких інших підстав для відмови у задоволенні позовних
вимог вказана постанова не містить.

Таким чином, переглядаючи за
нововиявленими обставинами постанову Харківського апеляційного господарського
суду від 21.12.2005р., апеляційний господарський суд послався на докази та
обставини справи, що не були предметом його дослідження при прийнятті постанови
від 21.12.2005р., чим вийшов за межі перегляду справи за нововиявленими
обставинами.

При цьому апеляційним господарським
судом не було з'ясовано, чи є визначена ним у якості нововиявленої обставина
такою, що впливає на законність та обґрунтованість прийнятої постанови,
виходячи зі зазначених у ній підстав.

Інші документальні докази та обставини,
зазначені в оскаржуваній ухвалі апеляційної інстанції, можуть бути предметом
дослідження у справі та впливати на результат її розгляду (за додержання
відповідних вимог процесуального законодавства щодо можливості їх прийняття), у
разі, коли за наслідками розгляду заяви позивача постанову, про перегляд за
нововиявленими обставинами якої заявлено, буде скасовано.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.1976 р. № 11
“Про судове рішення” обґрунтованим визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Вказана ухвала апеляційного
господарського суду цим вимогам не відповідає із зазначених вище підстав.

Водночас інші доводи скаржника
стосовно оцінки обставин справи судом апеляційної інстанції у постанові
Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2005 року не
приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства “Укроснова”
задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
господарського суду від 15.11.2006р. у справі № 46/200-05 господарського суду
Харківської області скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого підприємства “Укроснова” про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови від 21.12.2005р. направити на новий
розгляд до Харківського апеляційного господарського суду.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач