ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" лютого 2007 р.
Справа №  9/621/06

м. Миколаїв

За позовом:
Малого приватного підприємства «Агат», м. Вознесенськ, вул. 60 років Жовтня, 18
кв. 34

До відповідача: Приватного
підприємства «Аптека -Мультифарм»,
Вознесенський район, смт. Олександрівка, вул. Шарохіна, 36/11

Третя особа без самостійних вимог
на боці відповідача: Приватний підприємець ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

Суддя Філінюк І.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Вишняк С. В., дор №
401 від 05.05.2006р., Вишняк В. М.- директор, Гуцелюк Л. І., дор від 09./07-1
від 01.02.07р.

Від відповідача: Бондарук В. В.,
дор № 40 від 01.02.07р.

Від третьої особи: не з»явився.

При секретарі: Сіренко І. М.

Суть спору:

Позивач звернувся 25.09.2006р. до
господарського суду з позовом до відповідача про розірвання  договору купівлі - продажу  комплексу будівель  від 28.08.2003р. з моменту  його укладення, тобто з 28.03.2003р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
невиконанням з боку відповідача умов договору в частині сплати обумовленої суми
за придбане майно, посилаючись на приписи 128,161,203,209 ЦК УРСР в редакції
1963р., ст.ст. 334,651 ЦК України, ст. 198,188 Господарського кодексу України
просить суд розірвати договір з моменту його укладення.

Відповідач позовні вимоги не визнав
в повному обсязі посилаючись на їх безпідставність, оскільки сплатив обумовлену
сторонами суму за квитанцією № 28 від 28.09.2003р., заявив клопотання про
застосування наслідків спливу строків позовної давності. ( спр. арк. 68)

Представник третьої особи заявив
клопотання про припинення провадження по справі, оскілки чинним рішенням
Вознесенського міського суду Миколаївської області визнано право власності на
об'єкт нерухомості, що є предметом договору купівлі-продажу від
28.08.2003р.,  за  ОСОБА_1

За згодою сторін в судовому
засіданні 22.02.07р. оголошено вступну та резолютивну частині рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши
представників сторін, господарський суд, -

Встановив:

06.08.2003р. засновник та власник
МПП „Агат” Вишняк В.М. звернувся до нотаріуса про засвідчення заяви, в якій
просить перереєструвати МПП „Агат” на ім'я ОСОБА_2 та вважати її власником
малого приватного підприємства „Агат”. Цією заявою Вишняк В.М. ствердив, що
вказане підприємство передається ним у власність ОСОБА_2 добровільно, зо всіма
кредиторськими та дебіторськими зобов'язаннями, ніяких майнових, фінансових та
інших претензій до ОСОБА_2 не має. Вказана заява зареєстрована в реєстрі за
НОМЕР_1приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу
Миколаївської області.( спр. арк.. 24)

Заявою від 11.02.2005р., Вишняк В.
М. звернувся до нотаріуса Вознесенського районного округу та зазначив, що
ОСОБА_2 не здійснила ніяких дій по перереєстрації МПП „Агат” і не здійснила
ніяких дій по прийняттю майна підприємства,
Вишняк В. М. поновив діяльність МПП „Агат” для розрахунків за його
зобов'язаннями та визнав заяву від 06.08.2003р. такою, що втратила чинність.

28.08.2003р. МПП «Агат»в особі
Вишняк В.М. з боку продавця та ПП «Аптека Мультифарм»в особі ОСОБА_2 з боку
покупця, було укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким МПП “Агат”
продає, а ПП “Аптека “Мультифарм” купує за 252000,00грн. комплекс будівель та
споруд, а саме: склад кам'яний, майстерня кам'яно-цегляна, підвал кам'яний,
склад цегляний, 7 приміщень під склади, котельня цегляна, вбиральня кам'яна,
замощення, що розташовані за адресою:АДРЕСА_2, який складається з будівель та
споруд, а також інженерно-технічних комунікацій, безпосередньо пов'язаних з
об'єктом.

Згідно до умов п.3.1 договору
сторони домовились, що покупець (відповідач) сплачує продавцю ціну об'єкту у
розмірі, визначеному п.1.5 договору в день укладення цього договору.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 15.02.2005р. рішення господарського суду Миколаївської
області від 17.12.2004р. по справі №10/404, яким визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 28.08.2003р., укладений між МПП „Агат” та ПП „Аптека
Мультифарм”, скасовано, в задоволені позовних вимог відмовлено.

При вирішені спору по справі
№10/404 господарський суд Миколаївської області керувався наданим позивачем МПП
„Агат” копії договору купівлі-продажу від 28.08.2003р., в якому пунктом 1.3
встановлено, що право власності на вказане майно переходить до покупця з
моменту нотаріального посвідчення прийому-передачі майна, що не було дотримано
сторонами по договору.

Судова колегія апеляційного суду в
постанові встановила, що підстави для визнання договору недійсним відсутні.
Згідно з оригіналом договору купівлі-продажу від 28.08.2003р., який наданий ПП
„Аптека Мультифарм” та який суттєво відрізняється від наданого позивачем копії
того ж договору, МПП „Агат” продає, а ПП „Аптека Мультифарм” купує за
252000,00грн. комплекс будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, який
складається з будівель та споруд, а також інженерно-технічних комунікацій,
безпосередньо пов'язаних з об'єктом. Строк оплати вартості відчужуваного
об'єкту визначено днем підписання договору купівлі-продажу. Момент переходу
права власності на відчужуване майно зазначеним договором не передбачено, тому
право власності на відчужуваний об'єкт у ПП „Аптека Мультифарм” виникає з
моменту його передачі.

Рішенням Вознесенського міського
суду Миколаївської області від 23.01.2006р. по справі №2-239/06 визнано дійсним
договір купівлі-продажу комплексу будівель, розташованих по АДРЕСА_2 за яким
ОСОБА_1 купив у ПП „Аптека Мультифарм” комплекс будівель (склад кам'яний,
майстерня кам'яно-цегляна, підвал, сім складів цегляних, котельна цегляна,
вбиральня кам'яна, три споруди, огорожа, замощення) та визнано право приватної
власності за ОСОБА_1 на вказане майно. Вказане рішення набрало чинності
03.02.2006р.

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу від 28.08.2003р.
комплексу будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 з моменту його
укладення. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що
відповідач не розрахувався з ним за придбане майно та позивач з моменту
укладення договору та до теперішнього часу несе витрати по утриманню переданого
майна (витрати на зарплату охоронців, електроенергію, плату за землю, плату за
послуги електрозв'язку).

Відповідно з п.1.3 договору, об'єкт
передається покупцю за актом приймання-передачі майна, який підписується в
порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до наданого позивачем
копії акту прийму-передачі комплексу будівель від 08.09.2003р., позивач передав
відповідачу будівлі, які придбав відповідач відповідно до договору
купівлі-продажу.( спр. арк. 21)

Відповідач позовні вимоги не визнав
в повному обсязі, посилаючись на те, що в день підписання договору
купівлі-продажу -28.08.2003р. він розрахувався з позивачем в повному обсязі в
розмірі 252000,00грн., про що свідчить наданий позивачем оригінал касового
ордеру №28 від 28.08.2003р. Крім того, відповідно до наданого відповідачем
зразку акту приймання-передачі, який суттєво відрізняється від зразка позивача,
28.08.2003р. МПП „Агат” передав ПП „Аптека Мультифарм” майно, та в якому
зазначено, що Вишняк В.М. до ОСОБА_2 претензій не має, оплату в розмірі
252000,00грн. отримав.( спр. арк. 71)

Позивач із запереченнями
відповідача не погодився та зазначив, що оплати за спірне майно від відповідача
не отримував та в наданій відповідачем квитанції до прибуткового касового
ордеру підпис головного бухгалтера підприємства позивача є підробкою.  Також, позивач наполягає на тому, що посилання
у акті передачі майна від 28.08.2003р. (спр. арк. 71) стосовно отримання їм
252000 грн. у якості оплати за проданий
об'єкт є також підробленими.

Відповідач категорично заперечує
доводи позивача, зазначаючи що їм було сплачено 252000 грн. в зв'язку з чим
позивач видав йому квитанцію до прибуткового касового ордеру № 28 від
28.08.2003р. та у той-же день сторони уклали акт приймання-передачі майна від
28.08.2003р., в якому позивач зазначив про отримання зазначених коштів від
відповідача.

Судом, враховуючи заперечення
позивача ухвалою від 26.10.2006р. була призначена судово-почеркознавча та
судово-технічна експертизи.

Відповідно до висновку № 1973,
експертом не вдалось встановити ким саме здійснений підпис на квитанції № 28
від 28.08.2003р., в зв'язку  з
відсутністю необхідної почеркової інформації, відповідно до висновку № 1974 від
14.12.2006р., відтиск печатки в квитанції до прибуткового касового ордеру № 28
від 28.08.2006р. нанесено не печаткою МЧП «Агат».

Згідно до вимог ч. 5 ст. 42 ГПК
України, висновок судового експерта  для
господарського суду   не є обов'язковим
та не має переваг  щодо інших доказів.

В рамках господарського процесу суд
не має можливості дати оцінку поясненням позивача щодо факту підробки квитанції
№ 28 з боку посадових осіб відповідача, або твердженням відповідача щодо
навмисної видачі зазначеної квитанції з боку посадових  осіб позивача з підробленої печаткою та
підписом. Отже, в цієї частині, сторони не позбавлені права звернутися до
правоохоронних органів, та за наслідками перевірки звернутися до суду з заявою
про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Проте, оцінюючі докази в
сукупності, суд вважає доведеним з боку відповідача сплати коштів в сумі 252000
грн. за придбане за договором майно, що зокрема підтверджується актом прийму-передачі
основних  та оборотних фондів МПП «Агат»
від 28.08.2003р. з зазначенням факту отримання засновником та директором МПП
«Агат» грошових коштів в сумі 252000грн. та відсутності будь-яких майнових
претензій до ОСОБА_2, заявою засновника та директора МПП «Агат»від 06.08.2003р.
про передачу корпоративних прав МПП «Агат»до ОСОБА_2, зробленої останнім
приватному нотаріусу Вознесенського міського нотаріального округу.

Також, суд зазначає, що позивач
звернувся до суду про розірвання договору купівлі-продажу з моменту його
укладення, тобто з 28.08.2003р., посилаючись на приписи 128,161,203,209 ЦК УРСР
в редакції 1963р., ст.ст. 334,651 ЦК України, ст. 198,188 Господарського
кодексу України, проте, зазначені вище правові норми не передбачають такого правового
наслідку невиконання зобов'язань за договором, як розірвання договору  з моменту його укладення. Отже, позовні
вимоги в цієї частині не обґрунтовані нормами матеріального права та
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82,84,85
ГПК України, господарський суд  -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                        I.Г.Фiлiнюк