ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.05.2007
Справа №2-29/5807-2007А

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський консалтинг – центр», м.Сімферополь.

До відповідача – Фонду комунального майна м.Ялти, м.Ялта.

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –

Міський виконавчий комітет м.Ялта

Про спонукання до виконання певних дій.

Суддя Башилашвілі О.І.

Секретар судового засідання Готовкіна Т.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Васютін В.Є. – представник, довіреність від 03.05.07р.;

Патраш А.І. – представник, довіреність від 11.12.06р. б/н.

Від відповідача –  Москаленко С.А. – представник, довіреність від 04.05.07р. №05;

За участю третьої особи – не з’явився.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду АР Крим із позовом до Фонду комунального майна м.Ялти про зобов’язання надати згоду та здійснити узгодження договору купівлі-продажу об’єкта нерухомого майна, розташованого у м.Ялта, вул. Маршака,4 з переходом інвестиційних зобов’язань на нового власника; зобов’язання Фонду комунального майна м. Ялти продовжити строк виконання інвестиційних зобов’язань до 06.05.2010р.; зобов’язання Фонду комунального майна м. Ялти розділити інвестиційні зобов’язання наступним образом: на об’єкт – м. Ялта, вул. Маршака,4 будівля колишнього патолого-анатомічного центру встановити інвестиційні зобов’язання – не менш 27,8 млн. грн.; на об’єкт – м. Ялта, вул. Маршака,9 будівля колишнього кінотеатру «Спартак» встановити інвестиційні зобов’язання – не менш 30 млн. грн.

Заявою від 07.05.2007р. позивач доповнив позовні вимоги, вимогою наступного змісту: визнати дії (бездіяльність) органу власних повноважень в особі Фонду Комунального майна м. Ялти неправомірними та такими, що не відповідають законодавству України, в частині відмови в узгодженні договору купівлі-продажу, розділу двох об’єктів та продовження інвестиційних зобов’язань.

Заява прийнята судом до розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач своїми діями порушує положення Законів України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), «Про власність», та перешкоджає своїми діями у реалізації позивачем своїх прав власника.

Відповідач у відзиві на позов, проти викладених у ньому вимог заперечує, та вважає, що спір у цій справі не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а повинен розглядатися відповідно до Господарського-процесуального Кодексу України

Третя особа, в судове засідання не з’явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

З'ясувавши можливість врегулювання спору до судового розгляду, суд встановив, що сторони не згодні врегулювати спір до судового розгляду, у зв’язку з чим, суд закінчив підготовче провадження та перейшов до судового розгляду справи.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даної справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд -

встановив:

06.05.2005р. між позивачем та Фондом комунального майна Ялтинської міської ради, укладений договір купівлі-продажу комунального майна – окремо індивідуально визначеного майна – нежитлових приміщень та обладнання колишнього кінотеатру «Спартак», м. Ялта, вул. Маршака,9 та групи будівель літери А,Б,В, м. Ялта, вул.Маршака,4 (а.с. 13-17).

Відповідно до розділу V договору, покупець зобов’язаний протягом 3-х років з моменту приватизації провести реконструкцію будівлі за адресою: м. Ялта, вул. Маршака,9 з можливим збільшенням етажності відповідно до затвердженого у встановленому порядку проекту, із обов’язковим розміщенням на перших поверхах суспільно-культурного центру, включаючи кінотеатр не менш ніж на 200 міст, оснащений сучасним обладнанням для демонстрації кінофільмів та проведення видовищних заходів, а також офісів, кафе та ін.; провести протягом трьох років з моменту приватизації реконструкцію будівель за адресою: м. Ялта, вул. Маршака,4 відповідно до затвердженого у встановленому порядку проекту;інвестувати в реконструкцію та оснащення будівель не менш 57-ми мільйонів грн.; під час здійснення контролю подальше відчуження та застава об’єкту можливі виключно за згодою з Фондом. Для отримання згоди покупець зобов’язаний надати проект договору подальшого відчуження (застави), або договір відчуження (застави), укладений за відкладальною умовою (щодо надання органом приватизації на подальше відчуження) та документи, передбачені Порядком надання державними органами приватизації згоди на подальше відчуження та передачу в заставу об’єктів обтяжених зобов’язаннями їх власників перед державою , затвердженим Наказом Фонду Державного майна України від 30.03.2001р. № 500; при зміні власника об’єкта приватизації повідомити про це Продавця та покласти всі зобов’язання за договором на нового власника.

Суд встановив, що позивач з метою виконання інвестиційних зобов’язань за договором, а саме реконструкцій об’єктів, що їм придбані, неодноразово звертався до Ялтинської міської ради із заявами від 08.06.2005р., 17.08.2005р., 02.10.2005р., 20.03.2007р. про надання йому в оренду земельних ділянок за адресами: у м. Ялта по вул. Маршака,4 та Маршака,9, однак Ялтинська міська рада, не прийняла ніякого рішення з приводу надання позивачу в оренду земельних ділянок, та листом від 22.03.2007р. лише повідомила позивача про необхідний перелік документів, якій необхідне надати для вирішення цього питання.

Так, за встановлених обставин, позивач не в змозі, приступити до виконання інвестиційних зобов’язань за договором купівлі-продажу, про що відомо відповідачу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може  використовувати  майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності,  зокрема  передавати  його безоплатно або за плату у володіння і  користування,  а  також  у  довірчу  власність  іншим особам.

Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Держава безпосередньо не втручається в господарську діяльність суб'єктів права власності.

Бажаючи використати права, передбачені наведеною нормою, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на відчуження, об’єкта обтяженого інвестиційними зобов’язаннями, розташованого за адресою: м. Ялта, вул. Маршака,4 та узгодження договору купівлі продажу.

Листом від 04.12.2006р. відповідач надав згоду на відчуження вказаного об’єкту з переносом інвестиційних зобов’язань на нового власника, та роз’яснив порядок та умови укладення такого договору.

Суд встановив, що позивач надав фонду комунального майна Ялтинської міської ради проект договору купівлі-продажу об’єкту нерухомості та технічно-економічне обґрунтування вкладення інвестицій в об’єкт купівлі-продажу не менш ніж 27,8 млн. грн.

Однак, відповідач листом від 13.04.2007р., повідомив позивача, що нажаль, в діючому законодавстві не відображено питання узгодження відчуження частки об’єкта приватизації, у зв’язку з чим Фонд комунального майна Ялтинської міської ради звернувся за роз’ясненнями до Фонду державного майна України, та повідомив позивача, що він буде проінформований про прийняте рішення, після отримання від Фонду відповіді.

При цьому у матеріалах справи знаходиться лист фонду майна АР Крим від 18.04.2007р. (а.с. 24), відповідно до якого, Фонд вважає, що відчуження одного з об’єктів, що входять до складу об’єкта приватизації не суперечать законодавству.

Оглянувши положення договору купівлі-продажу, суд встановив, що фактично позивач придбав два різні об’єкта, про що свідчать різні адреси, за якими вони знаходяться, а саме у м. Ялта: вул. Маршака,4 та Маршака,9.

Відповідно до п. 130 Закону України «Про затвердження Державної програми приватизації на 2000-2002р.» забороняється подальше відчуження окремих частин пакета

акцій до повного виконання покупцем умов договору купівлі-продажу об'єкта приватизації, а також подальше відчуження приватизованого об'єкта без збереження для нового власника зобов'язань, визначених умовами конкурсу, аукціону чи викупу.

У разі подальшого відчуження приватизованого об'єкта новий власник у двотижневий термін з дня переходу до нього права власності на цей об'єкт подає до державного  органу  приватизації копії документів, що  підтверджують  перехід  до  нього права власності. Державний орган приватизації зобов'язаний вимагати від нового власника виконання зобов'язань, визначених  договором купівлі-продажу об'єкта приватизації, та застосовувати до нього в разі їх невиконання санкції згідно із законом.

Згідно п. 1.4 Порядку надання державними органами приватизації згоди на подальше відчуження та передачу в заставу об'єктів, обтяжених зобов'язаннями їх власників перед державою, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 30.03.2001 N 500, погодження органом приватизації подальшого відчуження об'єкта здійснюється шляхом накладання на договір подальшого відчуження, поряд з підписами сторін договору, резолюції "Погоджено" за підписом керівника органу приватизації або його заступника, завіреним печаткою.

Пункт 2 Порядку передбачає, що заява до органу приватизації за погодженням подальшого відчуження об'єкта, оформлюється листом за підписами власника та претендента.

Разом із заявою до органу приватизації  щодо  погодження подальшого відчуження об'єкта подаються такі документи: копії договору купівлі-продажу об'єкта приватизації та

додаткових угод до нього; документи, що підтверджують виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта приватизації та рішень судів (господарських судів) щодо санкцій, передбачених чинним законодавством та умовами договору; проект договору подальшого відчуження або договір подальшого відчуження, укладений за відкладальною умовою щодо набрання ним чинності після погодження органом приватизації  подальшого відчуження об'єкта.

У п. 7 Порядку встановлено, що розгляд заяви здійснюється органом приватизації у

двадцятиденний термін після одержання ним відповідних  документів.

За  відсутності  зауважень  орган  приватизації  погоджує  договір подальшого відчуження об'єкта.

У разі незгоди з проханням про погодження подальшого відчуження об'єкта орган приватизації листом обгрунтовує відмову і повертає заявникам всі отримані від них документи.

За наявності зауважень щодо поданих документів орган приватизації у двотижневий термін з моменту їх отримання направляє заявникам лист про потребу їх доопрацювання.

Повторний розгляд доопрацьованих документів  здійснюється відповідно до пункту 1 цього розділу.

Відповідно до п.8 Порядку, за результатами розгляду поданих документів орган приватизації може відмовити в погодженні подальшого продажу об'єкта. Це здійснюється у таких випадках якщо: претендент не може бути визнаний покупцем згідно із законодавством України; на розгляд органу приватизації  не  представлені документи, передбачені цим Порядком.

Суд вважає, що відповідач фактично порушив вказаний Порядок розгляду заяв, оскільки досі не повідомив позивача про прийняте рішення, не повернув йому його заяву та не відмовив у задоволенні заяви відповідно до Порядку.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з вимогами ст.17 КАСУ компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі ст.105 КАСУ, адміністративний позов може містити вимоги встановлені п.1 - п.6 вказаної норми.

При цьому, згідно з ч.4 ст.105 КАС України, позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою цієї статті, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

В свою чергу, відповідно до ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову у межах встановлених п.1 – п.8 вказаної норми.

Крім того, відповідно до ст.162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При таких обставинах, у випадку встановлення судом порушень прав людини чи юридичної особи, суд, при прийнятті постанови, може іншим способом (який не встановлений КАСУ, з додержанням принципів діючого законодавства) поновити порушене  право позивача.

За викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про: визнання дій (бездіяльності) органу владних повноважень в особі Фонду комунального майна м.Ялта неправомірними та не відповідаючими законодавству України в частині відмови в узгодженні договору купівлі – продажу, розділу двох об’єктів та продовженні інвестиційних зобов’язань, та зобов’язання Фонду комунального майна м.Ялти надати згоду та провести узгодження договору купівлі – продажу об’єкту нерухомого майна, розташованого у м.Ялта, вул..Маршака,4 з переходом інвестиційних зобов’язань на нового власника, підлягають задоволенню.

Що ж до вимоги, про зобов’язання Фонду комунального майна м.Ялти продовжити строк інвестиційних зобов’язань на два роки та встановити строк виконання інвестиційних зобов’язань до 06.05.2010р. та зобов’язання Фонду комунального майна м.Ялта розподілити інвестиційні зобов’язання наступним чином: на об’єкт м.Ялта, вул.Маршака,4 будівлі колишнього патолого – анатомічного центру встановити інвестиційні зобов’язання не менш ніж 27,8 млн. грн.., на об’єкт м.Ялта, вул..Маршака,9 будівля колишнього кінотеатру «Спартак» встановити інвестиційні зобов’язання – не менш ніж 30 млн. грн., то провадження у цій частині підлягає закриттю, у зв’язку з наступним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Таким чином, вказані вимоги підлягають розгляду господарським судом в порядку Господарського-процесуального Кодексу України, та відповідно не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 10.05.2007р.

Постанова складена у повному обсязі та підписана 15.05.2007р.

Керуючись ст. 152, п. 1 ст. 153, п.1 ст.157, ст.ст.160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати дії (бездіяльність) органа владних повноважень в особі Фонду комунального майна м.Ялта неправомірними та такими, що не відповідають законодавству України в частині відмови в узгодженні договору купівлі – продажу, розділу двох об’єктів та продовженні інвестиційних зобов’язань.

3. Зобов’язати Фонд комунального майна м.Ялти (АР Крим, м. Ялта, пл. Радянська,1, код в ЄДРПО України 24503042) надати згоду та провести узгодження договору купівлі – продажу об’єкту нерухомого майна, розташованого у м.Ялта, вул.Маршака,4 з переходом інвестиційних зобов’язань на нового власника.

4. В іншій частині позовних вимог щодо зобов’язання Фонду комунального майна м.Ялти продовжити строк інвестиційних зобов’язань на два роки та встановити строк виконання інвестиційних зобов’язань до 06.05.2010р. та зобов’язання Фонд комунального майна м.Ялта розподілити інвестиційні зобов’язання наступним чином: на об’єкт м.Ялта, вул..Маршака,4 будівлі колишнього патолого – анатомічного центру встановити інвестиційні зобов’язання не менш ніж 27,8 млн. грн.., на об’єкт м.Ялта, вул..Маршака,9 будівля колишнього кінотеатру «Спартак» встановити інвестиційні зобов’язання – не менш ніж 30 млн. грн.. – провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд  АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.