Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007                                                                Справа № 49/175-06

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду  у складі:  головуючого судді Карбань І.С.,судді Бабакової Л.М., судді Шутенко І.А.

при секретарі –Міракові Г. А.,

за участю представників сторін:

позивача –  Ткаченко  В.І. за довіреністю № 63/29 від 12.01.07р., Пікули  В.Ю. за довіреністю № 55/29 від 12.01.07р.,

відповідача – Ващенко Т.Д. за довіреністю № 38-134/209юр від 18.01.06р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 1722Х/2-4) Комунального підприємства «Харківські теплові мережі»м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 12.04.2007р. по справі № 49/175-06

за позовом КП «Виробничо-технічне підприємство «ВОДА», м. Харків

до  Комунального підприємства «Харківські теплові мережі»м. Харків

про стягнення   3855841,32 грн., -

встановила:

КП  «Виробничо-технічне підприємство «ВОДА», звернулося до господарського суду з позовною заявою та уточненнями до неї, в яких просило стягнути з КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з водопостачання, яка виникла за договором № 13024 від 12.11.2005 р. «Про відпускання води та споживання»у розмірі 3482362,53 грн., з яких 3785058,69 грн. - сума основного боргу, 54519,83 грн. - інфляційні витрати та 16262,80 грн. - три відсотки річних, у зв’язку з несплатою КП «Харківські теплові мережі» суми боргу у добровільному порядку.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.04.2007р. (суддя Кононова О.В.) по справі № 49/175-06  позовні вимоги задоволено частково, стягнено з КП «Харківські теплові мережі»на користь КП «Виробничо-технологічне підприємство «ВОДА»2868940,43 грн. заборгованості, 42716, 47 грн. інфляційних витрат, 13087,41 3 % річних, 25500 витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. В частині заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 159509,49 грн. провадження по справі припинено. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись частково з рішенням господарського суду Харківської області від 12.04.2007р. по даній справі, подав апеляційну скаргу, в якій просив вказане рішення змінити зменшивши суму основного боргу на 267337,48 грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося. В обгрунтування своїх доводів апелянт вказував, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не були прийняти до уваги, що  заявами № 23-3624 від 30.11.2006р. на суму 40393,25 грн. та № 23-3987 від 25.12.2006 р. на суму 226944,23 грн., надісланими на адресу позивача у відповідності до ст. 601 ЦК України, було повідомлено про зарахування зазначених сум в рахунок погашення заборгованості за спірний період. В той жеи час судом першої інстанції були прийняті до уваги заяви позивача від 23.11.2006р.та від 22.12.2006р.,  якими він повідомив відповідачу про зарахування 40393,25 грн. та 226944,23 грн. в рахунок погашення боргу за рішенням господарського суду Харківської області № 33/224-05 від 20.10.05р.

Апелянт зазначав, що відповідно до ст.  4 Закону України «Про власність»та ст. 319 ЦК України  КП «Харківські теплові мережі»погашє заборгованість перед позивачем за послуги по водопостачанню,  на свій розсуд зазначая періоди погашення даної заборгованості. В заявах від 30.11.06р. та 25.12.06р.  про залик  зустрічних  однорідних вимог йшла мова про взємній заборгованості сторін за договорами № 7121 від 01.12.04р. про постачання теплової енергії та № 13024 від 22.11.05р. за послуги по водопостачанню. Але з заявах позивача від 23.11.06р. та 22.12.06р. йде мова про погашення заборгованості за договором в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду і такі вимоги не є однорідними, як це визначено ст. 601 ЦК України.

Позивач подав відзив на апеляційну скрагу, в якому  просив залишити рішення господасрького суду Харківської області по даінй справі від 12.04.07р., а апеляційну скрагу без задоволення, оскільки вважав рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. В обгрунтування своїх доводів позивач вказував, що відповідачем на адресу КП «ВТП «Вода»листами вих. № 23-3987 від 25.12.2006р., № 23-3624 від 30.11.2006р. на суму 226944,23 грн. та 40393,25 відповідно, було повідомлено про зарахування зазначених сум в рахунок погашення заборгованості за спірний період. Але листами від 22.12.2006р., 23.11.2006р. КП «ПТП «Вода»на адресу КП «Харківські теплові мережі»були надіслані повідомлення про зарахування 386453,72 грн., в т.ч. і 226944,23 грн. та 191095.24грн., в т.ч. і 40393,25 грн. в рахунок погашення боргу за наказом господарського суду Харківської області № 33/224-05. З вищезазначених листів видно, що КП «ВТП «Вода»було раніше направлено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог. На підставі викладеного позивач зазначав, що КП «ВТП «Вода»ініціювало проведення заліків зустрічних однорідних вимог, з чого слідує правомірність такого зарахування в рахунок погашення боргу за рішенням суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши  правильність  застосування норм процесуального права, колегією суддів встановлено, що  22.11.2005 р. між КП Виробничо-технологічне підприємство «ВОДА» та КП «Харківські теплові мережі»був укладений договір № 13024 на відпуск та споживання води. Відповідно до п. 2.1., 2.2. договору позивач зобов'язувався здійснювати водопостачання відповідачу, а відповідач відповідно до п. 3.4.2 договору своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого питного водопостачання. Згідно п. 4.1 всі розрахунки за воду здійснюються відповідачем щомісячно платіжними документами КП «ВТП «ВОДА»або «Абонента»на підставі діючих тарифів за обсяги водоспоживання, які визначені за показниками приладів обліку або нормам водоспоживання. Пунктом 4.5.  договору визначено, що  «Абонент»робить оплату за спожиту воду на протязі трьох банківських днів від дня одержання рахунку.

На виконання своїх договірних зобов’язань позивач надавав відповідачу послуги з водопостачання з урахуванням діючих тарифів в період з червня 2006 р. по жовтень 2006 р. на загальну суму 4401050,28 грн., що підтверджено двосторонніми актами фіксації об'ємів відпущеної та спожитої води, складеними представниками сторін по справі, і направив відповідачу платіжні вимоги на оплату вищевказаної суми. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання, відмовився від виконання обов’язків по своєчасній оплаті наданих позивачем послуг, не сплатив у визначені договором порядку та розмірі вартість послуг з водопостачання, сплатив заборгованість лише частково, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3482362,53 грн. На протязі жовтня-грудня 2006 р. між сторонами по справі були проведені взаємозаліки зустрічних однорідних вимог, а саме: 29.09.2006 р. відповідач направив позивачеві лист № 23-2822, в якому зазначив про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 157573,66 грн., в рахунок погашення заборгованості за спожиту холодну воду у серпні 2006 р., 24.10.2006 р. відповідач направив позивачеві лист № 23-3166, в якому зазначив про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 145636,96 грн., в рахунок погашення заборгованості за спожиту холодну воду у вересні 2006 р., 17.11.2006 р. відповідач направив позивачеві лист № 23-3473, в якому зазначив про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 150701,99 грн., в рахунок погашення заборгованості за холодну воду, 22.12.2006 р. відповідач направив позивачеві лист № 23-3937, в якому зазначив про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 159509,49 грн., в рахунок погашення заборгованості за холодну воду за жовтень 2006 р.

Згідно зі ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Отже, залік зустрічних однорідних вимог є односторонньою угодою, а тому її умови визначаються стороною, яка ініціює проведення взаємозаліку.

Частиною 1 ст. 202 ГК України визначено, що господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання уравненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також відповідно ч. 2 цієї ж статті, у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Таким чином,  господарське зобов'язання відповідача в сумі 453912,61 грн. є припиненим зарахуванням зустрічних однорідних вимог, у зв’язку з чим  колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в цій частині в задоволенні позовних вимог.

На адресу позивача відповідачем були направлені листи № 23-3624 від 30.11.2006 р. (на суму 40393,25 грн.) та  № 23-3987 від 25.12.2006 р. (на суму 226944,23 грн.), в яких зазначено про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 267337,48 грн., в рахунок погашення заборгованості за холодну воду за жовтень 2006 р. Стосовно вказаного заліку  судом першої інстанції було зроблено висновок, що дане посилання є безпідставним, оскільки 23.11.2006 р. позивач направляв відповідачеві повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог, в т.ч. і на суму 267337,48 грн. в рахунок погашення боргу за  рішенням господарського суду Харківської області № 33/224-05 від 20.10.2005 р.

Стосовно вказаного висновку господарського суду Харківської області колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що здійснення заліку зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 ЦК України після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості по договору є неправомірним виходячи із того, що  «залік», як спосіб захисту цивільного права у вигляді «припинення зобов’язання», та звернення до суду з позовом про стягнення цієї ж суми шляхом «відшкодування збитків», відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, є різними способами захисту одного і того ж цивільного права.

Обрання в якості способу захисту цивільного права про отримання оплати за надані послуги за спірним договором, шляхом звернення до суду з позовом, виключає можливість виконати ухвалене судом рішення способом «припинення зобов’язання»зарахуванням, оскільки відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов’язковими до виконання на всій території України, і виконуються лише в порядку виконання судового рішення, згідно Закону України «Про виконавче провадження». Не виключається також укладення мирової угоди у процесі виконання  судового рішення, відповідно до ст.121 ГПК України.

Таким чином, у відповідача  були всі правові підстави для  зарахування 267337,48 грн. в рахунок погашення заборгованості за водоспоживання за період, вказаний в листах відповідача. Враховуючи, що погашення суми заборгованості в цій частині відбулося після подачі позову до суду, в зв’язку з чим провадження по справі  в частині стягнення з відповідача 267337,48 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

На підставі викладеного судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що висновки господарського суду першої інстанції, викладені в рішенні від 12.04.2007р. по справі № 49/175-06 в частині стагнення основного боргу в сумі 267337,48 грн. не відповідають обставинам справи, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню,  рішення суду першої інстанції в цій частині зміні, а провадження у справі припиненню в частині суми основного боргу у розмірі 267337,48 грн.

Керуючись ст. 99,101, п.4 ст.103, п.3 ч.1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.04.2007р. по справі № 49/175-06 змінити.

Припинити провадження у справі в частині стягення основної суми боргу у розмірі 267337,48 грн.

В інший частині рішення господарського суду Харківської області від 12.04.2007р. по справі № 49/175-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                        І. С. Карбань.

суддя                Л. М. Бабакова.

суддя                                                      І. А. Шутенко.