СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

24.05.2007

Справа №2-30/3605-2007А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання
Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від заявника - не з'явився.

Від
відповідача - Левинцева, предст. за дов. від 13.03.07р. у справі.

розглянувши адміністративну справу

за адміністративним позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

до відповідача Управління ПФУ в м.
Керч, м. Керч, ш. Героїв Сталінграду, 60/1.

про скасування вимоги про сплату
боргу.

ВСТАНОВИВ:

СПД ОСОБА_1, м. Керч звернулась до
господарського суду АРК з адміністративним позовом до Управління ПФУ в м. Керч,
м. Керч про скасування вимоги про сплату боргу НОМЕР_1 від 07.04.2006р.

Свої вимоги позивач пояснює тим, що
на підставі Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва» для
суб'єктів малого підприємництва встановлена спрощена система оподаткування, яка
передбачає заміну уплати встановлених законом податків та зборів сплатою
єдиного податку. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»
відділення казначейства України наступного дня після надходження коштів повинні
перерахувати одержані кошти, зокрема, в пенсійний фонд в розмірі 42 %. За
період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р. позивач щомісячно сплачувала єдиний
податок в сумі 80,0 грн. та, відповідно, страхові внески, а тому вважає, що
вимога відповідача про сплату боргу НОМЕР_1 від 07.04.2006р. винесена з
порушенням норм законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві НОМЕР_2 проти
позову заперечує з підстав, що згідно з представленим звітом за 2005 р. за
перший квартал позивачу нарахована фіксована ставка в сумі 251,52 грн., яка не
сплачена позивачем і стала недоїмкою. На думку відповідача, оскільки вимога
пенсійного фонду  НОМЕР_1 від 07.04.2006р.
оскаржена позивачем не була, то вважається узгодженою і підлягає оплаті, а тому
у позові слід відмовити.

Дослідивши представлені докази, суд
вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа - суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Керч зареєстрована як платник страхових внесків в
Управлінні Пенсійного фонду України у м. Керч АРК.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про державну підтримку малого підприємництва» від 19.10.2000 р. № 2063-111 для
суб'єктів малого підприємництва в порядку, встановленому законодавством
України, може застосовуватися спрощена система оподаткування бухгалтерського
обліку та звітності, яка передбачає: заміну сплати встановлених законодавством
податків і зборів (обов'язкових платежів) сплатою єдиного податку; застосування
спрощеної форми бухгалтерського обліку та звітності.

Пунктом 6 Указу Президенту України
«Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» № 727/98 від 03.07.1998 р. суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником, зокрема, збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до п. 2 Указу Президента
України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва» суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на
окремий рахунок відділень Державного казначейства України, яке на наступний
день після одержання коштів перераховує суми єдиного податку:

до місцевого бюджету - 43 відсотки;

до Пенсійного фонду України - 42
відсотки;

на обов'язкове соціальне
страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння
зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються
відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а
також витрат, зумовлених народженням та похованням.

В 2005 році позивач була платником
страхових внесків у фіксованому розмірі згідно із Указом Президента України
«Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» №727/98 від 03.07.1998р. та п. 8 ст. 45 Закону України «Про
Державний бюджет на 2005 рік» від 23.12.2004р.

16.03.2006 року прийнятий Закон
України «Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку, звітності у
зв'язку з не розподілом Державним казначейством України частини податків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування на випадок безробіття
протягом 2004 року - 1 кварталу 2005 року» № 3583-IV, згідно зі статтею 2
даного Закону сплачені у 2004 і у першому кварталі 2005 року суб'єктом
підприємницької діяльності суми внесків у складі податків і не зараховані на
рахунки у Фонді не являються недоїмкою.

Як вбачається з матеріалів справи,
в 1-му кварталі 2005 року позивач СПД ОСОБА_1 квитанціями від 30.03.2005 р.
НОМЕР_3, від 25.02.2005 р. НОМЕР_4 та від 28.01.2005 р. НОМЕР_5 (а.с. 62-64,
81) сплатила через установи банку фіксований податок в сумі 80,00 грн. за
кожний місяць. Крім того, в матеріали справи було представлено 12 квитанцій за
2005 рік про сплату СПД ОСОБА_1 фіксованого податку по 80,00 грн. щомісячно до
державного бюджету м. Керч.

Таким чином, суд вважає, що СПД
ОСОБА_1 свої зобов'язання перед державним бюджетом виконала в повному обсязі, а
тому вимога Управління Пенсійного фонду України в м. Керч АРК за НОМЕР_1 від
07.04.2006 р. про сплату боргу в сумі 251,52 грн. є протиправною і підлягає
скасуванню.

Крім того, слід зазначити, що в
судовому засіданні представник відповідача пояснила, що сума недоїмки по
вимозі, яка оскаржується позивачем, зменшилася на 24,0 грн., на підтвердження
чого представив службову записку від 25.10.2006 р., яка складена до позову про
стягнення даної недоїмки  (а.с. 94) з
якої вбачається, що остаток заборгованості становить 227,52 грн. Таким чином,
можна зробити висновок, що вимога відповідача НОМЕР_1 від 07.04.2006 р. не є
узгодженою, а тому доводи відповідача, викладені у відзиві не приймаються судом
до уваги, оскільки спростовуються представленими в матеріли справи доказами.

Також, не приймається до уваги
представлений відповідачем звіт про нарахування та сплату суми страхових
внесків (а.с. 93) про наявність боргу за позивачем, оскільки первиними
документами підтверджується оплата фіксованого податку та, відповідно,
страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені
судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС
України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому
засіданні 24.05.2007 р., постанова складена та підписана суддею 07.06.2007 р.

При таких обставинах, керуючись п.
1 ч. 1 ст. 17, ст. 156,  ст. ст. 94, 158
- 161, п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Адміністративний позов Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 задовольнити.

2.          Вимогу Управління Пенсійного фонду
України в м. Керч АРК за НОМЕР_1 від 07.04.06 р. про сплату боргу в сумі 251,52
грн. скасувати.

3.          Стягнути з Державного бюджету м.
Сімферополя (р/р №5601 в УДК в АРК м. Сімферополь, МФО 824026, ЄДРПОУ
2230040 на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ІПН
НОМЕР_6) 3,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.