ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2007 року                                                                                   Справа № 34/342-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів:                    Джихур О.В., Лисенко О.М. (зміни у складі колегії судів на підставі розпорядження від 07.03.2007р. № 142)

при секретарі: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

позивача –Бірюков С.В., дов. № 18 від 29.01.2007р.;

позивача –Первушин Ю.Ю., дов. № б/н від 27.02.2007р., адвокат;

відповідача –Сорока В.І., наказ № 65 від 05.06.2006р., директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Павлоградське спеціалізоване управління № 417” закритого акціонерного товариства “Дніпроелектромонтаж” м.Павлоград

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2006 року

у справі № 34/342-06

за позовом дочірнього підприємства “Павлоградське спеціалізоване управління № 417” закритого акціонерного товариства “Дніпроелектромонтаж” м.Павлоград

до  відкритого акціонерного товариства “Павлоградського заводу Буддеталь”, м.Павлоград

про розірвання договору в зв’язку з істотною зміною обставин

В судовому засіданні 12.03.2007р. було проголошено перерву до 19.03.2007р. (ст..77 ГПК України).

За згодою представників сторін, присутніх в судовому засіданні, було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2006р. (суддя Примак С.А.) по справі № 34/342-06 за позовом дочірнього підприємства “Павлоградське спеціалізоване управління № 417” закритого акціонерного товариства “Дніпроелектромонтаж” м.Павлоград (далі –ДП “Павлоградське спеціалізоване управління № 417” ЗАТ “Дніпроелектромонтаж”) до відкритого акціонерного товариства “Павлоградського заводу Буддеталь”, м.Павлоград (далі –ВАТ “Павлоградського заводу Буддеталь”) про розірвання договору в зв’язку з істотною зміною обставин в позові було відмовлено.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано тим, що з матеріалів справи не вбачається, а позивачем не доведено в встановленому законом порядку належними доказами факт наявності одночасно усіх умов, передбачених п.п.1-4 ч.2 ст.652 ЦК України.

Не погодившись з вищезазначеним рішення господарського суду до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач по справі –ДП “Павлоградське спеціалізоване управління № 417” ЗАТ “Дніпроелектромонтаж” м.Павлоград, посилається на невідповідність судового рішення, на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, на неповне з’ясування обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарським судом порушено вимоги смт.20 ГПК України, оскільки суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участь в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю; суддею Примак С.А. було прийнято рішення від 04.10.2006р. по справі № 34/129 щодо стягнення заборгованості за договором № 48-05 від 30.08.2005р. та у випадку розірвання зазначеного договору по цій справі вищевказане судове рішення підлягало перегляду та скасуванню;

- господарським судом не повно з’ясовано обставини справи, а саме 28.09.2006р. між ДП РУ “Придніпровмонтажспецбуд”, що є правонаступником всіх прав та обов’язків РУ “Придніпровмонтажспецбуд” та ЗАТ “Дніпроелектромонтаж” було укладено договір № 10/0906, щодо уступку права вимоги по договору № 57/И від 01.10.2004р., 29.09.2006р. між ЗАТ “Дніпроелектромонтаж” та ДП ПСУ-417 ЗАТ “Дніпроелектромонтаж” був укладений договір № 10/0906а від 29.09.2006р. щодо уступки прав вимоги по договору № 57/И від 01.10.2004р. В зв’язку з вищевикладеним до ДП ПСУ-417 ЗАТ “Дніпроелетромонтаж” перейшло право вимоги виконання зобов’язань за договором № 57/И від 01.10.2004р.;

- перехід права вимоги й був істотною зміною обставин, на яку посилається ДП ПСУ-417 ЗАТ “Дніпроелектромонтаж”, і яку намагався спростувати відповідач у відзиві на позовну заяву, однак зовсім не розглядав суд.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач по справі –ВАТ “Павлоградський завод Буддеталь” м.Павлоград, проти задоволення апеляційної скарги заперечує, посилаючись на відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід  залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст..188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має передати спір на вирішення суду.

В матеріалах справи відсутні та не надавались позивачем суду першої інстанції, відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України, докази, підтверджуючи дотримання порядку розірвання договору № 48-05 від 30.08.2005р., зокрема, в зв’язку зі зміною обставин. Будь-які листи, докази їх направлення, підтверджуючи, що позивач звертався до відповідача про дострокове розірвання договору № 48-05 з підстав зазначених в позовній заяві, відсутні.

На вимогу суду апеляційної інстанції, викладену в ухвалі від 22.01.2007р., 14.02.2007р. (а.с.59, 80) в якості таких доказів було надано лист без номеру та дати (а.с.72-73) та поштовий касовий чек від 28.08.2006р. про його відправлення. Зазначені докази не можуть бути прийняті в якості доказів, підтверджуючих факт дотримання порядку розірвання договору у відповідності до ст.188 Господарського кодексу України, оскільки: по-перше, зі змісту листа (а.с.72) не вбачається пропозиція про дострокове розірвання договору № 48-05 в зв’язку зі зміною обставин; по-друге, відсутність номеру та дати листа перешкоджає встановленню певного зв’язку між саме цим листом позивача (а.с.72) та поштовим касовим чеком від 28.08.2006р. (а.с.73); по-третє, предметом спору по цій справі не є вимоги позивача щодо спонукання відповідача укласти додаткову угоду до договору № 48-05, як зазначено у вищевказаному листі. Крім цього, на обґрунтування неподання цих доказів суду першої інстанції позивач не навів жодної поважної причини у відповідності до ч.1 ст.101 ГПК України.

Також не вбачається пропозицій позивача про дострокове розірвання договору № 48-05 в зв’язку з істотною зміною обставин із змісту наданих позивачем суду апеляційної інстанції листів від 14.11.2003р. № 118, від 14.03.2006р. № 47, від 16.03.2006р. № 124.

Відповідно до частин 1, 2 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в моменту кладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Стаття 652 ЦК України формулює розгорнені правила, спрямовані на захист інтересів сторін договору в разі істотної зміни обставин. Законодавство в цьому випадку передбачає, що зміст прав та обов’язків, які виникли у сторін на підставі договору, доцільно змінити з метою зберегти той баланс інтересів сторін, якого було досягнуто при укладенні договору і який виявився порушенням у зв’язку з істотною зміною обставин. Підставою зміни або розірвання договору може бути істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Визначення істотної зміни обставин наводиться в абзаці другому ч.1 ст.652 ЦК України.

Частина 2 ст.652 ЦК України встановлює, що у разі недосягнення між сторонами договору згоди щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду. Це можливо за наявності одночасно всіх умов, що встановлені п.п.1-4 частини 2 ст.652 ЦК України.

Сторона, яка вимагає розірвання або зміни договору, повинна довести, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна не настане. Ця ж сторона повинна доказати, що її вина в не усуненні причин, які привели до зміни обставин, відсутня. В пункті 2 ч.2  ст.652 ЦК України розкрито зміст поняття вини як не проявлення всієї турботливості та обачності, які вимагались від сторони.

Отже, матеріалами справи, наданими доказами як до суду першої інстанції, так і апеляційному господарському суду відповідно до ст..33 ГПК України позивачем не доведено те, що зміна обставин є настільки істотною, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали його на інших умовах, також не доведено матеріалами справи факт того, що вина позивача в не усуненні причин, що зумовили зміну обставин, відсутня, не доведений факт наявності одночасно всіх умов, що встановлені п.п.1-4 ч.2 ст.652 ЦК України, які є обов’язковими при достроковому розірванні договору на підставі ст..652 ЦК України.

Щодо доводів скаржника на порушення норм процесуального права, зокрема, ст..20 ГПК України, то ці доводи не може бути прийнято в силу ч.2 ст.104 ГПК України та з урахуванням того, що саме по цій справі суддею Примак С.А. не приймалось  будь-якого рішення або ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2006р. по справі № 34/342-06 –залишити без змін; а апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Павлоградське спеціалізоване управління № 417” закритого акціонерного товариства “Дніпроелектромонтаж” м.Павлоград –залишити без задоволення.

Головуючий                                                                                                    О.М. Виноградник

Судді                                                                                                               О.В. Джихур

О.М.Лисенко

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                                 О.О.Головіна

22.03.2007