СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.05.07                                                                                 Справа № 18/213ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Україна», м. Енергодар Запорізької області

до:  1–го відповідача –відділу державної виконавчої служби Ровеньківського міського управління юстиції,  м. Ровеньки Луганської області

2–го відповідача –Головного управління Державного казначейства України в Луганській області,  м. Луганськ

про визнання бездіяльності незаконною та стягнення 976791,70 грн.

при секретарі Герасименко Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача:                    не прибув;

від 1-го відповідача:          Шерстюк О.В. –начальник ВДВС, посвідчення від 28.03.2006 № 644;

Нєчаєв С.Л. за дов. від 15.05.2007;

від 2-го відповідача:          Кильчинський Є.С. за дов. від 09.01.2007.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-          про визнання незаконною бездіяльності 1-го відповідача (ВДВС) по виконанню постанови господарського суду від 05.02.2007 по справі № 4/33;

-          про відшкодування з 1-го відповідача шкоди в сумі 916400,89 грн., яка заподіяна його незаконними діями щодо невиконання наказів господарського суду № 1/445 та № 446;

-          про стягнення з 1-го відповідача пені в сумі 60390,82 грн. за невиконання судового рішення.

Відповідачі проти позову заперечують посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішеннями господарського суду Луганської області від 17.10.2006 по справах № 1/445 та № 1/446, які набрали законної сили, з державного підприємства «Ровенькиантрацит»на користь позивача були стягнуті грошові кошти в сумі 916400,89 грн. та видані накази № 1/445 та № 1/446.

17.11.2006 Державною виконавчою службою у м. Ровеньки були винесені дві постанови про відкриття виконавчих проваджень по виконанню вказаних рішень суду.

В зв’язку з тим, що боржник (ДП «Ровенькиантрацит») був внесений до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», вказані виконавчі провадження були зупинені 24.11.2006 на підставі п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

У грудні 2006 р. позивач оскаржив до господарського суду дії ДВС щодо зупинення виконавчого провадження (адміністративна справа № 1/593пн-ад).

Постановою господарського суду від 14.12.2006 по справі № 1/593пн-ад у задоволенні позову щодо визнання незаконними дій ДВС відмовлено (судом було встановлено, що зупинення виконавчих провадження було здійснено ДВС правомірно). Одночасно, суд скоротив строк зупинення виконавчих проваджень.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 по справі № 1/593пн-ад постанова від 14.12.2006 залишена без змін.

09.01.2007 зазначені виконавчі провадження були поновленні в зв’язку з виведенням боржника (ДП «Ровенькиантрацит») з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу.

У той же день –09.01.2007 ці ж виконавчі провадження знову були зупинені в зв’язку з надходженням скарги боржника на дії ДВС.

11.01.2007 виконавчі провадження були поновленні в зв’язку з закінченням розгляду скарги.

У той же день –11.01.2007 ці ж виконавчі провадження знову були зупинені в зв’язку з внесенням боржника до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

У січні 2007 р. позивач оскаржив до господарського суду дії ДВС по невиконанню наказів господарського суду № 1/445 та № 1/446 (справа № 4/33пн-ад).

Постановою господарського суду від 05.02.2007 по справі № 4/33пн-ад позов був задоволений: визнані незаконними дії ДВС по невиконанню наказів господарського суду № 1/445 та № 1/446, а також ДВС був зобов’язаний здійснити заходи щодо виконання вказаних наказів господарського суду.

Однак, в резолютивній частині постанови не вказано, які саме дії ДВС є незаконними, та які саме заходи слід здійснити ДВС для виконання наказів суду.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 03.04.2007 по справі № 4/33пн-ад постанова від 05.02.2007 залишена без змін.

Із мотивувальних частини вказаних постанови та ухвали судів витікає, що незаконною була бездіяльність ДВС в період: з 01.01.2007 по 12.01.2007 (в період, коли боржник не знаходився у реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу).

14.02.2007 виконавчі провадження були поновленні в зв’язку із скороченням господарським судом строку зупинення виконавчого провадження (набранням постановою суду від 14.12.2006 по справі № 1/593пн-ад законної сили).

15.02.2007 виконавчі провадження були зупинені в зв’язку з надходженням скарги боржника (ДП «Ровенькиантрацит») на дії ДВС.

16.04.2007 виконавчі провадження були поновленні в зв’язку із закінченням розгляду скарги (у задоволенні скарги відмовлено).

Постановою ВДВС від 10.05.2007 був накладений арешт на грошові кошти боржника в сумі 1008040,98 грн., які містилися на його банківських рахунках.

18.05.2007 грошові кошти в сумі 1008040,98 грн. надійшли на депозитний рахунок ВДВС, що підтверджується банківською випискою.

Позивач заявив позов з вимогами:

-          про визнання незаконною бездіяльності 1-го відповідача (ВДВС) по виконанню постанови господарського суду від 05.02.2007 по справі № 4/33;

-          про відшкодування з 1-го відповідача шкоди в сумі 916400,89 грн., яка заподіяна його незаконними діями щодо невиконання наказів господарського суду № 1/445 та № 446;

-          про стягнення з 1-го відповідача пені в сумі 60390,82 грн. за невиконання судового рішення.

Відповідачі проти позову заперечують посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Позивачем в позовній заяві не вказано, які саме виконавчі дії не виконав 1-й відповідач, і чи мав він об’єктивну можливість виконати ці дії.

Тобто позивач не зазначив у чому складається незаконна бездіяльність (невиконання рішення суду ще не означає наявності незаконної бездіяльності ДВС).

Судом вище викладені обставини (по хронології) розвитку подій щодо виконавчих проваджень про які йдеться у позові.

Вказані обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи матеріалами виконавчих проваджень (постанови про відкриття виконавчих проваджень, про зупинення, про поновлення).

Матеріали справи свідчать про те, що ВДВС об’єктивно був позбавлений можливості примусово виконати накази господарського суду № 1/445 та № 446 в зв’язку з перебуванням боржника у реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу (що було законною підставою для зупинення виконавчого провадження) та в зв’язку з оскарженням дій ВДВС сторонами виконавчого провадження, що також було законною підставою для зупинення виконавчого провадження.

Підставою позову позивач зазначив незаконну бездіяльність (ВДВС) по виконанню постанови господарського суду від 05.02.2007 по справі № 4/33.

Однак, позивач взагалі не вказав, що саме (які конкретні дії) незаконно не виконав ВДВС (як було вказано вище, суд взагалі не зобов’язував ВДВС виконати якісь конкретні дії).

Разом з цим, судом встановлено, що ВДВС постановою від 10.05.2007 наклав арешт на грошові кошти боржника в сумі 1008040,98 грн. та 18.05.2007 ці кошти надійшли на депозитний рахунок ВДВС, що підтверджується банківською випискою.

Однак, ухвалою господарського суду від 14.05.2007 по справі № 3/322н-ад була зупинена дія постанови ВДВС від 10.05.2007 про арешт коштів боржника (ДП «Ровенькиантрацит»); станом на дату прийняття даного рішення зупинення дії цієї постанови ВДВС не скасоване.

Таким чином, ВДВС за об’єктивних підстав не міг виконати постанову господарського суду від 05.02.2007 по справі № 4/33.

За таких обставин, в задоволенні позову про визнання незаконною бездіяльності 1-го відповідача (ВДВС) по виконанню постанови господарського суду від 05.02.2007 по справі № 4/33, слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю вимог.

Згідно ч. 1 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. При цьому стягувач звільняється від сплати державного мита.

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи, що:

-          позивач не навів в позовній заяві жодного факту незаконної бездіяльності ВДВС;

-          встановлений законом строк виконавчого провадження не закінчився;

-          вина у невиконанні рішення суду у діях (бездіяльності) ВДВС відсутня,

вимоги про стягнення з відповідача шкоди та пені не підлягають задоволенню в зв’язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Крім того, ч. 2 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено відшкодування збитків, а не шкоди, як заявлено позивачем.

За таких обставин, в позові слід відмовити повністю за його необґрунтованістю та безпідставністю.

Судові витрати покладаються на позивача (за винятком витрат на державне мито, від сплати якого він звільнений згідно ч. 1 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          В позові відмовити повністю.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

22 травня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ, підписана 29 травня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторонами по справі протягом десяти днів з 29 травня р. може бути подана заява про апеляційне оскарження даної постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                 В.В. Корнієнко