ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" червня 2007 р.                                                                            Справа  № 15/229

за позовом Державна територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця"

до відповідача  Комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації"

про визнання права власності

Суддя  Коломис В. В.

Старший консультант Михалевська Л.В.

Представники:

Від позивача  :  Яремко П.С.(дов.№ НЮ-24 від 26.01.07 р.)

Від відповідача :  не з"явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач -  Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" звернувся до господарського суду  позовом, відповідно з яким просить визнати право державної власності на об’єкти нерухомого майна, що знаходяться в повному господарському віданні Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", входять до сфери управління Міністерства транспорту та зв"язку України, а саме –пункт обігріву і кладову загальною площею 29,5 м.кв., які розташовані за адресою: с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області по вул.30 км.

Відповідач у поданому на адресу суду відзиві  право державної власності на вказані позивачем об’єкти не оспорює.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об’єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

На балансі ВП “Рівненська дистанція колії” Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” перебувають пункт обігріву і кладова (інвентарна картка № 010140), рік побудови - 1983, загальною площею 29,5 м. кв., які розташовані за адресою:с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області по вул.30 км.

З метою оформлення права власності напункт обігріву і кладову загальною площею 29,5 м. кв., які розташовані за адресою: с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області по вул.30 км. і перебувають на балансі ВП “Рівненська дистанція колії” Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” позивач звертався в Комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" з відповідним листом № 38 від 23.02.2007 р., до якого були додані всі наявні по вказаних будівлях документи.

Проте, відповідач прийняв рішення про відмову у державній реєстрації права власності, про що повідомив позивача листом № 241 від 02.03.2007 р., оскільки не було пред’явлено  актів державної технічної комісії про прийняття об’єктів  в експлуатацію.

З метою виявлення вказаних вище документів ВП “Рівненська дистанція колії” Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” звертався з листом № 278 від 24.11.2006 р. до  Державного архіву Рівненської області. Проте, необхідних документів не виявлено, що стверджується листом від 28.11.2006 р. № 830/01-10.

Пунктом 1.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Мін’юсту від 07.02.2002 р. № 7/6 (у редакції наказу від 28.01.2003 р. № 6/5) (далі по тексту Тимчасове положення), передбачено, що дане Тимчасове положення визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні та спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав.

Відповідно до п. 6.1 Тимчасового положення оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності. Тимчасовим положення передбачено обов’язкову реєстрацію права власності на підставі правовстановлюючих документів (згідно Додатку № 1 до даного Тимчасового положення), одним з яких є свідоцтво на право власності на об’єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями, а також рішення суду про визнання права власності (п. 2.1 Тимчасового положення).

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України,  кожен суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів шляхом визнання права.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1.1 Статуту,  Державне територіально-галузеве об’єднання “Львівська залізниця”  є статутне територіально-галузеве об’єднання, створене згідно зі статтями 1, 4 Закону України “Про залізничний транспорт”, засноване на державній власності і входить до сфери управління Міністерства транспорту та зв"язку України (орган управління майном), підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України.

Згідно ст. 37 Закону України “Про власність” № 697-ХІІ від 07.02.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), ч. 3 ст. 73 Господарського кодексу України, майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання.

Згідно з п. 4.1, 4.2 Статуту, майно Залізниці становлять виробничі і невиробничі фонди, а також цінності, вартість яких відображається у балансі Залізниці. Майно Залізниці є державною власністю і закріплене за нею на праві повного господарського відання. Залізниця володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовується положення закону, встановлені для захисту права власності.

Статтею 49 Закону України “Про власність” передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не встановлено судом.

Відокремлений підрозділ “Рівненська дистанція колії” Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” за власний рахунок утримує зазначені будівлі, самостійно здійснює їх обслуговування та ремонти (довідка № 83 від 19.04.2007 р.)(а.с.50-51). Зазначене є одним із основних критеріїв визначення законності володіння державним майном і відображення його на балансі підприємства.

Таким чином, пункт обігріву і кладова загальною площею 29,5 м. кв., які розташовані за адресою: с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області по вул.30 км. є державною власністю, що перебуває у господарському віданні Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” і відображені в самостійному балансі підрозділу, що підтверджується інвентарною карткою № 010140. Крім того, ДТГО “Львівська залізниця”, як землекористувачу,  видано Державний акт на право постійного користування землею (серія ЯЯ № 259553) та надано в постійне користування 11,0328 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування, на якій розміщені вказані вище об’єкти.

Враховуючи все вищевикладене, позов, як обгрунтований, підлягає до задоволення.

Судові витрати, передбачені ст. 44 ГПК України і понесені позивачем в зв`язку з зверненням до суду за захистом порушеного права за його згодою лишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,–

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити.

2.          Визнати право державної власності на об’єкти нерухомого майна, що знаходяться в повному господарському віданні Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", входять до сфери управління Міністерства транспорту та зв"язку України,  а саме – пункт обігріву і кладову загальною площею 29,5 м. кв., які розташовані за адресою: с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області по вул.30 км..

Суддя                                                                Коломис В. В.

підписано "02" липня 2007 р.