ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/48

18.06.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю “ТМ Спецмаш”

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліхімпром"

Про                 заборону вчиняти дії

Суддя

Представники :

Від позивача:        Чернецька В.І. (довіреність №183 від 04.04.2007)

Від відповідача:    не з'явився

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 11.06.2007 оголошувалась перерва до 18.06.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ТОВ “ТМ Спецмаш” про заборону відповідачу відключати від електропостачання об’єкти позивача, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Віскозна, 5.

Позовні вимоги ТОВ “ТМ “Спецмаш” мотивовані наступним. Позивачу належить частина промислових об’єктів з цілісного майнового комплексу ВАТ “Радикал”. 21.01.2007 позивач отримав від відповідача листа про необхідність сплатити 150000 грн. за підключення об’єктів позивача до електромережі і подальшу сплату спожитої електроенергії за тарифами, які на 55% є вищими за встановлені. Такі вимоги відповідача були обґрунтовані тим, що ТОВ “Поліхімпром” придбало у ВАТ “Радикал” електричні мережі і є його правонаступником з питань енергозабезпечення. В противному випадку відповідач погрожував припинити електропостачання на об’єкти ТОВ “ТМ Спецмаш”. Такі дії відповідача позивач вважає такими, що порушують права ТОВ “ТМ Спецмаш” використовувати об’єкти власності за призначенням та можуть призвести до значної матеріальної шкоди. Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги ст.ст. 186, 228, 386 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач зазначає, що власником електротехнічного господарства ВАТ “Радикал” є відповідач. Підприємства-субспоживачі електроенергії, які розташовані на промисловому майданчику ВАТ “Радикал” отримують електроенергію транзитом через електроустановки ТОВ “Поліхімпром” на підставі договорів “Про спільне використання технологічних мереж Основного споживача”, укладених між відповідачем та підприємствами-субспоживачами. Оскільки такий договір з позивачем по справі не укладався, відповідач не має можливості передавати електроенергію через свої технологічні мережі. З урахуванням цього, відповідач просить суд відмовити в позові повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу від 11.01.2002, укладеного між ВАТ “Радикал” та  ТОВ “ТМ Спецмаш”, позивач придбав у власність нежилі приміщення, будівлі та споруди (трансформаторну підстанцію №18, насосну станцію теплових сточних стоків, будівлю електроцеху з АБК, споруду-майданчик для складування, паркан, ворота).

Право власності зареєстровано КП “Київське міське бюро технічної інвентаризації”, про що свідчить реєстраційний напис від 08.02.2002 за №795-з на договорі купівлі-продажу.

09.11.2002 між позивачем та АК “Київенерго” було укладено договір №20000139  про користування електричною енергією, за яким електропостачальна організація (АК “Київенерго”) зобов’язалась постачати електричну енергію споживачу (позивач). Строк дії цього договору було визначено до 31 грудня поточного року. Однак, в разі якщо за місяць до закінчення строку жодна із сторін не заявить про припинення дії договору, він вважається продовженим.

Згідно з Інвестиційним договором від 26.12.2006, укладеним між ВАТ “Радикал”, кредиторами ВАТ “Радикал” та ТОВ “Поліхімпром”, відповідач набув право власності на об’єкт –електротехнічне господарство ВАТ “Радикал”          , яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61 та складається з наступного майна: ТП-1962, ТП-2, ТП-3, ТП-9, ТП-1451, КТП-19, частини ТП –954, вводних кабелів від ДТЕЦ-4 та ПС/Т “Хімічна”. Поняття об’єкт в цьому договорі також охоплює електротехнічне обладнання ТП, електрокабель на мережі ТП, вводні кабелі підключення до мережі ДАЕК “Київенерго”.

Листом від 19.01.2007 відповідач звернувся до субабонентів електричної енергії, в тому числі до ТОВ “ТМ Спецмаш”, в якому повідомив про необхідність з'явитися  24.01.2007 для укладання договорів на підключення та спільне використання електричних мереж основного споживача. В оплату такого підключення відповідач надіслав також рахунок-фактуру №СФ-0000006 від 26.01.2007 на суму 150000,00 грн. В листі також було зазначено, що в разі не укладання до 31.01.2007 договорів енергозабезпечення підприємств-власників з ТОВ “Поліхімпром”, енергопостачання буде припинено з 01 лютого 2007 без додаткового повідомлення.

Актом від 01.02.2007 працівниками ТОВ “ТМ Спецмаш” було зафіксовано відключення електропостачання на об’єктах позивача, що розташовані по вул. Віскозна, 5 в м. Києві.

Вважаючи такі дії відповідача такими, що є незаконними та порушують права власності позивача, останній звернувся до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками чи постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 (далі –Правила).

Відповідно до ст.26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Договір про постачання електричної енергії на основі Типового договору (додаток 3 до Правил) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.4 Правил електрична енергія продається в точці продажу, розташування якої зазначається у відповідному договорі. Точка продажу, як правило, установлюється на межі балансової належності електроустановок споживача. За взаємною згодою сторін точкою продажу може бути визначена інша межа балансової належності.

Згідно з пунктом 1.9 Правил постачальники електричної енергії за регульованим тарифом на закріпленій території не мають права відмовити споживачу, електроустановки якого розташовані на цій території, в укладенні договору за умови дотримання вимог законодавства України. Таким постачальником є АЕК “Київенерго”.

Згідно з п.6.31 Правил у разі постачання електричної енергії субспоживача в точці продажу, яка збігається з межею балансової належності електроустановок основного споживача та субспоживача, зазначені витрати основному споживачу субспоживачем не відшкодовуються.  Фактичні обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж основного споживача мають оплачуватись електропередавальною організацією, яка забезпечує передачу електричної енергії в межах закріпленої території здійснення ліцензованої діяльності, у даному випадку АЕК “Київенерго”, яка крім того, як постачальник електричної енергії відповідно до абзацу другого пункту 1.4 Правил покриває усі витрати, пов’язані з доставкою електричної енергії на межах балансової належності електричних мереж, витрати на утримання яких, а також витрати на відшкодування іншим власникам електромереж передбачені тарифом на електричну енергію для споживачів.

Пунктом 1.7 Правил визначено, що у разі використання субспоживачем технологічних електричних мереж основного споживача, відносини між споживачем та субспоживачем, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж споживача, що укладається між ними на основі типового договору.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ТОВ “Поліхімпром” не має підстав вимагати від ТОВ “ТМ Спецмаш” укладання договору про спільне використання технологічних електричних мереж споживача, плати за приєднання до своїх електромереж і, тим паче, оплати за активну електроенергію, спожиту субспоживачем, оскільки відповідач не має відповідної ліцензії на постачання електричної енергії.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.2.1 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ від 14.12.2005 №1137, технічні умови приєднання видаються власником електричних мереж у разі приєднання нової електроустановки, збільшення електричної потужності електроустановки внаслідок реконструкції чи модернізації, зміни вимог замовника до надійності електрозабезпечення електроустановки. У разі зміни форми власності чи власника електроустановки за умови, що це не призведе до зміни технічних параметрів та вимог до категорії з надійності електрозабезпечення цієї електроустановки, нові технічні умови приєднання не видаються.

Як вбачається з листа Національної комісії регулювання електроенергетики України від 01.03.2007 №1217/17/17-04 з огляду на те, що схема електропостачання електроустановок ТОВ “ТМ Спецмаш” через електричні мережі ТОВ “Поліхімпром” діюча, і ТОВ “ТМ Спецмаш” не зверталось до власника мереж стосовно зміни технічних параметрів та вимог до категорії з надійності електрозабезпечення, НКРЕ не вбачає підстав для нового приєднання електроустановок субспоживача (ТОВ “ТМ Спецмаш”) та, відповідно, стягнення з нього плати за приєднання.

Цим же листом НКРЕ запропонувало позивачу по справі у найкоротший строк звернутись до АЕК “Київенерго” для укладення відповідного договору.

З матеріалів справи також вбачається, що листом від 16.03.2007 №133 позивач звернувся до структурного підрозділу “Енергозбут Київенерго” з проханням укласти типовий договір на постачання електричної енергії відповідно до Правил користування електричною енергією.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано відмовив відповідачу в укладанні договору на підключення та спільне використання електричних мереж основного споживача, а наміри відповідача відключити об’єкти  позивача від електрозабезпечення є такими, що порушують права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст.16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право.

За таких обставин, вимога ТОВ “ТМ Спецмаш” про заборону відповідачу відключати від електропостачання об’єкти позивача, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Віскозна, 5 є такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю “Поліхімпром” (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, 59-А, р/р 1248 в Лівобережному відділенні ПІБ, МФО 322119, код 32913970) відключати від електропостачання об’єкти Товариства з обмеженою відповідальністю “ТМ Спецмаш” (02660, м. Київ, вул. Віскозна,5, р/р 260054025 в АППБ “Аваль”, МФО 300335, код 30969031), які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Віскозна,5.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Поліхімпром” (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, 59-А, р/р 1248 в Лівобережному відділенні ПІБ, МФО 322119, код 32913970), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТМ Спецмаш” (02660, м. Київ, вул. Віскозна,5, р/р 260054025 в АППБ “Аваль”, МФО 300335, код 30969031) державне мито в розмірі 85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. та витрати інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 (сто вісімнадцять) грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                       Кролевець О.А.