ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2007                                                                                             Справа № А31/387-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого:  Пруднікова В.В. (доповідача)

суддів Герасименко І.М., Ясир Л.О.

Секретар судового засідання Кадникова О.В.

Представники сторін:

від позивача: Іващенко Світлана Геннадіївна, довіреність №03-06/0022  від 10.01.07,  провідний спеціаліст;

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстальінвест", м. Дніпропетровськ

на постанову господарського суду Дніпропетровської області  від  22.11.06 у справі №А31/387-06

за позовом  дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстальінвест", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2755 грн.00 коп.

В С Т А Н О В И В :

Постановою господарського суду Дніпропетровської  області від 22.11.06 року                         ( суддя Мороз В.Ф. ) задоволено позов  дніпропетровського  обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ,  стягнуто з  товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстальінвест", м. Дніпропетровськ 2755 грн. 00 коп. штрафних санкцій  за не створення робочих місць для інвалідів у 2005р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрстальінвест", м. Дніпропетровськ оскаржує зазначену постанову, просить її скасувати, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що  відповідно до діючого законодавства підприємство не зобов’язане забезпечувати  безпосереднє працевлаштування інвалідів за  відсутності самого інваліда. Позивач не надав доказів направлення інвалідів з метою подальшого працевлаштування протягом 2005року, не довів факт безпосереднього  звернення інвалідів до відповідача яким було відмовлено у працевлаштуванні.

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ відзив на апеляційну скаргу не надало.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”   ( далі “Закон”)встановлено для підприємств (об’єднань), установ і організацій нормативи робочих  місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 цього Закону працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів.

У відповідності з пунктом 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434, у складі Мінпраці діє Фонд соціального захисту інвалідів.

Пунктом 3 цього Положення передбачено, що одним з основних завдань Фонду є здійснення контролю за додержанням підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності і господарювання нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 та підпункту 3 пункту 5  зазначеного Положення Фонду надано право здійснювати контроль за своєчасним  перерахуванням підприємствами сум штрафних санкцій за недодержання ними нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів та проводити  перевірки підприємств щодо додержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Обов’язок по забезпеченню працевлаштування інвалідів в кількості 4-х відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік –у кількості 1 робочого місця встановлений  статтею 19 Закону України ”Про основи соціальної  захищеності інвалідів в Україні”.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону підприємства, де кількість працюючих інвалідів  менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Як вбачається із звіту товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстальінвест" про  зайнятість  та  працевлаштування інвалідів за 2005 р., наданого Дніпропетровському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів м. Дніпропетровськ, середньооблікова чисельність штатних працівників  у 2005 р. становила 10 осіб, з них інвалідів –0 осіб. Чисельність інвалідів які повинні працювати на підприємстві згідно з вимогами діючого законодавства складає -   1 особа. Фонд оплати праці штатних працівників складає –55100 грн.00 коп., відповідно середньорічна  заробітна плата штатного працівника –  5510 грн. 00  коп. Позивачем нараховано 2755 грн. 00  коп. штрафних санкцій за не створення встановленої законом кількості робочих місць.

Згідно з п.4 ст.20 Закону України ”Про зайнятість населення” підприємства, установи і організації незалежно від форми  власності щомісяця подають центрам зайнятості адміністративні дані у повному обсязі про наявність  вільних робочих місць у тому числі щодо працевлаштування інвалідів.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем зазначені вимоги закону не виконано. Звіти форми 3ПН про наявність вільних робочих місць відповідачем до центру зайнятості надсилались, але у зазначених звітах була відсутня інформація про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів. Зазначена обставина  підтверджується листом Жовтневого районного  центру зайнятості  м. Дніпропетровська № 718 від 18.05.06р. Не надано відповідачем  також доказів повідомлення про наявність вільних робочих місць для інвалідів і інших органів перелічених у п.18 Закону України ”Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”. Таким чином слід  визнати ,що причиною не направлення на підприємство  відповідача інвалідів для  працевлаштування явилось перед усе невиконання ним належним чином вимог п.4 статті 20 Закону України ”Про зайнятість населення”, так  як відсутність інформації про наявність вільних робочих місць та вакантних посад для інвалідів  позбавила можливості відповідним органам  направити до відповідача інвалідів для працевлаштування.

Діючим законодавством на підприємство не  покладено обов’язок по пошуку інвалідів для їх працевлаштування, такий обов’язок покладено на органи працевлаштування. Але, при цьому підприємство повинно проінформувати відповідні органи про  наявність  потреби в працівниках інвалідах, та забезпечити їх  працевлаштування у разі  направлення таких   працівників.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів підстав для задоволення  апеляційної скарги   товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстальінвест", м. Дніпропетровськ  на постанову господарського суду Дніпропетровської області  від  22.11.06 у справі №А31/387-06    не знаходить.

Керуючись  ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства   України, суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Дніпропетровської  області   від  22.11.06р.   у справі № А31/387-06 –залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстальінвест", м. Дніпропетровськ     -  без задоволення.

Головуючий                                                                                                   В.В.Прудніков

Cудді                                                                                         І.М.Герасименко

Л.О.Ясир