ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.07.2007
Справа №2-16/4805-2007А

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Маглів» (98609, м. Ялта, вул.. Халтуріна, 49 Б, р/р 5701 ФАБ «Південний» м. Ялта, МФО 384522, ОКПО 19445512, тел. 8(06560)2-52-81)

До відповідача  - Державної податкової інспекції  в м. Ялта (98600, м. Ялта, вул.. Васильєва,16, код ОКПО 24040636, МФО 824026, відділення державного казначейства  в банку  УДК  в АРК м. Сімферополь, р/р 9010, реєстраційний рахунок № 10/0, тел. 32-88-02)

Про   визнання недійсним  податкового повідомлення – рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

14.06.2007 року

Від позивача – Кірілов  О.О.  ю/к, дов.    №05/03-1   від 05.03.2007  року

Від відповідача -Володькін С.А. гол. держ. под. інспектор, дов. № 2285/9/10-0  від 04.05.2006р

05.07.2007 року

Від позивача – Кірілов  О.О.  ю/к, дов.    №05/03-1   від 05.03.2007  року

Від відповідача – Чурочкин А.Б., гол. держ.под. інспектор, дов. № 3291/9/10-0  від 14.05.2007р.

Суть  спору - Позивач  ТОВ «Маглів», м. Ялта  звернувся  до господарського суду АРК  з позовною  заявою  до  відповідача Державної  податкової інспекції  в м. Ялті про  визнання  недійсним  податкового повідомлення – рішення  від 16.02.2007  року  № 000612301/0 про  стягнення зменшеної  суми  бюджетного відшкодування  (в тому числі  заявленого за рахунок зменшення  податкових зобов’язань  попередніх  періодів) з податку на додану вартість в розмірі : 112799 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що   винесене податкове  повідомлення – рішення  року не відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідач проти позову  заперечує,   вважає , що податкове повідомлення – рішення є обґрунтованим та прийнятим згідно чинного законодавства.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося  05.07.2006 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд,-

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2007 року Державною  податковою  інспекцією в м. Ялта  була проведена позапланова  документальна  перевірка ТОВ «Маглів» з питання дотримання   податкового законодавства  України  по відшкодуванню ПДВ, заявленого згідно декларації  по ПДВ  за листопад 2006 року, в ході перевірки встановлено порушення  п.п. 7.7.2 а) п.7.7. ст.. 7 Закону України «Про податок  на додану вартість»  № 168/97-ВР  від 03.04.1997  року  ТОВ «Маглів»  зменшено суму  бюджетного відшкодування  ( утому числі  заявленого  в рахунок  зменшення  податкових зобов’язань наступних  періодів) з податку  на додану вартість у розмірі 112799 грн.  За результатами перевірки  був складений акт № 514/23-4/19445512.

16 лютого 2007 року ДПІ в м. Ялті   винесла  податкове повідомлення – рішення №/0.

На  підставі договору № 2006-05-0010  від 26.05.2006 року ( ст.. справи 60)  позивачем  були імпортовані  основні  фонди, де  експортером  виступало С.П. «FABBRI – INOX»  О.О.О., м. Кишиньов, республіка Молдова.

Відповідно  до п.п. 1.1 ст. 1  Закону України «Про оподаткування  прибутку підприємств»  матеріальний актив – основні  фонди  та оборотні  активи у будь – якому виді, що  відрізняються  від  коштів, цінних паперів, деривативів та нематеріальних активів,  згідно до п. 1.6 вказаного Закону  під  терміном товар розуміють  матеріальні та нематеріальні  активи, а також цінні папери та деривативи, що  використовуються у будь яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення.

Згідно п.п. 7.3.6. п.7.3 ст. 7 до Закону України «Про податок на додану вартість»  датою  виникнення податкових зобов'язань при  імпорті  товарів є дата подання митної декларації  із  зазначенням   у  ній  суми  податку,  що  підлягає  сплаті.

Відповідно до Порядку внесення податку на додану вартість до бюджету  під час ввезення (пересилання) товарів на митну   територію України   затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України  від 2 квітня 1998 р. N 417   податок  на додану вартість під час ввезення (пересилання) товарів на митну територію  України  сплачується  його  платниками   відповідно до  Закону  України  "Про  податок  на додану вартість"  ( 168/97-ВР ) за ставками,  що діють на день оформлення  вантажної  митної декларації,  одночасно із сплатою мита та митних зборів (до  або на  день  подання  вантажної  митної  декларації  для  митного  оформлення). Також приписами  п. 3  вказаного порядку встановлено, що платники   податку   на  додану  вартість  з  товарів,  що ввозяться (пересилаються)  на  митну   територію   України,   крім випадків, названих   у   пункті  2  цього  Порядку,  перераховують  зазначені кошти на відповідні рахунки митних органів.

Згідно до  Інструкції про порядок заповнення вантажно митної декларації затвердженої наказом Державної митної служби України 09.07.1997 року  № 307 в  Графі 47 "Нарахування мита та митних платежів" основного  й  додаткових аркушів ВМД наводяться  відомості про нарахування податків та зборів, а Порядком  заповнення  та подання  податкової декларації з ПДВ, затверджений наказом  ДПА України  30.05.1997 року, зареєстрований Мін’юстом 30.07.2005 року за № 702/10982 п. 5.3. п.п. 5.3.2. вказано, що до рядка 1 декларації  включаються  оподатковувані  за ставкою   20   відсотків  обсяги  поставки,  здійснені  на  митній  території України.

Безпосередній порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), врегульований п.п.7.7.2.а) Закону "Про податок на додану вартість", відповідно до якого: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)". Таким чином, наявність  або відсутність оплати  постачальнику  іншої  суми окрім ПДВ в залежність не ставиться.

Відповідно до вимог  п. 7.3.6. п.7.3 ст. 7 до Закону України «Про податок на додану вартість»  , та п. 1, 3 Порядку внесення податку на додану вартість до бюджету  під час ввезення (пересилання) товарів на митну   територію України   позивач  сплатив податок на додану вартість на відповідні  рахунки  митних органів при імпортуванні  основних фондів.

Відповідно до п.п. 7.2.7 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» у  разі  імпорту  товарів  на митну територію України  документом,  що  посвідчує право на отримання податкового кредиту,  вважається  вантажна  митна  декларація,  оформлена  відповідно до  вимог  законодавства,  яка  підтверджує  сплату  податку на додану вартість,  або  погашений  податковий  вексель.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст..19 ч.2 Конституції України органи державної влади (яким є відповідач), їх посадові особи, зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічні обов’язки відповідача передбачені і ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.11 ч.1 п.1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Відповідно до ст.19 ч.1 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, що порушується відповідачем.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Оскільки  п. 2 ч. 3 розділу VII КАС України передбачено, що розмір судового збору  визначається відповідно п.п. б п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, що дорівнює 3, 40 грн., зайво сплачене держмито у сумі 81,60 грн. підлягає  поверненню позивачу з Державного бюджету України, відповідно  до п.2 ст. 89   КАС України по його заяві.

Судові витрати,  понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені у судовому засіданні 05.07.2007 р.

Постанова складена в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ та підписана 13.07.2007 року

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 –164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити

2.          Визнати недійсним  податкове повідомлення – рішення  від 16.02.2007  року  № 000612301/0 про зменшення  суми  бюджетного відшкодування  (в тому числі  заявленого за рахунок зменшення  податкових зобов’язань  попередніх  періодів) з податку на додану вартість в розмірі : 112799 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу 22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026) на користь Товариства  з обмеженою  відповідальністю «Маглів» (98609, м. Ялта, вул.. Халтуріна, 49 Б, р/р 5701 ФАБ «Південний» м. Ялта, МФО 384522, ОКПО 19445512, тел. 8(06560)2-52-81)03,40 грн. державного мита.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.