ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.
10:30
Справа №  1/156/07

м. Миколаїв

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Дамен Шіпярдс Океан”.
/54050, м. Миколаїв, Заводська площа, 1/.
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/
Прокурор: Прокурор Миколаївської області в інтересах держави в особі
Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28/
про: скасування податкового повідомлення – рішення № 00000336/0 від 24.01.2007р. про
зменшення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2006р. на суму 1 115 672 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Віштал Л.В., довіреність від 02.03.2007р.

Блінова І.В., довіреність від 02.03.2007р.

Від відповідача: Несторенко О.А., довіреність від 27.12.2006р.

Глушко Д.В., довіреність від 29.11.2006р.

В засіданні бере участь прокурор: Порошина Н.Г.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від № 00000336/0 від 24.01.2007р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення  порушено приписи підпунктів 7.7.1., 7.7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме: сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню повинна мати від’ємне значення, при цьому закон не пов’язує виникнення від’ємного значення податку чи податкового кредиту з конкретним податковим періодом і сума податку повинна бути фактично сплачена отримувачем товарів(робіт, послуг) постачальникам у звітному податковому періоді, тобто сплата податку пов’язана з конкретним періодом. З врахуванням вимог підпункту “б” пункту 7.7.1. статті 7 вказаного закону від’ємне значення податку на додану вартість, яке не було відшкодовано, переходить до податкового кредиту наступного звітного періоду, Отже дії відповідача щодо виключення  з податкового кредиту 380 786 грн., сплаченого у жовтні 2006 року постачальникам по рядку 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування, є безпідставним. Виключення  погашених податкових векселів на суму 3481301 грн.  із суми податкового кредиту по тому ж Рядку є порушенням пункту 7.7.1. статті 7, пункту 11.5. статті 11 Закону України “Про податок на додану вартість”, пункту 6 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість.

Відповідач і прокурор позов не визнають з тих підстав, що  позивач  порушив вимоги  підпункту 7.2.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, пункт 5.12.2. “Порядку заповнення та  подання податкової декларації з податку на додану вартість”, що призвело до завищення  суми бюджетного відшкодування на 1115672   грн. (а.с.260-262).

Дослідивши надані докази, заслухавши  доводи сторін у судовому засідання, суд

встановив:

відповідач здійснив позапланову виїзну  перевірку позивача  з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за жовтень 2006 року, про що складено акт від  16 січня 2006 року №23/36-000/14307653 (а.с.18-84).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення від 24.01.2007р.  № 00000336/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за жовтень  2006 року на суму  1115672  грн., яке позивач просить скасувати.

Позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного:

В   розділі 3.1.3. акту перевірки від 16 січня 2007 року року(а.с.48), на підставі перевірених первинних бухгалтерських та податкових документів позивача, відповідач   підтвердив правомірність визначення позивачем у відповідності з  пунктом 7.7.1. статті 7 Закону України “про податок на додану вартість”    від’ємного значення  податку на додану вартість за звітний період –жовтень 2006 року у сумі 3512153 грн.. (а.с.32) .

У розділі 3.2. акту перевірки відповідачем визнано правомірним визначення податкового кредиту попереднього податкового періоду у сумі 6138032 грн.(а.с.49).

Вказані факти визнаються сторонами. Приймаючи до уваги, що у суду  не  виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, відповідно до пункту 3 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України  суд не вбачає необхідності у  доказуванні вказаних  обставин.

Разом з тим, відповідач в акті перевірки зазначає про завищення позивачем суми податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченого отримувачем товарі(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів(послуг) на 3 862 087 грн., що потягло за собою зменшення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2006 року на 1 115 672 грн.

Сума бюджетного відшкодування позивача зменшена шляхом зменшення суми податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченого отримувачем товарі (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) на суму 3 862 087 грн., (а.с.50-51), в тому числі: 3481301 грн. на суму погашених податкових векселів, 380786 грн. податку на додану вартість, фактично сплачених у звітному податковому періоді,  але які не увійшли  до податкового кредиту звітного періоду(жовтня), що на думку відповідача є порушенням підпункту “а” пункту 7.7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, пункту 5.12.2. Порядку заповнення  та подання податкової декларації з податку на додану вартість.

Зазначені висновки акту перевірки є помилковими:

підпункти 7.7.1, 7.7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлюють, що сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному   значенні   суми,   розрахованої   згідно  з підпунктом  7.7.1  цього  пункту,  така   сума   підлягає   сплаті (перерахуванню)  до  бюджету  у  строки,  встановлені  законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному   значенні   суми,   розрахованої   згідно   з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього  податку,  що  виник  за  попередні податкові  періоди  (у  тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону),  а при його  відсутності - зараховується до

складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо    у   наступному   податковому   періоді   сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  має  від'ємне значення, то:

а) бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається  до  складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Аналіз правової норми -  підпункту “б” пункту 7.7.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” свідчить, що законодавець однозначно визначив, що відшкодуванню підлягає сума податку на додану вартість, фактично сплаченого отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) не залежно від того чи підлягає цей податок включенню до податкового кредиту попереднього періоду

Пункт 5.12.2.  Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05. 1997 року № 166(з послідуючими змінами та доповненнями) також визначає, що бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Разом з тим, зміст рядка 3 “Розрахунку суми бюджетного відшкодування”  (сума податкового  кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарі(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів(послуг)  фактично спотворює смисл підпункту “б” пункту 7.7.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  і принципи бюджетного відшкодування, оскільки податковий кредит не може сплачуватись отримувачем товарів(послуг) його постачальникам, тобто  в даній частині  податкова декларація(“Розрахунок суми бюджетного відшкодування” ) суперечить пункту 6 статті 10 Закону України “Про податок на додану вартість” , оскільки форма декларації повинна відповідати закону.

Судом встановлено і відповідачем не заперечується(встановлено перевіркою на підставі первинних бухгалтерських та податкових документів –платіжних доручень на оплату вартості товарів(послуг), що  сума  380 786 грн. податку на додану вартість  фактично сплачена  позивачем  постачальникам товарів(послуг) в жовтні  2006 року.

Оскільки позивач є суднобудівним підприємством, то на нього розповсюджується  дія  Закону України “Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України”  від 25.03.2005 року № 2505,   пункту 6  Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість:  при від'ємному  значенні  сум  податку  на  додану  вартість, обрахованих у порядку,  передбаченому в підпункті 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України “По податок на додану вартість”, таким підприємствам відшкодування з бюджету здійснюється в податковому періоді,  наступному за звітним періодом,  у якому виникло від'ємне сальдо податку,  у  порядку  і строки,  передбачені у пункті 7.7 статті 7 Закону. При цьому сума, відображена в рядку 22.2 податкової декларації поточного  звітного податкового періоду зазначених підприємств,  переноситься до рядка 23.1 податкової декларації цього самого звітного періоду.

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється у загальновстановленому порядку.

Отже, позивач правомірно врахував  суми сплаченого у жовтні  2006 року постачальникам товарів(послуг)  податку -  380 786 грн. у сумі податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, включивши ці суми в рядок 3  “Розрахунку суми бюджетного відшкодування”.

У відповідності до частини 7 підпункту 11.5. статті 11  Закону України “По податок на додану вартість”  позивач, як експортер, декларував від’ємне значення по податку на додану вартість, що підтверджено податковим органом і мав право обліковувати податкові векселі, видані на суму податку на додану вартість при імпорті товарів, тому  якщо позивач, як  платник податку на  дату  поставки  податкового  векселя органу  митного  контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного  відшкодування,  яка  дорівнює  або  більша  ніж   сума зобов'язання по такому векселю, позивач має право включити суму зобов'язань  по  податковому  векселю  до  складу  податкових зобов'язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю.  При  цьому  податковий  вексель вважається  погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді.

На підставі вищезазначеного  позивач в податковій декларації за жовтень 2006 року та Розрахунку бюджетного відшкодування врахував податкові векселі у складі  суми, фактично сплаченої постачальникам у звітному періоді ( у вересні 2006 року ці векселі були враховані у складі податкових зобов’язань).

Доводи відповідача про неможливість включення податкових векселів до суми податку, фактично сплаченого постачальникам товарі (послуг), а значить до суми , що підлягає бюджетному відшкодуванню з тих підстав, що в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип –проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари (послуги), судом відхиляються:

Припис підпункту 1.16 статті 1 Закону України “По податок на додану вартість” визначає, що податковий вексель  -  це  письмове  безумовне  грошове зобов'язання  платника податку сплатити до бюджету відповідну суму коштів  у  порядку  та  терміни,   визначені   цим   Законом,   що підтверджене  комерційними  банками  шляхом авалю,  який видається платником на відстрочення сплати податку на  додану  вартість,  що справляється при імпорті товарів на митну територію України.

Протест податкового векселя не здійснюється,  сума, зазначена у непогашеному векселі, розглядається як податкова заборгованість, яка   погашається  у  порядку,  передбаченому  законодавством  для погашення податкового боргу.

Підпункт 4.8. статті 4 і  підпункт 7 пункту 11.5 статті 11 Закону України “По податок на додану вартість” визначають  податковий вексель засобом платежу.

Погашення податкового векселя є фактичним здійснення платежу податку на додану вартість при імпорті товарів.

У відповідності до вимоги пункту 4.2. Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість  позивач до Розрахунку бюджетного відшкодування надав  копії погашених податкових векселів та оригінали вантажних митних декларацій.

Таким чином, позивач правомірно врахував у складі податкового кредиту  жовтня 2006 року погашені податкові векселі на суму 3 481 301 грн. і включив їх в  рядок 3 “Розрахунку суми бюджетного відшкодування”.

Зазначене вище свідчить, що відповідачем безпідставно зменшено  в рядку 3 “Розрахунку суми бюджетного відшкодування” суму податку на додану вартість, фактично сплаченого позивачем постачальникам товарів(послуг) в жовтні 2006 року  на 3862087  грн. і зменшено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в рядку 4 вказаного розрахунку на 1 115 672 грн.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Податкове повідомлення-рішення від  24 січня  2007 року № 00000336/0  необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати  податкове повідомлення –рішення від 24.01.2007р. № 00000336/0.

Відшкодувати з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141-В, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Дамен Шіпярдс Океан” /54050, м. Миколаїв, Заводська площа, 1, код 14307653/ судовий збір в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.).

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя