СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"26" квітня 2007 р.
Справа №16/2185-А

За позовом
Прокурора Красилівського району в інтересах держави, в особі Управління
Пенсійного фонду України в Красилівському районі  Хмельницької області, м. Красилів

до Приватного підприємеця ОСОБА_1 м.
Красилів

про стягнення 1 766,17 грн.
заборгованості по сплаті страхових внесків

Суддя Магера В.В.
Секретар судового засідання Степчук Т.А.

Представники сторін:

від позивача -Киричук С.В. - за
довіреністю №1 від 09.01.2007 року

від відповідача - не з'явився

За участю прокурора відділу
прокуратури області - Шкадько В.В.

Ухвалою суду від 02.04.2007р.
відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд
справи на 26.04.2007 р. Сторони належним чином повідомленні про час та місце
розгляду справи. Ухвала суду від 02.04.2007 р. сторонам надіслана (вих.№01 65
від 04.04.2007 р.).

Суть спору:
Прокурор у позовній заяві в інтересах позивача просить стягнути з відповідача 1
766,17 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Повноважний представник позивача в
судовому засіданні подав клопотання, у відповідності до ст. ст.49-51 КАС
України про зменшення позовних вимог у зв'язку із оплатою відповідачем частини
боргу та просить суд стягнути з відповідача 336,17 грн. заборгованості по
сплаті страхових внесків. Клопотання підтримано прокурором. Оскільки дане
клопотання  відповідає вимогам чинного
законодавства, тому воно приймається судом.

Відповідач своїми процесуальними правами
не скористався, повноважного представника в судове засідання не направив,
письмового заперечення на позов не надав, позовні вимоги по суті не оспорив.
Ухвала суду від 02.04.2007р та копія позовної заяви відповідачем отримана
14.04.07р, що підтверджується поштовим повідомленням про врученням.

Розглядом наявних матеріалів справи
встановлено  наступне:

Приватний підприємець ОСОБА_1, м.
Красилів зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи та відповідно до ст.ст.1, 14 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування“ є платником страхових  внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача станом на 28.03.2007 р.,
склалась заборгованість по сплаті страхових внесків за період з 01.04.2006 р.
по 31.01.2007 р. на загальну суму 1 766,17 грн., що підтверджується поданими
позивачем розрахунками страхових внесків за даний період, що складені
відповідачем, розрахунком суми позову, карткою особового рахунку
страхувальника.

З метою погашення вказаної
заборгованості позивачем на адресу відповідача направлялася вимога про сплату
боргу НОМЕР_1 від 14.03.2007 р., яка отримана відповідачем, що підтверджується
підписом відповідача на корінці вимоги. Дана вимога не знаходиться на виконанні
в органах ДВС, про що повідомлено представником позивача в судовому засіданні.

Відповідач в добровільному порядку
визначену самостійно в розрахункових відомостях суму внесків сплатив частково,
що підтверджується поданим позивачем платіжними дорученнями НОМЕР_2 від
30.03.2007 р. та НОМЕР_3 від 28.03.2007р.

За таких обставин прокурор та
представник позивача у судовому засіданні просять стягнути з відповідача  336,17 грн. заборгованості по страхових
внесках.

Досліджуючи  надані
докази,  оцінюючи  їх  в  сукупності, судом приймається до уваги  наступне:

Відповідно ст.1 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальники - це
роботодавці та інші особи, які відповідно до цього  Закону
сплачують  страхові  внески
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові
внески  - кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне  пенсійне  страхування,
сплачені згідно  із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,
сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування
відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п.1 ст.14 зазначеного Закону страхувальниками відповідно
до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,
незалежно  від  форми
власності,   виду діяльності  та
господарювання,  об'єднання
громадян,  профспілки, політичні партії
(у тому числі філії,
представництва,  відділення
та  інші відокремлені підрозділи
зазначених підприємств,  установ,
організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,
політичних партій, які  мають  окремий
баланс  і  самостійно
ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований
податок,  єдиний  податок,
фіксований сільськогосподарський
податок,  придбали   спеціальний
торговий патент),   які   використовують  працю
фізичних  осіб  на
умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,
передбачених законодавством,  або
за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов'язаний
нараховувати,  обчислювати  і
сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Відповідно до п.6 ст.20 даного Закону страхувальники  зобов'язані
сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий
звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Згідно ст.106 зазначеного Закону у разі виявлення  своєчасно
не  сплачених  сум
страхових внесків  страхувальники
зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми  страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені
статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені
територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20
цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і
стягуються  з  нарахуванням
пені  та застосуванням фінансових
санкцій.

Територіальні  органи
Пенсійного  фонду  за
формою  і  у строки,
визначені   правлінням   Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Протягом десяти  робочих  днів
із  дня  одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі якщо  страхувальник,
який  одержав  вимогу територіального  органу Пенсійного  фонду
про  сплату недоїмки і
протягом  десяти  робочих
днів  після  її
отримання  не  сплатив зазначену  у
вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією,  включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним
органом  Пенсійного  фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому порядку,  а
також  у  разі
якщо  страхувальник  узгодив вимогу,  але
не  сплатив  узгоджену суму недоїмки протягом десяти
робочих днів після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного
фонду  звертається  в
установленому законом порядку і подає
вимогу  про  сплату
недоїмки  до  відповідного
підрозділу державної
виконавчої   служби.  У
зазначених  випадках  орган Пенсійного  фонду
також  має  право
звернутися   до   суду чи господарського  суду
з  позовом  про
стягнення недоїмки.  У разі
звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до  господарського   суду
передбачені   законодавством   заходи досудового врегулювання спорів не
застосовуються.

На підтвердження позовних
вимог позивачем  надано необхідні докази
про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення,
відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” від 09.07.03 р.

З огляду на викладене, позовні вимоги
про стягнення з відповідача 336,17 грн., заборгованості по сплаті страхових
внесків, заявлені правомірно, відповідають чинному законодавству та фактичним
обставинам справи, підтверджені належними доказами, а тому підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 4, 14, 69-71, 86,  104,  158-163, 167, 254-259, п.п.3,6,7 Розділу 7
„Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства
України , СУД-

П О С Т А Н О В И В :

Позов Прокурора Красилівського району в
інтересах держави, в особі Управління Пенсійного фонду України в Красилівському
районі  Хмельницької області, м. Красилів
до Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Красилів про стягнення 336,17 грн.
заборгованості по сплаті страхових внесків
задовольнити .

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1,
м. Красилів (АДРЕСА_1, код НОМЕР_4, відомості про банківські реквізити
відсутні) на користь Управління Пенсійного фонду України в Красилівському
районі  Хмельницької області м. Красилів
(рр 2 ВАТ Державний ощадний банк України відділення 5311, МФО 375111
в Красилівському районі) 336,17 грн. (триста тридцять шість грн.,17 коп.)
заборгованості по страхових внесках.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до
апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
В.В. Магера