ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.07 р.                                                                               Справа № 39/170

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» м. Донецьк

До відповідача: Приватного підприємства «Мікомп» м. Донецьк

про  стягнення 2 597 грн. 12 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Герасимова Н.О. – за довіреністю;

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства «Мікомп» м. Донецьк,  про стягнення передоплати в сумі 2 597 грн. 12 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу № 250/05 від 08.04.2005 р. та додатки до нього, накладні № 7 від 27.04.2005 р., № 48 від 08.04.2005 р., № 1 від 13.04.2005 р., № 14 від 18.05.2005 р., № 12 від 11.05.2005 р., № 22 від 26.05.2005 р., № 34 від 17.06.2005 р., № 31 від 03.06.2005 р., платіжні доручення № 696 від 15.04.2005 р., № 008 від 27.04.2005 р., № 465 від 06.05.2005 р., № 657 від 06.05.2005 р., № 372 від 03.06.2005 р., № 721 від 03.06.2005 р., №695 від 16.04.2005 р., № 696 від 16.06.2005 р., №  120 від 26.05.2005 р.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, відзив на позов не надав, вимог суду не виконав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання.

Проте, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

08.04.2005 р. між позивачем, Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» м. Донецьк, та відповідачем, Приватним підприємством «Мікомп» м. Донецьк, укладено договір купівлі-продажу № 250/05, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно даного Договору відповідач зобов’язався поставити відповідачу продукцію – сиру резину, визначену специфікацією, що є його невід’ємною частиною, а позивач в свою чергу зобов’язався прийняти та оплатити вартість поставленої продукції.

Згідно п. 3.1 Договору постачання продукції здійснюються на умовах передоплати.

На виконання умов Договору позивач згідно платіжних доручень № 696 від 15.04.2005 р., № 008 від 27.04.2005 р., № 465 від 06.05.2005 р., № 657 від 06.05.2005 р., № 372 від 03.06.2005 р., № 721 від 03.06.2005 р., №695 від 16.04.2005 р., № 696 від 16.06.2005 р., №  120 від 26.05.2005 р. перерахував на розрахунковий рахунок відповідача в рахунок оплати продукції - 50 855 грн. 60 коп.

Відповідач взяті на себе за Договором зобов’язання виконав частково, поставив позивачеві згідно накладних № 7 від 27.04.2005 р., № 48 від 08.04.2005 р., № 1 від 13.04.2005 р., № 14 від 18.05.2005 р., № 12 від 11.05.2005 р., № 22 від 26.05.2005 р., № 34 від 17.06.2005 р., № 31 від 03.06.2005 р. сиру резину на суму 48 258, 48 грн.

Таким чином, зобов’язання відповідача з поставки продукції всупереч п.п. 1.1, 3.1, 4.1,4.4 Договору, ст.ст. 193, 198 ГК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України, на суму 2 597 грн. 12 коп. залишилося невиконаним.

Позивачем на адресу відповідача направлені претензії № 348 від 22.07.2005 р., № 557 від 22.11.2005 р., які залишені останнім без відповіді та задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму передоплати щодо якої позивачем не виконані покладені на нього згідно Договору обов’язки з поставки продукції.

Відповідно до  ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечень щодо позовних вимог або доказів поставки продукції, відповідно до умов Договору, відповідачем суду не представлено.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» в частині стягнення передоплати в сумі 2 597 грн. 12 коп., суд вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст.ст.525, 526, 612, 625 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» м. Донецьк – задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Мікомп» м. Донецьк на користь Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» м. Донецьк передоплату в сумі 2 597 грн. 12 коп., витрати за державним митом в сумі 102 грн. 00 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя