СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від
"12" квітня 2007 р.
по справі  № 1/55-38

Господарський суд Волинської
області, розглянувши матеріали по справі за позовом Підприємця ОСОБА_1, м.
Нововолинськ

до Приватного підприємства
„Рембудсервіс”, м. Ковель Волинської області

про стягнення 2915,62 грн.

Суддя: Гончар М.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

СУТЬ СПОРУ:

позивач - підприємець ОСОБА_1  звернувся до господарського суду з позовом до
Приватного підприємства „Рембудсервіс” про стягнення 2915,62грн., в т.ч.
2335грн. заборгованості по договору №НОМЕР_1, 141,64грн. річних та 438,98 грн.
інфляційних донарахувань згідно ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідач вимоги ухвали суду від
14.03.2007 року не виконав, витребувані судом документи не подав, в судове
засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і
місце розгляду справи.

Господарський суд, визнавши зібрані
матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в  справі матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

27 липня 2004 року між підприємцем
ОСОБА_1 та Приватним підприємством „Рембудсервіс” був укладений договір НОМЕР_1
на виготовлення та встановлення металоконструкції (а.с.9).

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням
другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Згідно п.п. 1.1., 2.3, 2.4 договору
позивач доручив, а відповідач зобов'язався виготовити та передати у власність
позивача металоконструкцію; загальна вартість майна за договором складає
6095грн.; розрахунки позивач проводить з відповідачем наступним чином: 50% від
вартості майна, що становить 3048грн. позивач оплачує на протязі 2-х
банківських днів з моменту підписання даного договору, а залишок 50 % вартості,
що становить 3047 грн., позивач оплачує на протязі 2-х банківських днів після
виконання робіт.

На виконання договору позивач оплатив
50% вартості майна в сумі 3048грн., що стверджується квитанцією №НОМЕР_2 у
(а.с.4).

Відповідач в порушення умов договору
виконав роботи лише на суму 713 грн. З 01.01.2005 року роботи були зупинені
повністю.

29 січня 2005 року між сторонами було
укладено угоду НОМЕР_3 про розірвання договору НОМЕР_1 на виготовлення та
встановлення металоконструкції (а.с.8).

Згідно п.2 угоди у випадку, якщо
позивачем буде встановлено, що відповідач не використав всієї суми авансу сплаченого
позивачем, відповідач повертає невикористану суму в розмірі 2335грн. в строк до
20.02.2005 року.

Відповідно до ст.174 ГК України
господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами
зобов'язання виникли з угоди НОМЕР_3 від 29.01.2005 року.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та
закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач в порушення умов угоди
невикористану суму сплаченого позивачем авансу в розмірі 2335грн. не сплатив.

Отже, заборгованість відповідача
перед позивачем на момент звернення до суду становить 2335грн., підтверджена
матеріалами справи, підставна і підлягає до стягнення , оскільки згідно ст.ст.
525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а
одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до
ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Нараховані позивачем згідно
розрахунку інфляційні в сумі 438,98 грн. та 141,64грн. річних за період з
20.02.2005 року по лютий 2007 року підставні та підлягають до стягнення,
відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України .

Оскільки спір до суду доведений з
вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. та платежу
за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. слід
віднести на нього згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, господарський
суд, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства
„Рембудсервіс”, м. Ковель Волинської області, бульв.Л.Українки, 12/230, (р/р 0026 в Ковельській філії „Приватбанку” м. Ковель, МФО
303332) на користь підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,           2335грн. основного боргу, 438,98грн.
інфляційних донарахувань, 141,64 грн. річних, 102грн. в повернення витрат по
сплаті державного мита та 118грн. в повернення витрат по сплаті за
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
М.М.
Гончар

Повний текст рішення підписано

13.04.2007р.