ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"29" березня 2007 р.

Справа № 16/418-06-11375

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого Журавльова О.О.,

суддів
Тофана В.М., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання   Лисіна О.В.

за участю представників сторін:

від позивача  не
з'явився

від відповідача Курочкін Ю.А.
за довіреністю від 01.09.2006р. НОМЕР_67

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на рішення господарського суду Одеської
області від 29 січня 2007 року

у справі №16/418-06-11375

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

до  відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю „ІнвестСтройТорг”

про зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

СПД -фізична особа ОСОБА_1 звернулась
до господарського суду Одеської області з позовом, в якому просила суд визнати
незаконним одностороннє дострокове розірвання ТОВ „ІнвестСтройТорг” договору
від 01.05.2004р. НОМЕР_1(з доповненнями) в частині оренди ОСОБА_1 контейнера
НОМЕР_2 площею 14,4 кв.м. по АДРЕСА_1 та зобов'язати ТОВ „ІнвестСтройТорг”
продовжити дію договору від 01.05.2004р. (з доповненнями) у повному обсязі, а
також зобов'язати відповідача, ТОВ
„ІнвестСтройТорг” відповідно до п.10.1. договору від 01.05.2004р. надати
ОСОБА_1 інший об'єкт торгівлі, контейнер площею 14,4 кв.м. по АДРЕСА_1.

В процесі розгляду справи позовні вимоги
уточнювалися позивачем і в  заяві від
23.11.2006р. за вх.№26484 викладені в остаточній редакції, а саме, позивач
просив суд зобов'язати відповідача ТОВ „ІнвестСтройТорг”, відповідно до п.10.1.
договору від 01.05.2004р. надати ОСОБА_1 інший об'єкт торгівлі, контейнер
площею не менше як 14,4 кв.м.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 29 січня 2006 року у справі №16/418-06-11375 (суддя Желєзна С.П.)
СПД -фізичній  особі ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Приймаючи рішення суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем невірно здійснюється тлумачення змісту
пункту 10.1. договору оренди НОМЕР_1від 01.05.2004р., оскільки умовами даного
пункту передбачена реконструкція або капітальний ремонт саме об'єкту оренди,
тобто контейнера, який був переданий у користування позивача. Так як
відповідач  запропонував позивачу
звільнити контейнер у зв'язку з реконструкцією частини вулиці, на якій даний
контейнер розташований, то підстав для застосування положень п.10.1. зазначеного
договору не має.  Разом з тим, з огляду
на безстроковість укладеного між сторонами договору оренди, суд першої
інстанції дійшов висновку про застосування вимог ст.530 ЦК України.

Позивач із судовим рішенням не
згодний, в апеляційній скарзі просить його скасувати і прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог, з посиланням при цьому на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

За доводами позивача, суд першої
інстанції в порушення вимог ст.ст.4-2,4-3 ГПК України, якими передбачено, що
судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності, фактично не
спираючись на висловлену позицію з жодної із сторін та одночасно надавши
переваги відповідачеві, розглянув питання тлумачення договору оренди. Так зване
тлумачення положень договору оренди здійснено в порушення вимог ст.4-1,4-2,4-3
ГПК України, оскільки позову такого змісту позивач не подавав і зустрічного
позову до суду не надходило. При цьому суд не надав оцінки порушенням умов договору
з боку відповідача, які призвели до порушення прав позивача, а тому рішення
суду не відповідає вимогам ст.83,84 ГПК України.  Так зване тлумачення умов договору оренди,
яке здійснено судом, крім того, суперечить вимогам діючого законодавства,
здійснено з порушенням норм матеріального права.  Також позивач посилається на те, що лист
відповідача від 22.09.2006р., який на думку суду відповідає вимогам ст.530 ЦК
України, якою передбачений семиденний строк виконання зобов'язання, навпаки
цієї нормі суперечить, оскільки відповідач зажадав звільнення контейнеру
протягом трьох днів, та демонтував його в односторонньому порядку 25.09.2006р.,
ще до перебігу строку встановленого ст.530 ЦК України, на яку позивач ні в
листі від 22.09.2006р., ні в іншому листуванні з позивачем взагалі не
посилався.  Окрім того позивач зазначає,
що суд не звернув уваги на те, що відповідач у судовому засіданні фактично
визнав, що підстави звільнення позивачем контейнеру, які відповідач зазначив у
своїх листах, є помилковими.  На місці де
було розташоване торгове місце позивача практично одразу були розташовані інші
торгівельні місця на підставі договорів, що укладені відповідачем з іншими
суб'єктами господарювання. Суд не витребував всі документи, на підставі яких
можливо зробити висновок про відсутність можливості у відповідача надати друге
рівнозначне торгівельне місце позивачеві. Посилання суду на те, що з огляду на
здійснене ним тлумачення положень договору, він вважає недоцільним давати
правову оцінку іншим доводам та документам є порушенням вимог ч.6 ст.84 ГПК
України.

Відповідач просить апеляційну скаргу
позивача залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення -без змін,   з підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу від 26.02.2007р. за вх.№474-Д4.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги, викладені у відзиві і доповнив, що  відповідач звернувся до позивача з вимогою
звільнити орендований контейнер, оскільки отримав припис ДАІ з вимогою  демонтувати торгові об'єкти,  які розташовані по АДРЕСА_1 у зв'язку з
проведенням ремонтних робіт;  що у
договорі сторони не встановили, який саме інший об'єкт торгівлі відповідач
зобов'язаний надати позивачу;  що на
даний час відповідач може надати відповідачу інший вільний об'єкт торгівлі,
зокрема, лоток; що на місці, де був розташований об'єкт торгівлі позивача зараз
знаходяться павільйони, які предметом позовних вимог не являються; що предметом
позовних вимог є надання позивачу саме контейнеру, а не павільйону.

Клопотання позивача про
ознайомлення з матеріалами справи від 22.02.2007р. за вх.№474-Д2, про
витребування у відповідача додаткових документів від 26.02.2007р. за
вх.№474-Д3, про ознайомлення з додатковими документами відповідача та зняття їх
копій від 20.03.2007р. за вх.№474-Д6
задоволені апеляційним господарським судом.

Н підставі ст.77 ГПК України
апеляційний господарський відкладав розгляд апеляційної скарги на 20.03.2007р.
у зв'язку із частковим задоволенням клопотання позивача про витребування у
відповідача додаткових документів, про що 27.02.2007р. виніс відповідну
ухвалу.  20.03.2007р. у судовому
засіданні оголошено перерву до 27.03.2007р. у зв'язку з необхідністю
ознайомлення позивача з документами, які відповідач надав на вимогу
апеляційного господарського суду.  У
судовому засіданні 27.03.2007р. оголошено перерву до 29.03.2007р. у зв'язку з
необхідністю вирішення питання стосовно заявленого позивачем відводу колегії
суддів у складі головуючого судді Журавльова
О.О., суддів Тофана В.М., Михайлова М.В.

Позивач та його представник розписатися
у повідомленні про оголошення перерви до 29.03.2007р. відмовилися, про що
свідчать складений секретарем судового засідання акт від 27.03.2007р. за
підписом секретаря судового засідання та помічника судді, а тому позивач у
справі вважається належним чином повідомленим про час і місце судового
засідання.

Ухвалою голови Одеського
апеляційного господарського суду від 28.03.2007р. заява позивача про відвід
колегії суддів відхилена.

Відповідно до ст.85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та
матеріального права, заслухавши представників сторін, апеляційний господарський
суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення, але з наступних мотивів:

Як встановлено матеріалами справи,
01.05.2004р. між позивачем (Орендар) і відповідачем (Орендодавець) укладений
договір оренди контейнера НОМЕР_1, за умовами якого відповідач передає, а
позивач приймає у строкове платне користування два контейнери НОМЕР_2 і
НОМЕР_3  з метою здійснення торгівельної
діяльності у відповідності до вимог „Правил торгівлі на ринках”, законів
України „Про захист прав споживачів”, „Про оренду державного та комунального
майна”, „Про ветеринарну медицину” (надалі договір НОМЕР_1).

У п.2.2. цього договору
встановлено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у позивача
права власності на це майно. Власником орендованого майна є ДП „Укрспецобладнання”.

Відповідно  до умов п.3.1. договору, оплата по цьому
договору включає в себе оренду плату, згідно затвердженого тарифу за послуги
підприємства при упорядженні торгівлі та ринковий збір (місцевий податок),
розмір якого затверджується сесією Одеської міської ради народних депутатів.

За умовами п.3.3. договору позивач
вносить оренду плату, ринковий збір та плату за послуги ринку при організації
торгівлі щомісячно до 5 числа поточного місяця готівкою в касу ринка або шляхом
безготівкових платежів на розрахунковий рахунок відповідача. Загальна сума
платежів, які вносяться позивачем, встановлена у п.1.1. договору і складає 1001
грн. за один контейнер, в тому числі 924,50 грн. -  орендна плата, 76,5 грн. -ринковий збір.

Відповідно до розділу 6 договору,
він вступає в дію з дня його підписання обома сторонами і діє безстроково. Для
припинення дії цього договору будь-яка із сторін попереджує про це іншу сторону
письмово не менш як за один місяць до дня припинення. Дія цього договору
припиняється також внаслідок продажу об'єкта оренди за участю позивача і після
переходу права власності до нього; загибелі об'єкта оренди; за згодою сторін
або за рішенням господарського суду; банкрутства або ліквідації позивача; в
інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Окрім того, за умовами п.10.1.
цього договору, позивач зобов'язується звільнити зайнятий об'єкт торгівлі у
разі, якщо цей об'єкт занесено до плану реконструкції (капітального ремонту,
переобладнання). При цьому відповідач у випадку якщо це можливо надає позивачу
інший об'єкт торгівлі на час проведення реконструкції або капітального ремонту.
В разі неможливості надання іншого об'єкту торгівлі на час реконструкції
відповідач надає позивачу інший об'єкт торгівлі протягом одного місяця після закінчення
реконструкції.

01.05.2006р. між позивачем і
відповідачем укладено додаткову угоду НОМЕР_4 до договору оренди, згідно з
якою,  сторони домовилися змінити оплату
за користування контейнерами, а саме, загальна сума оплати становить 2683 грн.,
в тому числі 2530 грн. -оренда плата, 153 грн. -ринковий збір. Позивач сплачує
орендну плату у безготівковому порядку шляхом перерахування відповідних сум на
поточний рахунок відповідача не пізніше ніж на п'ятий день з дня підписання
договору оренди, а надалі авансом щомісячно, не пізніше 25 числа поточного
місяця, або шляхом внесення сум готівкою в касу відповідача у встановлені  у цьому пункті строки.

Отже, виходячи з умов  укладеного між позивачем і відповідачем
договору НОМЕР_1, а також з наявного у матеріалах справи договору оренди іншого
індивідуально визначеного майна, що віднесено до державної власності, який
30.04.2004р. укладений між відповідачем у справі (Орендар) і ДП
„Укрспецобладнання” (Орендодавець), можливо дійти висновку, що укладений між
позивачем і відповідачем у справі договір НОМЕР_1 є договором суборенди.

При цьому, право відповідача
передавати контейнери в суборенду встановлено умовами п.6.2. укладеного між ДП
„Укрспецобладнання” (Орендодавець) і відповідачем (Орендар) договору оренди
іншого індивідуально визначеного майна, що віднесено до державної власності від
30.04.2004р.

Окрім того, відповідно до умов
п.10.1. укладеного між ДП „Укрспецобладнання” і відповідачем у справі договору
оренди, цей договір укладений з 01.05.2004р. і діє до 31.12.2004р.

Згідно з умовами  додатківНОМЕР_4 від 31.12.2004р., НОМЕР_5 від
30.12.2005р. та НОМЕР_6 від 26.12.2006р.
до укладеного між ДП „Укрспецобладнання” і відповідачем у справі договору
оренди, термін дії цього договору продовжувався сторонами відповідно до
31.12.2005р. включно, до 25.12.2006р. включно, до 25.12.2007р. включно.

Таким чином, оскільки предметом
укладеного між ДП „Укрспецобладнання” і відповідачем договором оренди є оренда
державного майна (контейнерів), які знаходяться на балансі ДП „Укрспецобладнання”,
а укладений між відповідачем і позивачем у справі договір НОМЕР_1фактично є
договором суборенди державного майна (контейнерів), то правовідносини між
позивачем і відповідачем  у справі щодо
суборенди контейнерів  підпадають під
правове регулювання Закону України „Про оренду державного та комунального
майна”.

Разом з тим, виходячи із умов
укладеного між позивачем і відповідачем договору НОМЕР_1, а також наданих
сторонами на вимогу апеляційного господарського суду документів, згідно з якими,
відповідач у справі є ринком, а позивачем у справі регулярно сплачувався
позивачу ринковий збір, можливо дійти висновку, що контейнери, які  передані позивачу в суборенду в якості  об'єкту торгівлі, фактично є  торгівельними місцями.

Такий висновок апеляційного
господарського суду щодо тотожності в даному випадку  понять „об'єкт торгівлі” і „торгівельне
місце”  підтверджується також Правилами
торгівлі на ринках, які затверджені наказом Міністерства економіки та з питань
Європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України,
Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації,
метрології та сертифікації України 26.02.2002р. №57/188/84/105 та зареєстровані
в Міністерстві юстиції України 22.03.2002р. за №288/6576, а також Правилами
торгівлі на ринках, які затверджені рішенням Одеської міської ради від
15.07.2005р. №81121-ІV.

Умовами п.10.1. укладеного між
сторонами у справі договору НОМЕР_1передбачено, що позивач зобов'язується
звільнити зайнятий об'єкт торгівлі у разі, якщо цей об'єкт занесено до плану
реконструкції (капітального ремонту, переобладнання). При цьому відповідач у
випадку якщо це можливо надає позивачу інший об'єкт торгівлі на час проведення
реконструкції або капітального ремонту. В разі неможливості надання іншого
об'єкту торгівлі на час реконструкції відповідач надає позивачу інший об'єкт
торгівлі протягом одного місяця після закінчення реконструкції.

Із матеріалів справи та пояснень
позивача у справі випливає, що контейнер НОМЕР_2, який знаходився в суборенді у
позивача, останній звільнив 25.09.2006р. на підставі повідомлення
відповідача  від 22.09.2006р. за
вих.НОМЕР_7 та його листа від 25.09.2006р.за вих.НОМЕР_8.

Згідно з поясненнями представника
відповідача у засіданні суду, посилання відповідача у повідомленні та у листі
на рішення виконавчого комітету Одеської міської ради НОМЕР_9 від 15.01.2004р.
і НОМЕР_10 від 09.06.2006р. є помилковими. Фактично відповідач просив позивача
звільнити переданий в суборенду контейнер НОМЕР_2 на підставі Припису ДАІ
НОМЕР_11 від 22.08.2006р., згідно з яким, начальник ВНПНВ та СД УДАІ УМВС
України в Одеській області на підставі ст.ст.10,11 Закону України „Про міліцію”
вимагає від  відповідача демонтувати
торгові об'єкти які розташовані по АДРЕСА_1 в місцях проведення ремонтних робіт
у зв'язку з відкриттям автомобільного руху.

Більш того, як свідчать наявні у
матеріалах справи довіреність відповідача від 25.09.2006р. НОМЕР_12, накладна
НОМЕР_15 та акт прийому-передачі НОМЕР_13 від 28.09.2006р., 16-ть контейнерів, в
тому числі і контейнер НОМЕР_2, який знаходився в суборенді позивача,
відповідач повернув Орендодавцю цих контейнерів -ДП „Укрспецобладння”.

Отже, встановлені обставини
свідчать, що  позивач у справі виконав
зобов'язання, передбачені умовами
п.10.1. укладеного між сторонами договору НОМЕР_1, а саме, звільнив
зайнятий об'єкт торгівлі на час проведення ремонтних робіт.

Разом з тим, виходячи із пояснень
представника відповідача у судовому засіданні стосовно закінчення ремонтних
робіт на момент розгляду справи, апеляційний господарський суд вважає, що у
відповідача виникло  зобов'язання,
передбачене умовами  п.10.1. укладеного
між сторонами у справі договору НОМЕР_1, а саме,  зобов'язання надати  позивачу інший  об'єкт торгівлі, тобто інше торгівельне
місце.

Із наявної у матеріалах справи
довідки відповідача від 26.12.2006р. за вих.НОМЕР_14 випливає, що на момент
розгляду справи у суді першої інстанції
у відповідача в наявності були вільні торгівельні місця (об'єкти) -лотки,
площею до 2 кв.м. в кількості 32 штук. До суду апеляційної інстанції відповідач
не надав будь-яких свідомостей щодо наявності інших вільних об'єктів торгівлі,
в тому числі й контейнерів.  Більш того,
як вище встановлено апеляційним господарським судом,  звільнений позивачем об'єкт торгівлі
-контейнер,  позивач 28.09.2006р.
повернув Орендодавцю - ДП „Укрспецобладнання”.

Таким чином, виходячи з того, що
предметом позовних вимог СПД -фізичної особи ОСОБА_1 є зобов'язання відповідача
надати позивачу інший об'єкт торгівлі, а саме, контейнер площею не менше як
14,4 кв.м.,  а в укладеному договорі
сторони взагалі не визначили умов який саме інший об'єкт торгівлі (інше
торгівельне місце) відповідач зобов'язаний надати позивачу (або контейнер, або
лоток, або кіоск, та інші), а також наявність у відповідача на момент розгляду
справи вільних об'єктів торгівлі, зокрема, лотків, апеляційний господарський
суд дійшов висновку  про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
СПД -фізичної особи ОСОБА_1

До того ж, як вище встановлено
апеляційним  господарським судом,   правовідносини між позивачем і
відповідачем  у справі щодо суборенди
контейнерів  підпадають під правове
регулювання Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Вимогами ч.2 ст.22 означеного
Закону України передбачено, що орендар має право передати в суборенду нерухоме
та інше індивідуальне визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні
засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди. При
цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору
оренди.

Втім, як вище встановлено
апеляційним господарським судом, договір НОМЕР_1, укладений між позивачем і
відповідачем із безстроковим терміном дії, в той час,  як договір оренди контейнерів,  укладений між
ДП „Укрспецобладнання”  і
відповідачем із строком дії 8 місяців, а в подальшому у додатках до договору
сторони продовжували строк дії цього договору до  31.12.2005р. включно, до 25.12.2006р.
включно, до 25.12.2007р. включно.

Отже, укладений між позивачем і
відповідачем  договір НОМЕР_1 в частині
строку його дії (безстроковий строк) суперечить вимогам діючого законодавства,
зокрема, ч.2 ст.22  Закону України „Про
оренду державного та комунального майна”, згідно з якою,  строк надання майна у суборенду не може
перевищувати терміну дії договору оренди.

Але, оскільки підставою позовних
вимог СПД -фізичної особи ОСОБА_1 є невиконання відповідачем умов зовсім іншого
пункту укладеного між сторонами договору НОМЕР_1, зокрема п.10.1. цього
договору, апеляційний господарський суд вважає за недоцільне застосовувати
положення п.1 ч.1 ст.83 ГПК України щодо
визнання  недійсним укладеного між
сторонами у справі договору НОМЕР_1 в частині строку дії цього договору.

Посилання на те, що на місці де було
розташоване торгове місце позивача практично одразу були розташовані інші
торгівельні місця на підставі договорів, що укладені відповідачем з іншими
суб'єктами господарювання,  позивач не
підтвердив жодним документальним доказом, а тому на підставі вимог ч.1 ст.33
ГПК України такі посилання позивача відхилені апеляційним господарським судом.

Доводи позивача у судовому
засіданні про те, що у відповідача відсутні належні документи, які
підтверджують відведення земельної ділянки під використання ринку,  відхиляються апеляційним господарським судом,
оскільки правомірність використання відповідачем земельної ділянки під ринок не
є предметом дослідження у даній справі.

З огляду на викладене, апеляційний
господарський суд вважає,  що підстави
для скасування рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних
вимог СПД -фізичної особи ОСОБА_1, а отже,
і задоволення  апеляційної скарги
останньої відсутні.

Керуючись ст.ст.99,101-105
Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду
Одеської області від 29 січня 2007 року у справі №16/418-06-11375 залишити без
змін, а апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1  -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя

О.О. Журавльов

Судді

В.М. Тофан

М.В. Михайлов