ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 червня 2007 р.

№ 311/2-2006

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. -головуючого,

Владимиренко С.В.,

Плюшка І.А.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ЗАТ "Аграрник"

на рішення
та постанову

господарського суду Київської
області від 19 грудня 2006 року Київського міжобласного апеляційного
господарського суду  від 21 березня
2007 року

у справі

№ 311/2-06

господарського суду

Київської області

за позовом

ТОВ "СММП-9"

до

ЗАТ "Аграрник"

про

стягнення 21 450 грн. 62 коп.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "СММП-9" звернулось
до господарського суду Київської області з позовом до ЗАТ "Аграрник"
про стягнення 21 450 грн. 62 коп., із них 17 000 грн. основного боргу, 1 661
грн. пені, 632 грн. 74 коп. річних, 2 156 грн. 88 коп. за індексом інфляції.

ТОВ "СММП-9" в
обґрунтування позовних вимог, посилаючись на умови договору підряду № 26 від
12.07.2005 та ст.ст. 526, 625 ЦК України, зазначає про неналежне виконання ЗАТ
"Аграрник" грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого виникла
заборгованість.

Рішенням господарського суду Київської
області від 19.12.2006 у справі №311/2-06 (суддя -Чорна Л.В.) позов задоволено
у повному обсязі.

Київський міжобласний апеляційний
господарський суд постановою від 21.03.2007 у справі № 311/2-06 (колегія
суддів: головуючий -Зеленіна Н.І., судді -Андрейцева Г.М., Швець В.О.) рішення
господарського суду Київської області від 19.12.2006  залишив без змін, погодившись з висновками
місцевого господарського суду.

У касаційній скарзі ЗАТ
"Аграрник" просить скасувати рішення господарського суду Київської області
від 19.12.2006 у справі № 311/2-06 та постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 21.03.2007, і прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В
обґрунтування  касаційної  скарги
ЗАТ "Аграрник",
посилаючись на ст.ст. 879, 882 ЦК України, зазначає про порушення та
неправильне застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність судових
висновків обставинам справи з огляду на неналежне дослідження правової природи
договору підряду №26 від 12.07.2005 та відповідних доказів у справі.

Вищим господарським судом України
ухвалою від 30.05.2007 у справі №311/2-06 порушено касаційне
провадження.

Розпорядженням Голови Вищого
господарського суду України від 25.06.2007
у  справі  № 311/2-06
призначено  наступну  колегію
суддів: Самусенко С.С.-головуючий (доповідач), Владимиренко С.В., Плюшко
І.А.

Сторони у справі процесуальним
правом участі їх повноважних представників в судовому засіданні касаційної
інстанції не скористалися.

Обговоривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування норм процесуального та матеріального права
місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України
за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. 1117
ГПК України касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого
чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що між ТОВ "СММП-9" (підрядник) та ЗАТ
"Аграрник" (замовник) було укладено договір підряду № 26 від
12.07.2005, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник
зобов'язується виконати власними силами перепланування існуючих приміщень
холодильних камер за проектом, розробленим ТОВ УПВР" з використанням
матеріалів замовника, який зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 3.2 оплата виконаних
робіт підрядником робіт здійснюється замовником відповідно до акта приймання
виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів підряднику в національній
валюті протягом 10 днів з моменту підписання акта обома сторонами.

Господарськими судами встановлено, що
ТОВ "СММП-9" свої договірні зобов'язання виконав в повному обсязі
відповідно до актів приймання виконаних робіт на загальну суму 209 859 грн. 53
коп., а ЗАТ "Аграрник" розрахувався за виконані роботи частково
відповідно до банківських витягів на загальну суму 192 859 грн. 53 коп.

Суди встановили, що заборгованість
ЗАТ "Аграрник"  перед ТОВ
"СММП-9" становить 17 000 грн. за актом звірки взаєморозрахунків від
06.07.2006 та гарантійним листом № 193 від 08.08.2006.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що висновок апеляційного господарського
суду, яким було підтримано рішення місцевого господарського суду про стягнення
із ЗАТ "Аграрник" основного боргу за договором, є правомірним та
обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За п.6.3 договору у випадку порушення замовником передбачених договором
порядку строків платежів за виконані роботи, замовник сплачує підряднику пеню в
розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочки оплати за виконану
роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Суди встановили, що ЗАТ
"Аграрник" було прострочено виконання грошових зобов'язань, тому з
нього підлягають стягненню 1 661 грн. пені, 632 грн. 74 коп. річних, 2 156 грн.
88 коп. витрат за індексом інфляції відповідно до норм цивільного законодавства
України та договору.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає задоволення судами вимог ТОВ
"СММП-9" про стягнення із ЗАТ "Аграрник" вищезазначених сум
таким, що відповідає нормам матеріального права.

Касаційна інстанція вважає, що
судами попередніх інстанцій належним чином досліджено обставини та докази у
справі, які мають значення при вирішенні даного спору, і вірно застосовано
норми процесуального та матеріального права.

Беручи до уваги вищенаведене,
оскільки доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження в порядку
здійснення касаційного провадження, колегія суддів Вищого господарського суду
України встановила, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана
постанова у справі № 311/2-06 має бути залишена без змін згідно п.1 ч.1
ст.1119 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.
1115 1117, 1119, 11111,  Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ЗАТ
"Аграрник" залишити без задоволення.

Постанову  Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 21.03.2007 у справі
№ 311/2-06 залишити
без  змін.

Головуючий суддя
С. Самусенко

Судді:
С. Владимиренко

І. Плюшко