ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.07 р.                                                                             Справа № 33/148

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Новикової Р.Г., при секретарі судового засідання Овчинніковій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

за позовом Прокурора м. Шахтарськ в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську

до Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка

про стягнення 356299грн.42коп.

за участю представників:

від позивача: Василевський В.Т. – за дов. №1821/06 від 17.04.2006р.

від відповідача: Жук Н.М. – за дов. №01-15/61 від 02.04.2007р.

прокурор: Гармашова І.В. – посвідч. №1004

СУТЬ СПОРУ: Прокурор м. Шахтарськ звернувся із позовом в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську до Шахтарської дирекції з ліквідації шахт Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” ДП „Донвуглереструктуризація” м. Шахтарськ про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 01.12.2006р. по 28.02.2007р. у розмірі 356299грн.42коп.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на недотримання відповідачем норм Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003р. (зареєстровано в Мінюсті №64/8663 від 16.01.2004р.); вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. щодо своєчасної сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 356299грн.42коп. за період з 01.12.2006р. по 28.02.2007р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.04.2007р. Шахтарська дирекція з ліквідації шахт Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” ДП „Донвуглереструктуризація” м. Шахтарськ замінена належним відповідачем - Державним підприємством „Донвуглереструктуризація”, що є скороченим найменуванням Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка. Представників сторін та прокурора викликано у попереднє засідання на 17.05.2007р.

У запереченнях №07-96 від 16.05.2007р. зазначено, що відповідно до Положення про Шахтарську дирекцію з ліквідації шахт Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” Шахтарська дирекція є відособленим підрозділом Державного підприємства „Донвуглереструктуризація”, без статусу юридичної особи. З урахуванням вищенаведеного просив суд припинити провадження у справі за позовом міжрайонної прокуратури Донецької області м. Шахтарськ в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську до Шахтарської дирекції з ліквідації шахт Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” ДП „Донвуглереструктуризація” м. Шахтарськ про стягнення 356299грн.42коп.

За наслідками попереднього засідання суд постановив ухвалу від 17.05.2007р. про закінчення підготовчого провадження та перехід до судового розгляду на 29.05.2007р.

У судовому засіданні від 29.05.2007р. головуючим були роз’яснені процесуальні права та обов’язки позивачу та прокурору, передбачені статтями 49, 51, 54, 65-68 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач та прокурор наполягали на заявлених вимогах. Представник відповідача в судове засідання не з’явився.

На підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд відклав розгляд справи на 14.06.2007р.

В судовому засіданні від 14.06.2007р. головуючим були роз’яснені процесуальні права та обов’язки відповідачу, передбачені статтями 49, 51, 54, 65-68 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач не визнав позовні вимоги.

У судовому засіданні 14.06.2007р. представником позивача надано заяву про зупинення провадження у справі до 02.07.2007р. для надання додаткових документів, які мають значення для вирішення спору. Проти вказаного клопотання не заперечували присутні в судовому засіданні представник відповідача та прокурор.

Ухвалою від 14.06.2007р. провадження в адміністративній справі №33/148 було зупинене до 02.07.2007р. для надання додаткових документів. Ухвалою від 03.07.2007р. провадження у справі було поновлено та викликано представників в судове засідання на 03.07.2007р.

В засіданні від 03.07.2007р. представник позивача надав до суду акт звіряння розрахунків щодо платежів до Пенсійного фонду України, підписаний представниками обох сторін без зауважень та заперечень. Представник відповідача надав до суду відзив, в якому визнав у повному обсязі позовні вимоги.

Під час судового провадження були досліджені: акт звіряння щодо заборгованості за платежами до Пенсійного фонду України станом на 29.03.2007р.; розрахунок суми позову; розрахунки сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень 2007р.-лютий 2007р.; вимоги про сплату боргу №Ю178-24 від 07.02.2007р., №Ю178-25 від 07.03.2007р., №Ю178-26 від 29.03.2007р.; повідомлення про вручення поштового відправлення №364380, №382311; лист №1149/04-3 від 05.03.2007р.; Положення про Шахтарську дирекцію з ліквідації шахт Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”; картка особового рахунку страхувальника; довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; заперечення на позов №07-96 від 16.05.2007р.; копія Статуту Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”; наказ Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” №10 від 15.01.2007р. „Про реорганізацію шляхом перетворення”; довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України;платіжні доручення; акт звіряння щодо заборгованості за платежами до Пенсійного фонду України за період з 01.12.2006р. по 28.02.2007р.

Заслухавши доводи сторін та прокурора, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив:

Державне підприємство „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка зареєстроване як платник страхових внесків до Пенсійного фонду України і зобов’язане сплачувати у встановленому порядку страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із статтею 14 вищеназваного Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до статті 17 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Стаття 19 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. встановлює, що страхові внески до солідарної системи нараховуються для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

При цьому, згідно із пунктом 6 цієї ж статті, страхові внески нараховуються на вищезазначені суми незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками (гірничими підприємствами) шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 28 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Документом, що визначає процедуру реєстрації та обліку платників внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах є Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі – Інструкція), затверджена Постановою правління Пенсійного Фонду України №21-1 від 19.12.2003р. (реєстрація в Мінюсті 16.01.2004 за №64/8663).

Відповідно до пункту 11.11 Інструкції платники, зазначені в підпунктах 2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 цієї Інструкції, щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків.

У розрахунку вказуються всі передбачені в ній показники. У разі не заповнення того чи іншого рядка через відсутність операції цей рядок прокреслюється. Розрахунок заповнюється чорнилом, пастою кулькових ручок, за допомогою друкарських машинок, принтерів, засобів механізації та інших засобів, які забезпечують збереження цих записів протягом установленого терміну зберігання звітності.

При цьому, нарахована сума страхових внесків відображається у рядку 9 звітності „Загальна сума страхових внесків” і підлягає сплаті не пізніше 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду.

Оригінал розрахунку подається платником до органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням платника.

Усі примірники розрахунку страхових внесків підписуються керівником, головним бухгалтером підприємства, установи, організації та завіряються печаткою.

До матеріалів справи надані копії розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень та лютий 2007р. Загальна сума несплачених страхових внесків за цей період становить 356299грн.42коп., яка і заявлена до стягнення.

Відповідно до статті 5 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 15 Розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р. встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 5 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. визначено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Таким чином, вказана норма надає право позивачу зараховувати платежі, які надходять від страхувальника, в порядку їх календарної черговості незалежно від призначення платежу, вказаному в платіжному документі страхувальника.

Згідно із частиною 6 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. недоїмка не підлягає списанню, у то?му числі в разі укладення із страхувальником мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім ви?падків повної ліквідації юри?дичної особи або смерті фізич?ної особи, визнання її безвісн?о відсутньою, оголошення поме?рлою чи недієздатною, щодо яки?х відсутні особи, які відповід?но до цього Закону мають нести? зобов'язання із сплати страхо?вих внесків.

У разі реорганізації страхувальника зобов'язання із сплати недоїмки покладаються на осіб, до яких відповідно до закону перейшли його права та обов'язки.

При цьому, у разі ліквідації страхувальника або втрати ним з інших причин юридичного статусу платника страхових внесків недоїмка сплачується за рахунок коштів та іншого майна страхувальника. У цьому разі особами, відповідальними за погашення недоїмки, є ліквідаційна комісія - стосовно підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій - платників страхових внесків, що ліквідуються.

Згідно зі статтею 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштової кореспонденції №473582, №364380, №382311 відповідач отримав вимоги про сплату боргу №Ю178-24 від 07.02.2007р., №Ю178-25 від 07.03.2007р., №Ю178-26 від 29.03.2007р.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги Прокурора м. Шахтарськ в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську до Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 01.12.2006р. по 28.02.2007р. у розмірі 356299грн.42коп.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись нормами Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р., Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663), статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 12, 14, 15, 23, 48, 50, 51, 69-71, 79, 86, 87, 89, 98, 107, 110, 111, 114, 121, 122-170, 254, Прикінцевими та Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Прокурора м. Шахтарськ в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську до Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 01.12.2006р. по 28.02.2007р. у розмірі 356299грн.42коп.- задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” м. Макіївка (86102, м. Макіївка, вул. Успенського, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську (86200, м. Шахтарськ, вул. Крупської, буд. 20, , МФО 335106) суму недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 01.12.2006р. по 28.02.2007р. у сумі 356299грн.42коп.

У судовому засіданні від 03.07.2007р. проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови виготовлено 09.07.2007р.

Суддя

Надруковано у 5-ти примірниках: 1 – до справи, 1 – позивачу, 1 – відповідачу; 2 - прокуратурі.