ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.
№ 21/321-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кочерової Н.О.

суддів:
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув
касаційну скаргу
приватного підприємства "Хімсервіс-Агро"

на постанову
від 14.02.07
Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі                             № 21/321-06

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
приватного підприємства "Хімсервіс-Агро"

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. Б.Хмельницького"

про
визнання векселя недійсним

за участю представників сторін:

від позивача      не з’явилися

від відповідача  не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006 року приватне підприємство "Хімсервіс-Агро" звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське товариство ім. Б.Хмельницького" про визнання недійсним емітованого відповідачем 15.04.2005 простого векселя № 0933 на суму 79 777,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог  зазначало, що вексель був виданий 15.04.2005 у якості оплати вартості товару, поставка якого здійснена 23.04.2005 позивачем на підставі договору купівлі-продажу № 13/1-К від 15.04.2005. При цьому, за змістом даного векселю є виправлення місця платежу та назви банківської установи, в якій мав бути здійснений платіж.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2006 (суддя Алмазова І.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.02.2007 (судді: Лисенко О.М. –головуючий, Головко В.Г., Чус О.В.) рішення залишено без змін.

Відмовляючи в позові та залишаючи рішення без змін, господарські суди виходили з того, що спірний вексель має всі реквізити, які зазначені в ст.ст. 75, 76 Уніфікованого закону, отже є дійсним.

В касаційній скарзі приватне підприємство "Хімсервіс-Агро" просить постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального права, а саме: Закону України "Про обіг векселів в Україні".

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судовими інстанціями та вбачається з матеріалів справи, 15.04.2005 приватне підприємство "Хімсервіс-Агро" (продавець) і товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. Б.Хмельницького" (покупець) уклали договір купівлі-продажу № 13/1-К (Специфікація № 1 від 15.04.2005 до нього), відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов’язання передати, а відповідач прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин.

Згідно п.4.1 договору відповідач повинен в термін до 19.04.2005 перерахувати га поточний рахунок позивача 8864,18 грн., на залишок заборгованості 79 777,62 грн. –надати позивачу простий вексель з строком сплати до 29.11.2005 на суму 79 777,62 грн.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем підтверджено, що на виконання умов договору позивач згідно видаткової накладної № РН-0000042 від 23.04.2005 та довіреності ЯИУ № 929097 від 22.04.2005 поставив ТОВ "Сільськогосподарське підприємство ім. Б.Хмельницького" гербіцид "Экстрем" та ультра 720 (засоби захисту рослин) на загальну суму 72 489,73 грн. 15.04.2005 відповідач в свою чергу передав позивачу простий вексель № 0933 від 15.04.2005, номіналом 97 777,62 грн., зі строком платежу до 29.11.2005, що підтверджено актом прийому-передачі векселів № б/н.

Відповідно до ст.3 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу” від 18.06.1991 року вексель належить до цінних паперів. Статтею 1 цього закону зазначено, що цінні папери –це грошові документи, що засвідчують право володіння або відносини позики, визначають взаємовідносини між особою, яка їх випустила, та їхнім власником і передбачають, як правило, виплату доходу.

Форма векселя визначається законом місця його складання. Таким законом для суб’єктів господарювання в Україні, є Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі,  який на території України застосовується з урахуванням застережень, передбачених Законом України “Про обіг векселів в Україні”.

Так, статтею 21 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу” передбачено, що простий вексель має містити такі обов’язкові реквізити: а) найменування “вексель”;  б) просту і нічим не обумовлену обіцянку сплатити визначену суму;  в) зазначення строку платежу; г) зазначення місця, в якому має  здійснюватися платіж;  д) найменування того, кому або за наказом кого платіж має бути здійснено;  е) дату і місце складання векселя.

Відповідно до Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, переказний вексель має містити найменування “вексель”, що включене безпосередньо у текст документа та вираження тією мовою, якою цей документ складено (вексельна мітка) реквізит № 1; проста й нічим не обумовлена пропозиція сплатити певну суму грошей (вексельний наказ) реквізит № 2; найменування платника –реквізит № 3; зазначення строку платежу –реквізит № 4;  зазначення місця, в якому має бути здійснено платіж, - реквізит № 5;  найменування особи –якій чи з наказу якої має бути здійснено платіж -   реквізит № 6;  зазначення дати та місця складання документа –реквізит № 7; підпис векселедавця –реквізит № 8.

Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі не виключає можливості виправлення тексту векселя після його виписку в обіг. При цьому йдеться не про виправлення технічного характеру (виправлення явної описки, граматичної помилки тощо), а про внесення до тексту векселя таких виправлень, які змінюють сам зміст документа, обсяг та характер відповідальності осіб, що поставили свої підписи на векселі.

Статтею 13 Закону України “Про обіг векселів в Україні” також передбачено вносити векселедавцем зміни до тексту векселя.

Як встановлено господарськими судами за змістом векселя № 0933 від 15.04.2005, номіналом 79 777,62 грн. в графі "Місце платежу" під означенням назви банку "КБ "ПриватБанк" вбачається підчищення бланку. Написання адреси, коду банку та розрахункового рахунку здійснені без виправлень.

Судовими інстанціями досліджено, що спірний вексель має всі реквізити, які зазначені у ст.ст. 75, 76 Уніфікованого закону. При цьому встановлено, що відповідач ніяких виправлень без згоди векселедержателя, відповідно до ст.13 Закону України "Про обіг векселів в Україні" не здійснював.

Так, векселедержатель прийняв від відповідача спірний вексель з зазначеним місцем платежу: м. Павлоград, КБ "ПриватБанк", вул. К.Маркса, 35, код банку 305727 р/р 5001, також зазначено і місцезнаходження векселедавця: с. Богданівка  Павлоградського району Дніпропетровської області.

Згідно ст. 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги.

Апеляційним господарським судом правомірно не прийнято до уваги посилання позивача про те, що вексель виданий раніше ніж була поставлена продукція є підставою для визнання векселя недійсним, оскільки позивач прийняв вексель за актом приймання-передачі векселів від 15.04.2005, як плату за поставлену продукцію за договором від 15.04.2005 № 13/1-К. Продукція фактично, хоча і пізніше була поставлена позивачу.

Враховуючи викладене, постановлені судові рішення є законними та обґрунтованими і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судових інстанцій і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Хімсервіс-Агро" залишити без задоволення, а постанову від 14.02.2007 Дніпропетровського апеляційного господарського суду та рішення від 30.11.2006 господарського суду Дніпропетровської області у справі № 21/321-06 без змін.

Головуючий:                                                                          Н.Кочерова

Судді:                                                                                      В.Рибак

М.Черкащенко