ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 р.
№ 4/1278-10/210

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Козир Т.П.- головуючого, Плюшка І.А., Шевчук С.Р., за участю представників сторін: позивача Бойковича Т. В. дов. від 09.06.2006 року, відповідача –Корчинського Б. П. дов. від 14.05.2007 року № 137,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ПП «Ліфтсервіс»на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2007 року у справі господарського суду Львівської області за позовом ПП «Ліфтсервіс»до ДП Міноборони України «Львівське будівельне управління»про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2006 року ПП «Ліфтсервіс»звернулось до господарського суду з позовом до державного підприємства Міноборони України «Львівське будівельне управління»про стягнення 16087 гривень 38 коп. боргу за підрядні роботи з монтажу ліфтів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав свого обов’язку, визначеного підрядним контрактом № 34/М, розрахуватися за будівельні роботи.

Рішенням господарського суду Львівської області від 22 грудня 2006 року позов задоволено частково. В частині стягнення 13376 гривень 40 коп. у позові відмовлено.

Припинено провадження у справі в частині стягнення 2710 гривень 98 коп.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2007 року рішення господарського суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ПП «Ліфтсервіс»просить скасувати рішення місцевого господарського суду і постанову суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд.

Заявник стверджує, що суд неправильно застосував ст. ст. 161, 342 ЦК УРСР, ст. 853 ЦК України  і порушив вимоги ст. 84 ГПК України щодо змісту рішення.

Обговоривши доводи касаційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 4 жовтня 2003 року між сторонами у справі було укладено підрядний контракт № 34/М на виконання робіт з монтажу трьох ліфтів у 120-квартирному житловому будинку по вул. Гірника,1, у м.Львові, за яким позивач є субпідрядником, а відповідач –генпідрядником.

Вартість робіт за контрактом склала 50346 гривень 00 коп.

За п.3.2 цього контракту позивач зобов’язався якісно і в строк виконати передбачені контрактом роботи у відповідності з проектною та технічною документацією заводу –виготовлювача та відповідно до вимог п.3.2.2 після виконання монтажно регулювальних і пусконалагоджувальних робіт передати замовникові паспорт ліфта з оформленим Актом технічної готовності, а також інші документи згідно з п. 10 ПББЕЛ та передати готові до роботи ліфти на баланс власнику.

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядника), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник витупає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником –як замовник.

За приписом ст.852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором…

Суди встановили, що позивач допустив недоліки в роботі: під час огляду ліфтів виявлено ряд поломок, несправностей та ін. недоліків, у зв’язку з чим складено припис, а відповідача зобов’язано усунути їх в термін до 14 листопада 2005 року.

Відповідач заявив позивачу вимоги про усунення недоліків монтажних робіт 8 листопада 2005 року листом № 298/1.

У зв’язку з відмовою позивача виконати свій обов’язок з усунення недоліків при виконанні вказаного договору, відповідач був вимушений укласти договір на виконання цих ремонтних робіт з іншою особою ТОВ «Ліфт - ЕКО».

ТОВ «Ліфт –ЕКО»на підставі договору №05/05  від 25 листопада 2005 року з відповідачем виконало роботи з усунення дефектів, допущених позивачем, і 19 грудня 2005 року здало ці роботи відповідачу на суму 13376 гривень 40 коп.

За таких обставин господарський суд правильно застосував ст.ст.837, 838, 852, 853 ЦК України і прийшов до юридично обґрунтованого висновку про те, що позивач порушив свої зобов’язання щодо якісного виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт  з установки ліфтів і підставно відмовив у стягненні вартості цих робіт, яка дорівнює вартості робіт з усунення недоліків.

Відтак, враховуючи те, що судами повно та всебічно встановлено всі обставини справи та правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, підстави для скасування або зміни вказаних судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2007 року –без зміни.

Головуючий                                                                                  Т. Козир

Судді                                                                                     І. Плюшко

С. Шевчук