ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2007 р.                                                           Справа № 14/241-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Іоннікової І.А.

суддів:                                                                        Веденяпіна О.А.

Черпака Ю.К.

при секретарі                                                        Швидченко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача:     Осика В.З. - директор,

Таксер В.З. (довіреність від 22.01.2007р.),

від відповідача: Мазур П.Н. (довіреність №01-26-139 від 22.01.2007р.),              Поник Л.В. (довіреність №20-26-140 від 22.01.2007р.),

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АгроЛан", с. Савинці Тростянецького району

на постанову господарського суду Вінницької області

від "13" вересня 2006 р.  у справі

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АгроЛан", с. Савинці Тростянецького району

до Тростянецької районної державної адміністрації, смт. Тростянець Вінницької області

про зобов'язання укласти договір оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Вінницької області від 13.09.2006 року  у справі № 14/241-06 відмовлено в позові Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АгроЛан" до Тростянецької районної державної адміністрації про  зобов'язання укласти договір оренди землі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, СТОВ "АгроЛан" звернулося до суду з апеляційною скаргою (а.с. 75-77), в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В підтвердження своїх вимог посилається на ст. 18 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якої договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначає, що на виконання вимог ст. 18 цього Закону  Кабінет Міністрів України постановою № 2073 від 25.12.1998 року затвердив "Порядок державної реєстрації договорів оренди землі". Зазначеними нормативними актами встановлена вимога щодо обов'язкової  реєстрації укладення договору оренди земельної ділянки, що тягне за собою набрання ним чинності. Вимог щодо обов'язкової реєстрації угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок чинне законодавство України не містить.

Крім того, вказує на те, що судом не з'ясована правомірність відмови відповідача від передачі земельної ділянки в оренду позивачеві.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Відповідач у своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу (а.с. 79-82) та його представники в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги не визнали, вважають оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначають, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. В свою чергу, укладання договору оренди землі є правом райдержадміністрації, а не її обов'язком.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.  Колегією суддів встановлено.

Рішенням 18 сесії 4 скликання Савинецької сільської ради від 27.01.2006 року  вирішено дати погодження на надання земель резервного фонду площею 151,76 га, що знаходяться за межами с. Китайгород та с. Савинці, позивачу терміном на 10 років (а.с. 19).

На вказаній сесії ради також було прийнято рішення про розірвання договору  оренди земельної ділянки площею 234,8 га (в тому числі 151,76 га, погодження на надання яких отримав позивач) від 03.12.2001 року, укладений між СТОВ "Нива" та Савинецькою сільською радою (а.с. 18). Сільському голові було доручено в тижневий термін укласти угоду про розірвання вищезгаданого договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з протоколу 19 позачергової сесії 4 скликання від 22.02.2006 року, головою Савинецької сільської ради не було укладено угоду про розірвання договору оренди від 03.12.2001 року, а тому угода про оренду земельної ділянки площею 234,8 га, укладена між Савинецькою сільською радою та СТОВ "Нива" строком на 10 років, була чинною на час вирішення спору в суді першої інстанції.

Тростянецькою райдержадміністрацією відмовлено позивачу в укладенні договору оренд земельної ділянки.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що укладання договору оренди на земельну ділянку є правом відповідача, а не його обов'язком.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до п.12 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські  ради,  а  за  межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно п. 1 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про оренду землі" (зі змінами, внесеними Законом України від 02.10.2003 року № 1211-ІV) орендодавцями  земельних  ділянок  у  межах населених пунктів,  крім земель, переданих у приватну власність, є відповідні сільські,  селищні,  міські ради, а за межами населених пунктів  - відповідні органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Пунктом "а" ст. 17 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень  місцевих державних адміністрацій  у  галузі земельних відносин належить розпорядження  землями  державної   власності в межах, визначених цим Кодексом.

Приписами ст. 2 Закону України "Про місцеві державні адміністрації"  визначено основні завдання місцевих державних адміністрацій, до яких, зокрема, відноситься виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів  України, інших  органів виконавчої влади вищого рівня.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною  ділянкою, необхідною орендареві для  провадження  підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 1 та 2 ст. 124 зазначеного Кодексу передбачено, що передача в оренду  земельних  ділянок,  що  перебувають  у державній або  комунальній  власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється  за  договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про оренду землі" особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності,  подає до відповідного органу виконавчої  влади  чи  органу  місцевого  самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони  укладають  договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Таким чином, законодавцем встановлено, що для укладення договору оренди обов'язковою є згода орендодавця. В свою чергу, укладення договору оренди є його правом, а не обов'язком.

За таких обставин, позовні вимоги про зобов'язання Тростянецької райдержадміністрації укласти договір оренди землі є  необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не передбачено необхідності з'ясування підстав, з яких орендодавець відмовляється укласти договір оренди. Тому безпідставними є посилання позивача на те, що суд першої інстанції не з'ясував правомірності відмови відповідача від передачі земельної ділянки в оренду позивачеві.

Доводи СТОВ "АгроЛан" спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Судова колегія вважає, що постанова господарського суду Вінницької області   від 13.09.2006 року  у справі № 14/241-06  є законною, обґрунтованою, відповідає матеріалам справи, підстав  для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п. 6, 7 Прикінцевих таперехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АгроЛан" залишити без задоволення, а постанову господарського суду Вінницької області від 13 вересня 2006 року  - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                                 Іоннікова І. А.

судді:

Веденяпін О.А.

Черпак Ю.К.

Віддрук: 4 прим.:

1 - до справи,

2,3 - стронам,

4 - в наряд