КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16.05.07 р.          № 40/376-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Ласкавий В.В. (дов. б/н від 29.06.06р.);

від відповідача - Сєтов М.О. (дов. № 2016/18-10 від 26.02.2007р.);

від третьої особи-1: Молчанова Н.Г. (дов. № 20-4/153 від 19.12.06р.);

від третьої особи-2: Іщенко Г.М. (дов. № 003 від 12.01.2007р.);

від Генеральної прокуратури України: Турлова Ю.А. (посв. № 134 від 21.11.2006р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України"   "Полтаванафтогазгеологія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.11.2006

у справі № 40/376-А

за позовом           Закрите акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

до           Міністерство охорони навколишнього природного середовища України

третя особа відповідача           Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України"   "Полтаванафтогазгеологія"

Закрите акціонерне товариство "Девон"

про          визнання нечинним рішення

13.02.2007р., 27.02.2007р., 27.03.2007р., 03.04.2007р., 24.04.2007р. в судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва від 16.11.2006р. у справі

№40/376-А позов задоволено повністю. Визнано нечинним   з   дати   прийняття   рішення   Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування, викладене в Протоколі № 7 від 25.12.2005 в частині продовження терміну дії спеціального дозволу №1931 від 14.05.2002 року на геологічне вивчення та дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища, який було надано Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії “Полтавнафтогазгеологія”. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства “Видобувна компанія “Укрнафтобуріння” 3,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія” звернулось  з апеляційною скаргою на зазначене рішення, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити з підстав неправильного застосування норм матеріального права.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції від 16.11.2006р. Закрите акціонерне товариство “Девон” звернулось  з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення, в якій просить скасувати постанову суду, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову ЗАТ “Видобувна компанія “Укрнафтобуріння” в повному обсязі з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2007р. поновлено ЗАТ “Девон” пропущений строк подання апеляційної скарги на постанову Господарського суду міста Києва від 16.11.2006р. № 40/376-А, залучено  ЗАТ “Девон” до участі в розгляді справи № 40/376-А в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відкрито апеляційне провадження у справі № 40/376-А за скаргою ЗАТ “Девон”.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2007р. відмовлено з задоволенні клопотання Національної акціонерної компанії “Надра України” про залучення її до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, оскільки заявником не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження вирішення судом першої інстанції у постанові у даній справі питання про права, свободи, інтереси чи обов’язки НАК “Надра України”.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2007р. відмовлено в задоволенні заяв Закритого акціонерного товариства “Видобувна компанія “Укрнафтобуріння”, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія” про відвід колегії суддів.

Позивачем надано заперечення на апеляційну скаргу ЗАТ “Девон”, в якому він не погодився з доводами апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.

В процесі розгляду справи представником прокуратури та третьою особою-1 неодноразово заявлялось клопотання про неприйняття в якості доказів по справі припису та протесту Генеральної прокуратури України від 04.11.2006р. як таких, що одержані позивачем з порушенням закону, що відповідно до ст. 70 КАС України виключає їх з доказової бази у даній справі.

Колегією суддів зазначені клопотання залишено без задоволення з зазначених підстав з огляду на наступне.

Приписом від 04.11.2006р. № 07/1/2-223вих.06 Генеральною прокуратурою України запропоновано Міністерству охорони навколишнього природного середовища України вжити заходів, передбачених чинним законодавством, щодо анулювання спеціального дозволу на користування надрами №1931 від 14.05.2002р., виданого Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії “Надра України “Полтавнафтогазгеологія”, строк дії якого в 2005р. продовжено до 14.05.2007р. з порушенням установленого Порядку. Розірвати угоду від 30.12.2005р. про умови користування ділянкою надр із метою геологічного вивчення, у т.ч. дослідно-промислової розробки вуглеводнів Сахалінського родовища Краснокутського району Харківської області, укладену між Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія”.

У протесті від 04.11.2006р. № 07/1/2-222 Генеральна прокуратура України вимагала скасувати Рішення засідання Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування про продовження терміну дії спеціального дозволу на користування надрами ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія”  (протокол № 7 від 29.12.2005р.).

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з’ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити нові докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, припис Генеральної прокуратури України від 04.11.2006р. № 07/1/2-223вих.06 та Протест Генеральної прокуратури України від 04.11.2006р. № 07/1/2-222 залучені до матеріалів справи в процесі розгляду справи судом першої інстанції (т. 2 а.с. 20-24). Разом з тим, апеляційною колегією не беруться до уваги вищезазначені припис та протест Генеральної прокуратури України, оскільки зазначені документи не розглядались як докази судом першої інстанції та їм не надано відповідної юридичної оцінки в судовому рішенні.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Позивач звернувся до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України з позовом про визнання нечинним з дати його прийняття рішення Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування від 25.12.2005р., викладеного в протоколі № 7, в частині продовження терміну дії спеціального дозволу № 1931 від 14.05.2002 року на геологічне вивчення та дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища, який було надано ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія”.

Відповідно до Порядку проведення у 2005 році аукціонів з продажу спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2005р. № 828, організатором аукціону з продажу дозволу виступає Мінприроди. Для розгляду заявок організатор аукціону утворює робочу групу, затверджує положення про неї та її склад.

На виконання зазначеного Порядку відповідачем затверджено Положення про Міжвідомчу робочу групу з питань надрокористування, відповідно до якого Міжвідомча робоча група є постійно діючим органом при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України, яка здійснює технічну роботу з розгляду питань щодо видачі, переоформлення, продовження терміну дії спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами, тощо.

Разом з тим, Міжвідомча робоча група з питань надрокористування діє від імені Мінприроди та її рішення затверджуються Міністром охорони навколишнього природного середовища України відповідно до Положення.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними твердження третьої особи-1 щодо неналежності відповідача у даній справі – Міністерства, оскільки Міжвідомча робоча група не є окремим суб’єктом владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія” отримало 14.05.2002р. спеціальний дозвіл № 1931 на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища.

Державний комітет природних ресурсів України своїм наказом від 01.09.2004 р. № 132 анулював зазначений спеціальний дозвіл.

Закон України “Про нафту і газ” визначає користувача нафтогазоносними надрами як юридичну або фізичну особу, що має спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами з метою пошуку та розвідки родовищ нафти і газу, видобутку нафти і газу або їх зберігання, повернення (захоронення) супутніх і стічних вод, інших відходів, що видобуваються в процесі розвідки і розробки родовищ нафти і газу.

Пунктом 1 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1540 від 02.10.2003р. (далі – Порядок), встановлено, що цей Порядок регулює надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони і поширюється на всі види користування надрами, на які необхідний дозвіл.

Згідно пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку дозволи надаються спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр. На кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл. У разі зміни надрокористувача надається новий дозвіл. Дозволи надаються, як правило, на конкурсних засадах. Умови проведення конкурсів на надання дозволу на користування конкретною ділянкою надр встановлює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр. Проведення конкурсу на надання дозволу на користування нафтогазоносними надрами здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а конкурсний відбір - постійно діючою Міжвідомчою комісією з визначення переможців на отримання спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами, персональний склад якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог Порядку Державним комітетом природних ресурсів України 29.11.2004р. позивачу видано дозвіл № 2714 на геологічне вивчення та дослідно-промислову розробку Сахалінського    родовища    вуглеводнів,    і    він    набув    статусу надрокористувача цього родовища.

ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія” оскаржило наказ Державного комітету природних ресурсів України від 01.09.2004 № 132 про анулювання спеціального дозволу № 1931.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2005р. у справі № 27/34-40/486-14/130 відмовлено в позові про визнання недійсним зазначеного наказу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2005 року у справі № 27/34-40/486-14/130 визнано недійсним Наказ Державного комітету природних ресурсів України № 132 від 01.09.2004р. в частині анулювання спеціального дозволу № 1931 на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища, який було надано ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія”.

В процесі судового розгляду справи № 27/34-40/486-14/130 разом з вимогою визнати недійсним наказ Мінприроди, ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія” було заявлено вимогу про визнання недійсним рішення Державного комітету природних ресурсів України від 19.11.2004р. про надання спеціального дозволу № 2714 Закритому акціонерному товариству “Видобувна компанія “Укрнафтобуріння”. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2005р. зазначену вимогу залишено без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2005 р. залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2005р.

Ухвалою від 19.01.2006р. Вищим господарським судом України роз’яснено постанову від 11.08.2005р. наступним чином.

При розгляді справи № 27/34-40/486-14/130 господарськими судами питання чинності спеціального дозволу № 1931 від 14.05.02р. чи поновлення його дії не було предметом судового розгляду і судами не вирішувалось. Постанова Вищого господарського суду України від 11.08.2005р. у справі № 27/34-40/486-14/130 не містить положень щодо чинності спеціального дозволу № 1931 від 14.05.2002р., наданого Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія”, та щодо його автоматичного поновлення.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Разом з тим, у випадку визнання акта недійсним з моменту його прийняття особи, які на виконання такого акта здійснили певні дії (наприклад, передали майно, перерахували кошти та ін.), вправі звернутись з вимогою про відновлення первісного стану, якщо її не заявлено разом з вимогою про визнання акта недійсним.

Таким чином, апеляційним судом, відповідно до приписів ст. 72 КАС України, встановлено, що відновлення права на надрокористування у третьої особи-1 з моменту прийняття рішення Київським апеляційним господарським судом від 07.07.2005р. у справі № 27/34-40/486-14/130 не відбулось, доказів зворотного третьою особою-1 не надано.

Статтею 19 Закону України “Про нафту і газ” встановлено, що повний або частковий збіг ділянок для однакових видів користування нафтогазоносними надрами не допускається. Це положення виключає можливість одночасного існування двох дійсних спеціальних дозволів на дослідно-промислову розробку одної ділянки.

Як було зазначено вище та встановлено судом першої інстанції, позивач був надрокористувачем Сахалінського родовища вуглеводнів з 29.11.2004р. по 16.12.2005р. на підставі спеціального дозволу № 2714 від 29.11.2004р.

Наказом № 519 від 23.12.2005 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України було визнано таким, що втратив чинність спеціальний дозвіл № 2714.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зміни надрокористувача Сахалінського родовища вуглеводнів не відбулось, оскільки новий спеціальний дозвіл 23.12.2005, згідно з вимогами ст. 5 Порядку нікому не видавався, а відповідач на момент прийняття оспорюваного рішення не був користувачем нафтогазоносними надрами Сахалінського родовища вуглеводнів.

Проте, рішенням Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування від 25.12.2005р. було продовжено термін дії спеціального дозволу № 1931, виданий третій особі-1.

Відповідно до п. 20 Порядку дія дозволу може бути продовжена на строк не більше того, на який він був виданий раніше. Строк дії дозволу продовжується з дотриманням процедури надання дозволу, передбаченої цим Порядком. У разі виконання надрокористувачем умов дозволу на користування надрами, що підтверджується висновками спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з державного гірничого нагляду, спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сферах охорони здоров'я та спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та екологічної безпеки продовження строку дії дозволу здійснюється без проведення конкурсу.

Разом з тим, пунктами 5 та 6 Порядку встановлено, що у разі зміни надрокористувача надається новий дозвіл, як правило на конкурсних засадах.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,  Рішення Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування про продовження терміну дії спеціального дозволу №1931 суперечить статтям 5 та 6 Порядку, оскільки на момент прийняття оспорюваного рішення третя особа-1 не була надрокористувачем Сахалінського родовища вуглеводнів.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зміна надрокористувача Сахалінського родовища без видачі нового дозволу на конкурсних засадах порушує охоронюваний законом інтерес позивача на участь в конкурсі.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Охоронюваний законом інтерес як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З врахуванням вищевикладеного на думку колегія суддів є вірним висновок суду першої інстанції, рішення Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування, зазначене в Протоколі № 7 від 25.12.2005р. в частині продовження терміну дії спеціального дозволу № 1931 від 14.05.2002 року на геологічне вивчення та дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища, який було надано ДП НАК “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія” суперечить чинному законодавству та порушує охоронювані законом інтереси Закритого акціонерного товариства “Видобувна компанія “Укрнафтобуріння”, в зв’язку з чим воно підлягає визнанню нечинним з дати його прийняття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи  бездіяльності  суб’єкта  владних  повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо  він   заперечує   проти адміністративного позову.

Апелянтами не надано апеляційному суду беззаперечних доказів на підтвердження тих обставин, на яких ґрунтуються вимоги апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції та заперечення проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2005р. у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись статтями 198, 200, 205, 206, 209  Кодексу адміністративного судочинства України Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

АпеляційніскаргиДочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія” та Закритого акціонерного товариства “Девон” залишити без задоволення, а постанову Господарського суду міста Києва  від 19.07.2006р. у справі № 40/376-А – без змін.

Матеріали справи № 40/376-А повернути Господарському суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим  рішенням  суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді