ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.07 р.                                                                             Справа № 31/75а

Нарадча кімната

місто Донецьк, вулиця Артема 157

Суддя господарського суду Донецької області  Ушенко Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Комунального підприємства „Тепломережа” м. Донецьк

до ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька

про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень від 14.08.06р. № 1/010844, №/0108 та визнання недійсними повідомлень №45135 від 03.03.06р., №46726 від 06.03.06р., №46971 від 07.03.06р.

В присутності представників сторін:

Від позивача: Чеверда Г.О.-довіреність

Від відповідача: Федоров Е.Г – довіреність б/н від 20.03.07р.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Тепломережа” м. Донецьк звернулось з позовною заявою до ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень від 14.08.06р. № 1/010844, №/0108 та визнання недійсними повідомлень №45135 від 03.03.06р., №46726 від 06.03.06р., №46971 від 07.03.06р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неправомірно прийняв спірні повідомлення, якими здійснив розподіл суми сплаченого податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів за 1-2 квартал 2006р. на погашення пені та неправомірно нарахував штрафні санкції у розмірі 1 400,61 грн. по п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за порушення строків сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень, оскільки строки сплати транспортного податку не є граничними в розумінні ст.4,5 та п.17.1.7 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідач проти позову заперечує, вважає свої рішення законними і посилається на п.п.7.2 ст.7 та ст.16 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Розгляд справи здійснено за правилами КАС України відповідно до п.6 Розділу „Прикінцеві та Перехідні положення” КАС України, технічне фіксування судового процесу не здійснювалось.

В зв’язку необхідністю надання додаткових документів та пояснень провадження у справі зупинялось відповідно до ст.. 156 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, господарський суд встановив наступне.

Комунальне підприємство „Тепломережа” м. Донецьк зареєстровано як суб’єкт господарювання рішенням виконавчого комітету Куйбишевської районної рад м. Донецька від 25.04.1996р. №679-Р, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька.

ДПІ проведена невиїзна документальна перевірка термінів своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів за період з 16.04.06р. по 31.07.06р., за результатами якої складено акт №1673 від 02.08.06р.

Актом перевірки встановлено, що позивачем у 1-2 кварталі 2006р. несвоєчасно сплачена сума податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення №/010844 від 14.08.06р. та №/0108 від 14.08.06р., якими позивачу нараховані штрафні санкції з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів у загальній сумі 1 400,61 грн. ( податковим повідомленням-рішення №/010844 від 14.08.06р. на суму 971,49 грн., податковим повідомленням-рішення №/0108 від 14.08.06р. на суму 429,12 грн.) відповідно до п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Крім того з посиланням на абзац 2 п.16.3.3 ст.16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” ДПІ направила позивачу повідомлення №45135 від 03.03.06р., №46726 від 06.03.06р., №46971 від 07.03.06р., якими розподілила сплачені позивачем платіжними дорученнями №71 від 03.03.06р., №82 від 06.03.06р., №96 від 07.03.06р.; за 1-2 квартал 2006р. суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, спрямувавши частину  сплачених сум на погашення пені, що була нарахована ДПІ і обліковувалась на особовому рахунку.

Дані повідомлення про розподіл сплачених сум та податкові повідомлення-рішення про застосування штрафної санкції за порушення граничних термінів сплати узгодженого зобов’язання є предметом спору у даній справі.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Позивач платіжним дорученням №62 від 14.07.06р. сплатив поточний платіж по строку 15.07.06р. податку з власників транспортних засобів за 2 кв. 2006р. у сумі 5 500 грн., із яких ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька зарахувала 4 857,46 грн. в рахунок погашення боргу з цього податку за 1кв. 2006р. по розрахунку №4714 від 28.02.06р. і за прострочення строків сплати податку по цьому розрахунку на 89 календарних днів нарахувала позивачу штрафну санкцію у сумі 971,49 грн. (20%) шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення від 14.08.06р. №/0-10844.

Платіжними дорученнями №70 від 31.07.06р. позивач сплатив податок з власників транспортних засобів у сумі 4 500 грн. за 2 кв. 2006р. по строку 16.07.06р., із яких ДПІ зарахувала 4 291,21 грн. в рахунок погашення податкового боргу по розрахункам №4714 від 28.02.06р. за 2 кв. 2006р. і за прострочення сплати податку на 15 кал. днів застосувала штрафну санкцію у сумі 429.12 грн., що складає 10% від сплаченої суми.

Згідно п. 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф, розмір якого встановлюється залежно від днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов’язання.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов’язання – це зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів та державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими Законами України.

Підпунктом 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 цього Закону передбачено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним декларації, протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 4.1.4 ст. 4 цього Закону (для подачі декларації).

Таким чином, порядок визначення граничного терміну сплати узгодженого податкового зобов’язання, за порушення саме якого передбачена відповідальність платника податків відповідно до п. 17.1.7 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків пер6д бюджетами та державними цільовими фондами” встановлений п. 5.3.1 ст. 5 цього Закону і пов’язаний з граничним строком подачі відповідної декларації (п. 4.1.4 ст. 4 Закону), від якого йде відлік 10-денного терміну сплати податкових зобов’язань.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується юридичними особами - щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

Відповідно до ст.6 Закон України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів обчислюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року. Обчислення податку з власників наземних транспортних засобів провадиться виходячи з об'єму циліндрів або потужності двигуна кожного виду і марки транспортних засобів, а податку з власників водних транспортних засобів - виходячи з довжини транспортного засобу за ставками, зазначеними у статті 3 цього Закону. Юридичні особи на основі бухгалтерського звіту (балансу) у строки, визначені законом для річного звітного періоду, подають відповідному органу державної податкової служби за місцем реєстрації транспортних засобів розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на поточний рік за формою, затвердженою центральним податковим органом України.

Строки сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, передбачені даними нормами, не є граничними строками сплати узгодженого податкового зобов’язання у розумінні п. 5.3.1 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, тому порушення цього строку сплати податкового зобов’язання не є підставою для застосування штрафної санкції, передбаченої п. 17.1.7 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки відповідальність платника податку у вигляді штрафу згідно п. 17.1.7 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачена за порушення граничного строку сплати податкового зобов’язання, передбаченого саме цим Законом (№ 2181), а не строків, встановлених іншими законами.

Крім того, платіжними дорученнями  №71 від 3.03.06р. та №82 від 6.03.06р. позивач сплатив податок з власників транспортних заходів по 2000 грн. (всього 4 000 грн.), зазначивши призначення платежу: податок на транспорт за 1 кв. 2006р. (по строку до 16.04.06р.).

Платіжним дорученням №96 від 7.03.06р. позивач сплатив 2000 грн. податку з власників транспортних засобів, зазначивши в призначені платежу, що 933 грн. сплачується за 1 кв. 2006р. (по строку до 16.04.07р., та 1066,25 грн. - за 2 кв. 2006р. (по строку до 16.07.06р.).

Таким чином, позивач сплачував зазначеними платіжними документами поточні платежі, а не податковий борг.

Відповідач сплачені даними платіжними дорученнями суми поточних платежів (узгоджених податкових зобов’язань) розподілив, направивши ці суми на погашення пені та податкового боргу, що обліковувався у позивача по особовому рахунку в ДПІ.

Про здійснення такого розподілу ДПІ з посиланням на п.16.3.3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” прийняла повідомлення №45135 від 03.03.06р., яким сплачену по платіжному дорученню №71 від 03.03.06р. суму сплаченого податку (чергового платежу в межах строку сплати податкового зобов’язання за 1 кв. 2006р.) направила на погашення податкового боргу у сумі 1 988,15 грн. та на погашення пені 11,85 грн., та повідомлення №46726 від 06.03.06р., яким сплачену суму податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів за 1 кв. 2006р. у сумі 2 000 грн.(поточний платіж в межах строку сплати податкового зобов’язання) розподілила на погашення податкового боргу за попередні періоди по черговості його виникнення у сумі 1 963,22 грн. та пені у сумі 36,78 грн.

07.03.06р. ДПІ також прийняла повідомлення №46971, яким розподілила сплачену позивачем суму узгодженого податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів за 1 кв. та 2 кв. 2006р. по платіжному дорученню №96 від 14.07.06р. у загальній сумі 1941,01 грн. та погашення податкового боргу у сумі 58.99 грн.

Пунктом 16.3.3 ст.16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі, коли  платник податків не сплачує пеню разом зі сплатою податкового боргу (його частини) або не визначає її окремо у платіжному документі при сплаті податкового боргу, то податковий орган самостійно здійснює розподіл такої сплаченої суми на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового боргу (його частину), та надсилає такому  платнику податків повідомлення, в якому міститься зазначена інформація.

Таким чином, прийняття  податковим  органом повідомлення про розподіл сплаченої суми передбачається лише у випадку, коли платник податку сплачує податковий борг ( або його частку) і не сплачує пеню, нараховану на такий податковий борг (або її частку).

Під поняттям податкового боргу слід розуміти (п.1.3 ст.1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”) податкове  зобов’язання самостійно узгоджене платником податків, або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму  такого податкового зобов’язання.

Позивач фактично сплачував поточні платежі як сплату за 1 та 2 кв. 2006р. узгоджених податкових зобов’язань з податку з власників транспортних засобів, а не податковий борг, що обліковувався у позивача на момент внесення зазначених платежів і тому у ДПІ були відсутні підстави для розподілу цих сум в рахунок погашення пені і прийняття спірних повідомлень.

Право на такий розподіл у ДПІ виникає лише у тому разі, коли платник податків самостійно сплачує податковий борг (або його частку), не відділяючи в платіжними документі розмір пені.

Прийняття повідомлення про розподіл  сум  сплаченого податкового боргу є однією із форм рішень податкового органу, як органу стягнення, направленого на примусове погашення податкового боргу і стосується безпосередньо прав і обов’язків платника податків, є обов’язковим для платника податків і за своєю природою є однією із форм рішень (актів) державного органу.

Судом не прийняті посилання ДПІ на п.7.7 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” з огляду на наступне.

Стаття 7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” регулює питання щодо джерел сплати податкових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податку.

Підпунктом 7.7 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов’язань, які не є податковим боргом у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами – у рівних пропорціях.

Зазначена вимога закону є обов’язком платника податків і у разі його невиконання , податковим органом можуть бути застосовані до платника податків заходи (податкові процедури) передбачені Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” для примусового стягнення податкового боргу за рішенням податкового органу як органу стягнення, однак у податкового органу відсутні повноваження щодо самостійної зміни призначення здійсненного позивачем платежу, зазначеному в платіжному документі.

Відповідно до п.7.2.1 ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” джерелами погашення податкового боргу платника податків за рішенням органу стягнення є будь-які акти платника податків (з урахуванням обмежень, визначених цим Законом, а також іншими Законами).

Надане відповідачем рішення №41 від 02.02.2002р. заступника начальника СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Каримова І.Ф. (де раніше перебував на податковому обліку позивач) про застосування заходів погашення податкового боргу  платника податків за рахунок стягнення його активів не може бути прийнято судом як підстава для примусового зарахування сплачених самостійно позивачем поточних узгоджених зобов’язань за 1,2 кв. 2006р. з податку з власників транспортних засобів в рахунок погашення податкового боргу , що обліковувався у позивача станом на день сплати податку.

Прийняття зазначеного рішення є підставою для стягнення податковим органом коштів з банківського рахунку платника податків на підставі платіжних вимог податкового органу як органу стягнення та вилучення готівки з каси , опису активів, як джерел погашення податкового боргу.

Крім того, відповідачем на вимогу суду не надано доказів направлення позивачу зазначеного рішення, даних щодо реєстрації його в СДПІ.

З урахуванням результатів розгляду справи судові витрати у справі підлягають відшкодуванню з Держбюджету позивачу у сумі 3,40грн.

Керуючись ст.5,6 Законом України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів”, ст.17 Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст. 2, 17, 71, 72, 86, 94, 185-186, 254 КАС України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства „Тепломережа” м. Донецьк до ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень від 14.08.06р. № 1/010844, №/0108 та визнання недійсними повідомлень №45135 від 03.03.06р., №46726 від 06.03.06р., №46971 від 07.03.06р.  – задовольнити в повному обсязі.

Визнати в повному обсязі недійсними податкові повідомлення-рішення від 14.08.06р. № 1/010844, №/0108 про застосування штрафних санкцій відповідно до п.17.1.7 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Визнати недійсними повідомлення №45135 від 03.03.06р., №46726 від 06.03.06р., №46971 від 07.03.06р.

Присудити з коштів Державного бюджету України на користь Комунального підприємства „Тепломережа” м. Донецьк судові витрати – судовий збір у сумі 3,40 грн. сплачений платіжним дорученням №2 від 20.02.07р.

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина постанови.

Повний текс постанови виготовлений 29.05.07р.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду  шляхом подачі через господарський суд Донецької області заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту постанови та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя