ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" лютого 2007 р.
Справа  № 9-17/158-06-6381

За позовом: Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Одеська міська рада

До відповідача: Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний жилий комплекс „Залізничник”

Про  відшкодування збитків в сумі 1333680 грн.

Суддя Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача:  Яковлєва А.О. дов. №01-13/59 від 12.01.2007р.

Від третьої особи: не з’явився

Від відповідача: Негря С.С. дов. №25 від 22.01.2007р.

Ботнару О.І. дов. №б/н від 22.12.2006р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулося з позовом про стягнення з відповідача Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний жилий комплекс „Залізничник”  збитків в сумі 1333680 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.09.2006р. по справі №17/158-06-6381 позов Представництва по управлінню комунальною власністю до Житлово-будівельного кооперативу „Молодіжний жилий комплекс „Залізничник”  про відшкодування збитків в розмірі 1333680 грн. залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2006р. апеляційну скаргу Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради  задоволено, ухвалу господарського суду Одеської області від 25.09.2006р. по справі №17/158-06-6381 скасовано, а справу направлено до господарського суду Одеської області для розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.12.2006р., на підставі резолюції заступника голови господарського суду Одеської області Могила С.К., справу прийнято до провадження суддею Баклановою Н.В., справі присвоєно № 9-17/158-06-6381.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.01.2007р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Одеську міську раду.

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.02.2007 р. по 21.02.2007 р. в порядку ст.77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Нежитлові споруди, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 30, належали до  комунальної власності  м. Одеси та знаходились у віданні  Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, що підтверджується свідоцтвом на право власності /САА 423931/, виданим 08.07.2004р. на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.02.2004р. №120, а також витягом  про право власності на нерухоме майно, яке видано КП „ОМБТІ та РОН" №4134377.

Згідно акту обстеження будинків та споруд, що розташовані по вул.Середньофонтанська, 30 в м. Одесі, від 29.05.2006р.,  вказані  будинки та споруди  були знесені    ЖБК  „Молодіжний жилий комплекс „Залізничник".

Представництво вважає, що ЖБК „Молодіжний жилий комплекс „Залізничник" не було власником будівель та споруд, що розташовані за адресою: вул.Средньофонтанська,30 у м.Одесі, та не мало правових підстав на знесення вищевказаних споруд без відшкодування Представництву вартості споруд, оскільки, ніяких рішень, стосовно відчуження майна по вул. Середньофонтанська, 30, Одеська міська рада не приймала.

Згідно п.2.4. Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.09.2005р. №556, ЖБК „МЖК „Залізничник" був зобов'язаний здійснити знесення у встановленому законом порядку малоцінних нежитлових будівель та споруд, які знаходяться в місці забудови, на підставі пропозицій комісії по визначенню розміру залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси.

Однак, позивач стверджує, що без прийняття відповідного рішення Одеською міською ради  стосовно   безоплатної  передачі  відповідачу  для  знищення   будівель  та  споруд   по вул. Середньофонтанська, 30, останній не мав права на безоплатне знесення вказаного майна.

На підставі ч.2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Позивач вважає, що відповідне знесення споруд без сплати їх вартості в контексті п.7 ст.60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", є майновою операцією, що послаблює основи місцевого самоврядування територіальної громади м.Одеси.

Згідно законодавства, якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, з винної особи стягуються збитки, виходячи з реальної вартості майна або вартості робіт, які необхідно здійснити власнику для виправлення пошкодженого майна.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992.  №6   „Про   практику  розгляду   судами   цивільних   справ   за   позовами   про відшкодування шкоди" майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Умовою відповідальності у вигляді відшкодування збитків є вина особи, яка завдала шкоду (ч.2 ст. 1166 ЦК України)

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна.

Згідно результатам звіту про незалежну оцінку вартості не житлових споруд, загальною площею 1281,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса вул. Середньофонтанська, 30, вартість об’єкту оцінки на 28.02.2006р. склала 1333680,00 грн.

На підставі вищевикладеного позивач вважає, що вказана сума повинна буди відшкодована відповідачем.

Відповідач позовні вимоги не визнає, мотивуючи наступним.

Відповідно до протоколу засідання комісії з встановлення розміру коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси від 22.08.2005 р. № 25 ЖБК «МЖК «Залізничник»була встановлена плата за право забудови у розмірі 10 % від загальної площі квартир жилого будинку та по нежилим приміщенням -94 932,00грн. та ЖБК «МЖК «Залізничник»повинен був викупити у Представництва по управлінню комунальної власністю Одеської міської ради за ринковою експертною оцінкою будівлі, площею 1281,5 кв. м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30.

Протоколом засідання комісії з встановлення розміру коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси від 06.09.2005р. № 2/26 ЖБК «МЖК «Залізничник» було дозволено знести одноповерхові ветхі малоцінні будівлі, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська,30 та плата за право забудови для ЖБК «МЖК «Залізничник»була збільшена з 10 % від загальної площі квартир жилого будинку до 15%.

Пунктом 5 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.09.2005р.  № 556 «Про надання дозволу житлово-будівельному кооперативу «Молодіжний жилий комплекс «Залізничник»на проектування та будівництво 11-поверхового двосекційного жилого будинку із вбудованими приміщеннями офісів і підземним гаражем-стоянкою, та 10-поверхового двосекційного жилого будинку, за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська.30 ЖБК «МЖК «Залізничник»було дозволено знесення одноповерхових малоцінних нежитлових будівель та споруд і кам'яних гаражів, які розташовані за вказаною вище адресою.

Додатком до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.09.2005р. є договір на право забудови, укладений між виконавчим комітетом Одеської міської ради та ЖБК ”Молодіжний жилий комплекс «Залізничник». Відповідно до пункту 5.3. розділу 5 Договору ЖБК «МЖК «Залізничник»було дозволено знесення одноповерхових малоцінних нежитлових будівель та споруд і кам'яних гаражів, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. С'ередньофонтанська.30. Вказаний договір є чинним на теперішній час.

14.11.2005р. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради керуючись вище вказаним рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради видала розпорядження № 3302, відповідно до пункту 1 якого ЖБК «МЖК «Залізничник»було дозволено знесення одноповерхових малоцінних нежитлових будівель та споруд і кам'яних гаражів, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська,30.

На виконання вказаного рішення виконкому Одеської міської ради та розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради 20.12.2005р. інспекцією державного архітектурного будівельного контролю м. Одеси управління архітектури та містобудування Одеської міської ради буй наданий дозвіл № 772/05 на виконання будівельних робі і  демонтажу споруд по вул. Середньофонтанська,30.

Таким чином, всі дії відповідача були погоджені з відповідними органами місцевого самоврядування та не суперечать законодавству України.

Представник Одеської міської ради позовні вимоги Представництва не підтримав, його правова позиція викладена в службовій записці начальника юридичного управління  Одеської міської ради А.Й.Іванського на ім’я першого заступника міського голови Ворохаєва А.І., згідно якої необхідно доручити представництву підготувати проект рішення Одеської міської стосовно списання одноповерхових нежитлових будівель та споруд і кам’яних гаражів, які розташовані  по вул. Середньофонтанській, 30, так як вказані будівлі визнані малоцінними та подальше їх використання є недоцільним та відізвати позовну заяву.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з’ясування і доведеність, дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Позивач заявляючи позов про відшкодування збитків, мотивує тим, що майно яке знесено відповідачем, набуто ним безпідставно.

Ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої  правової підстави (безпідставно набуте  майно),  зобов'язана повернути  потерпілому це майно.

Для виникнення даного виду зобов'язання необхідна наявність такої умови, як відсутності правової підстави /юридичного факту/ для набуття майна.

Згідно з положеннями Закону України “Про власність” та Цивільного кодексу України власник вправі вимагати повернення /віндикації/ свого майна з чужого незаконного володіння.

Відповідачем у таких справах виступає особа, що на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом або договором.

У процесі вирішення відповідного спору власник повинен довести, що майно вибуло з його володіння поза його волею.

Ст.33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншим учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не надано необхідних доказів, які б підтверджували факт  протиправного заволодіння відповідачем нежилими приміщеннями.

Ст.1213 ЦК України встановлено у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду справи про повернення майна.

Також ця стаття вимагає наявність вимоги, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою.

Таким чином, суд доходить до висновку щодо необґрунтованості позовним вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступне.

Згідно зі ст. 22 ГПК України позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Юридична заінтересованість позивача в судовому процесі зобов’язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що саме на даного відповідача  має бути покладено відповідальність за порушення матеріального права.

Оскільки дозвіл на знесення об’єктів комунальної власності надавався відповідачу –виконавчим комітетом Одеської міської ради, Приморської районною адміністрацією Одеської міської ради, інспекцією державного архітектурного будівельного контролю м.Одеси управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, відповідними  рішеннями, які є чинними на момент розгляду справи, ніким не оскаржені, не визнані судом протиправними та не скасовані, підстав на покладення відповідальності саме на відповідача ЖБК “Молодіжний жилий комплекс ”Залізничник” не має.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення підписано “01” березня 2007р.

Рішення набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Бакланова Н.В.