СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

02 липня 2007 року
Справа № 2-27/5784-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Воронцова Н.В.) від 06.03.2007 у справі №2-27/5784-2006А

за позовом           Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" (вул. Години, 2в, місто Керч,98303)

до           Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим (вул. Борзенко, 40, місто Керч,98300)

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Воронцова Н.В.) від 06.03.2007 року у справі № 2-27/5784-2006А позов Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" до Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим про скасування податкового повідомлення - рішення задоволено.

Суд скасував податкове повідомлення-рішення Керченської МДПІ №/0 від 18.11.2005.

Судом стягнуто з Державного бюджету України на користь Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м.Керчі" 3,40 грн. держмита.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у місті Керчі Автономної Республіки Крим звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до декларацій по податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2003, січень, лютий 2004, погоджені податкові забов'язання були погашені протягом 2005 з порушенням законодавчо встановлених термінів сплати. Також повідомив про те, що мораторій  діяв з 09.06.2003 по 27.09.2005. Відповідно до додатку до акту перевірки від 18.11.2005 погоджені податкові забов'язання були сплачені після припинення дії мораторію (30.09.2005, 12.10.2005) і штрафні санкції нараховані також після припинення дії мораторію.

Ухвалою від 18.06.2007 справа була відкладена на 02.07.2007.

Розглянувши справу у порядку, передбаченому статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Позивач звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим   із позовною заявою про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення №/0 від 18.11.2005.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.06.2003 ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим у відношенні позивача порушено провадження по справі про банкрутство по заяві Державної податкової інспекції. Відповідно до пункту 6 вказаної ухвали було введено мараторій. Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мараторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав від дня введення мараторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань щодо сплати податків, зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мараторію. За змістом ч. 4 ст. 12, ч. 4 ст. 17 вказаного Закону мараторій поширюється на вимоги щодо сплати неустойки (пені, штрафних санкцій). Суми завданих збитків, які боржник зобов'язаний сплатити кредиторам за грошовими зобов'язанями, а також на вимог щодо сплати пені і штрафних санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства. Таким чином, позивач вважає, що відповідач, згідно до норм чинного законодавства, не мав права нараховувати штрафні санкцій на суми, які були нараховані коли діяв мараторій.

В ході розгляду справи, позивач заявою від 03.04.2007 уточнив підстави позову у якому просить скасувати вищезгадане повідомлення-рішення.

Позивач вважає, що відповідач не має права змінювати цільове призначення засобів, у тому числі по сплаті податкових зобов'язань, перерахованих підприємством до бюджету держави, а також здійснювати будь-які дії за визначенням черговості сплати податків або погашення боргу.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, враховуючи доводи апеляційної скарги, заперечення відповідача, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на підставі наступного.

18.11.2005 державною податковою інспекцією було проведено невиїзну документальну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання по податку на додану вартість позивача.

За результатами перевірки було складено акт № 123/15-2/19195199 від 18.11.2005.

В ході перевірки було встановлено факт порушення п.п.5.3.1. п.5.3. ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у вигляді несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання.

На підставі вказаного акту перевірки було прийняте податкове повідомлення -рішення № /0 від 18.11.2005.

Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, у відповідності до статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», не оскаржувалось.

Відповідно до п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою ніж 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу. Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у п.п.17.1.1.-17.1.6 цього пункту, чи ні.

Згідно до п.п.5.2.1. п.5.2. ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п.4.2 та 4.3 ст. 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених п.п.5.2.2. цього пункту.

Згідно до п.7.7. статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та відповідно до Податкового роз'яснення щодо черговості погашення і окремих питань стягнення сум податкового боргу», затвердженого Наказом ДПА України від 13.11.2002 № 540, кошти, які надійшли в рахунок погашення зобов'язань по податках і зборах (обов'язкових платежів), прямують на погашення податкових зобов'язань з того ж самого платежу в порядку календарної черговості граничних термінів їх сплати. Така черговість погашення діє незалежно від волі платника податків і торкається як самостійно розрахованих платниками податків податкових зобов'язань, так і податкових зобов'язань, нарахованих контролюючими органами.

Позивачем було подано за жовтень, листопад, грудень 2003, січень, лютий 2004. декларації по податку на додану вартість, відповідно до яких позивачем було самостійно визначено податкове зобов'язання по ПДВ у розмірі 253 880,00 грн.

Платником було подано платіжні доручення в банк: № 31129 від 20.09.2005 на суму 18 000,00 грн., № 1139 від 30.09.2005 на суму 68 000,00 грн, № 1198 від 17.10.2005 на суму 31 000,00 грн, № 1218 від 19.10.2005 на суму 3 000,00 грн, № 1247 від 28.10.2005 на суму 10 000,00 грн., № 1251 від 31.10.2005 на суму 57 000,00 грн. і № 1282 від 08.11.2005 на суму 2 000,00 грн. Відповідно до вказаних платіжних доручень призначення платежу вказано податкове зобов'язання по ПДВ за серпень, вересень, жовтень 2005. Ці суми були зараховані в рахунок погашення податкового боргу і піні по календарної черговості і нараховані штрафні санкції 50% з розрахунком кількості днів затримки. Факту зміни цільового призначення платежів, з боку відповідача, судовою колегією не встановлено.

Таким чином, погоджені суми по деклараціям за жовтень, листопад, грудень 2003 року і січень, лютий 2004 року були погашені позивачем фактично з затримкою.

На підставі вказаного можна зробити висновок, що позивачем порушено вимоги п.п.5.3.1 п.5.3. статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»і на підставі п.п. 17.1.7. п.17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»застосовані до позивача штрафні санкції за несплату узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених Законом.

Отже, податкова інспекція діяла на підставі Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами.

За наведених обставин апеляційна скарга Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим підлягає  задоволенню, а постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.03.2007 у справі № 2-27/5784-2006А - скасуванню.

Керуючись статтями  ст. 195; п.3 ст. 198; ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим задовольнити.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.03.2007 у справі № 2-27/5784-2006А скасувати.

У позові відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України  протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя

Судді