РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2007 р.
Справа № 7/353-5133

Господарський суд Тернопільської області

у складі

розглянув справу

за позовом Прокурора Підволочиського району Тернопільської області в інтересах держави в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі Тернопільської області, смт. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 102, Тернопільської області, 47800

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Галичина”, с. Нове Село, Підволочиського району, Тернопільської області, 47811

Представники від:

прокуратури:           Шимків Алла Романівна –посвідчення № 47;

позивача:                     Радзіх Григорій Мирославович –посвідчення 1978 від 17.09.01р..

Суть справи:

Прокурор Підволочиського району звернувся з позовом в інтересах держави в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі Тернопільської області про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Галичина” 381,89 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Сторони відповідно до ст. 64 ГПК України повідомлені про місце і час розгляду справи.

Учасникам судового процесу роз'яснено права і обов'язки передбачені ст. 22, 29 ГПК України.

Відповідач витребуваний ухвалами суду від 07.10.2005р. відзив на позов  не подав.

Суд розглядає спір за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, пояснення представника позивача, встановлено:

- страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов’язкового державного соціального страхування і здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі Фонд) на підставі Закону України „Про загальнообов’язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.1999р. № 1105-ХІV (далі Закон), робочими органами якого є відділення виконавчої дирекції Фонду, наділені  згідно ст. 18 Закону статусом юридичної особи.

Страхувальниками, відповідно до ст. 6  зазначеного  Закону  є роботодавці, які згідно ст. 10, ч. 2  п. 2 ст. 45 Закону повинні застрахуватися у відділенні виконавчої дирекції та своєчасно і повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

Порядок сплати  та розмір страхових внесків встановлений Законом України „Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне страхування від нещасного  випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22.02.2001р. № 2272-ІІІ, ст. 100 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” якою встановлено на 2006 рік розміри страхових внесків відповідно до класів професійного ризику виробництва, „Порядком визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов’язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання” затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 13.09.2000р. № 1423 та „Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України” затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001р. № 12 (далі Інструкція).

Відповідно до даних нормативних актів, страхувальники сплачують страхові внески в день одержання коштів на оплату праці в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою-платники страхових внесків повинні подати до установи банку платіжний документ на перерахування до Фонду внесків, не пізніше наступного дня після здійснення виплат.

Як випливає із матеріалів справи, відповідач зареєстрований у відділенні 08.05.2001р. як платник страхових внесків і за основним видом діяльності відноситься до 22 класу професійного ризику виробництва і з 01.01.2006р. повинен сплачувати страховий тариф із розрахунку 0,2 % до фактичних витрат на оплату праці найманих працівників.

Відповідно до Розрахункової відомості за 9 місяців 2006 року, підписаної керівником та головним бухгалтером товариства складеної та поданої, згідно  п. 7.5. п. 7 вищезазначеної Інструкції, відділенню виконавчої дирекції 20.10.2006р.  за відповідачем рахується недоїмка по внесках в сумі 381,89 грн. за ІІІ квартал 2006р., яка станом на день розгляду спору ним не сплачена, що підтверджується актом звірки розрахунків складеного станом на 31.12.2006р. та підписаного представниками сторін без заперечень.

При таких обставинах, сума недоїмки підлягає до задоволення як обґрунтовано заявлена, підтверджена матеріалами справи та неоспорена відповідачем.

Державне мито в сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  в сумі 118 грн. покладається на відповідача, на підставі ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Галичина”, с. Нове Село, Підволочиського району, Тернопільської області, код 30786708:

- на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Підволочиському районі Тернопільської області, смт. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 102, Тернопільської області, код 25887412 –381 грн. 89 коп. недоїмки по сплаті страхових внесків;

- в доход Державного бюджету 102 грн. державного мита;

- на користь Державного підприємства „Судовий інформаційний центр”, м. Київ, пр. Перемоги, 44. р/р 0001 у ВАТ „Банк Універсальний”, м. Львів, МФО 325707, –118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Видати накази.

Па рішення суду , яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення ,через місцевий господарський суд.

Суддя