ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2007 р.                Справа № АС-38/417-06

вх. № 16136/6-38

Суддя господарського суду Харківської області Жельне С.Ч.

за участю секретаря судового засідання Мельнік Р.В.

представників сторін :

позивача - Галигіна В.М. за дорученням.

відповідача - Сухоставська Т.М. за дорученням

по справі за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Харківгаз" м. Харків

до  Головного Харківського обласного управління у справах захисту прав споживачів, м. Харків

про визнання акту недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові просить суд визнати недійсною постанову про накладення санкцій, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" № 23-1345 від 08.12.2006 р. Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною, оскільки вона порушує його права, не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує.

Відповідач у письмо та через представників в судовому засіданні проти позову заперечує. Вважає оскаржувану постанову такою, що ґрунтується на нормах чинного законодавства та прав позивача не порушує.

Судом встановлено, що 09.06.2006 р. відповідачем було здійснено перевірку Мереф'янської філії ВАТ "Харківгаз", за результатами якої було складено акт від 09.06.2006 р. № 00967 (далі за текстом – акт). В акті зазначається про встановлення факту припинення газопостачання працівниками ВАТ "Харківгаз" споживачу гр. Турусову А.С. та донарахування йому за спожитий газ в зв'язку з самовільним підключенням до мереж газопостачання, що було розцінено перевіряючими як порушення вимог ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів", п. 3.1 "Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання", затвердженого Постановою НКРЕ від 29.05.03 № 475.

На підставі акту 08.12.2006 р. відповідачем було прийнято постанову про накладення санкцій, передбачених ст.  23 Закону України "Про захист прав споживачів" № 23-1345 від 08.12.2006 р. (далі за текстом – постанова). В постанові зазначено такі порушення: «виготовлення або реалізація продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів», «відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію». Керуючись ст. ст. 23, 26 Закону України «Про захист прав споживачів» та Положенням про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. № 1177, на позивача було накладено  штраф у розмірі 255 грн.

Ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено відповідальність за порушення законодавства про захист прав  споживачів. Так,  суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність виготовлення  або  реалізацію продукції,  що не відповідає вимогам нормативних документів, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( ч. 2 ст. 23); за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги,  але не менше п'яти  неоподатковуваних  мінімумів доходів  громадян,  а  у  разі,  коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не  веде  обов'язковий  облік  доходів  і витрат,  -  у  розмірі  п'яти  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено повноваження спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав та інтересів споживачів і його територіальних органів, в т. ч. на проведення перевірок.

В ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено право  споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Згідно ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" порушення прав споживачів мають бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів.

Зміст порушень позивачем в акті не конкретизовано. З акту та оскаржуваної постанови не вбачається, в чому саме полягає порушення позивачем прав споживача на одержання інформації, яким чином дії позивача стосуються реалізації продукції споживачу, що не відповідає вимогам нормативних документів. Крім того, опис зазначених у постанові порушень з боку позивача трактується відповідачем довільно і по змісту не відповідає  викладеному в аті правопорушенню.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Витрати позивача по сплаті державного мита підлягають компенсації позивачу.

Керуючись статтями   ст. ч. 1 ст. 94, 160, 163 ,167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною постанову Головного Харківського обласного управління  у справах захисту прав споживачів про накладення штрафних санкцій, передбачених статтю 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 23-1345 від 08 грудня 2006 р.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подання заяви через суд першої інстанції, на протязі десяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. Апеляційна скарга подається через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо такої заяви не було подано.

Після набрання постановою законної сили видати Відкритому акціонерному товариству  «Харківгаз» довідку на повернення з Держбюджету 3,40 грн. державного мита, сплаченого за платіжним дорученням №2255 від 19.12.2006 р.

Повний текст постанови підписано судом 24.02.2007 р.

Суддя                                                                                            Жельне С.Ч.