ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"07" червня 2007 р.
Справа №  4/141

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю. І., розглянувши матеріали справи № 4/141

за позовом:Знам'янського міжрайонного прокурора в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Управління пенсійного фонду України в Знам'янському районі, м. Знам'янка Кіровоградської області

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Знам'янський райагрохім", м. Знам'янка Кіровоградської області

про стягнення 2174,22 грн.

Представники сторін:

від позивача - Штика С.Л. , довіреність № б/н  від 10.05.07;

від відповідача -  участі не брав;

Знам'янським міжрайонним прокурором подано позов до відкритого акціонерного товариства "Знам'янський райагрохім", м. Знам'янка Кіровоградської області  про стягнення 2174,22 грн.

Відповідач  відзив на позовну заяву надіслав, позовні вимоги   визнав  повністю.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  дослідивши усі обставини справи, господарський  суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги   обґрунтовано   слідуючим  чином:

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 18,19,20 п.п.1 п. 8 Розділу 15 Закону-1058  страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та  застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкту оподаткування застрахованих осіб – найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п.6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач  зареєструвався  як  платник внесків до  Пенсійного фонду України,  своєчасно  подавав  позивачу  Розрахунки суми  страхових внесків на   загальнообов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  однак   визначені  ним  самостійно   суми   страхових  внесків  не сплачував, за січень 2007 року недоїмка по страховим внескам становить 1142, 44 грн., за лютий 2007 року недоїмка по страховим внескам становить 1031, 78 грн.

Відповідач  позовні вимоги  визнав  повністю.

Господарський  суд   вважає  надані   відповідачем  позивачу   помісячні  розрахунки  суми  страхових  внесків на   загальнообов'язкове  державне  пенсійне  страхування, що  підлягають  сплаті  узгодженими  відповідачем    зобов'язання   щодо  проведення  перерахувань.  Оглядом в  судовому  засіданні  встановлено, що   вказані   розрахунки  за січень - лютий 2007  року   підписані   посадовими  особами  відповідача (зокрема   керівником  та  головним  бухгалтером),  їх  підписи  скріплено   печаткою  підприємства-відповідача.

Таким   чином  відповідач  має  заборгованість  зі  збору  по страхових внесках (недоїмку) в  розмірі 2174  грн. 22  коп. за  період з 01.02.07 р. по  27.03.07 року  включно.

Доказів сплати  вказаної заборгованості  відповідач  господарському суду не подав.

За вказаних обставин позовні вимоги  позивача  є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі  2174 грн. 22  коп.  Наявність та розмір  заборгованості  підтверджується випискою з  особистого  рахунку  страхувальника,  розрахунками  суми  страхових  внесків  на  загальнообов'язкове державне  пенсійне  страхування, що  підлягали  сплаті  за  спірний  період.

На  підставі  викладеного, керуючись ст.ст. 160,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний  позов  задовольнити  повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Знам'янський райагрохім", Дмитрівське шосе, 3, м. Знам'янка Кіровоградської області р/р 001 ПриватБанк м. Кіровоград, МФО 323583 заборгованість  зі  збору  по  страхових  внесках  в  розмірі   2174 грн. 22  коп.    на  користь    Управління пенсійного фонду України в Знам'янському районі, вул. Свердлова, 16, м. Знам'янка Кіровоградської областs, р/р 30 у ВАТ "Державний ощадний банк", м. Кіровоград,  МФО 323475 .

Після  набрання   постановою  законної сили   буде  видано  виконавчий   лист.

Сторони мають право оскаржити   в  апеляційному  порядку постанову в   порядку і строки  відповідно до ст.   186 Кодексу адміністративного судочинства  України.  Про  апеляційне  оскарження   рішення   суду     першої  інстанції спочатку   подається заява. Обґрунтування мотивів   оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та  апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через   суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної  скарги одночасно надсилається особою,   яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне     оскарження   постанови  суду   першої   інстанції  подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня   складення  в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,   якщо скарга  подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи    апеляційна скарга, подані після закінчення  строків,   встановлених       цією   статтею,   залишаються   без   розгляду,   якщо   суд   апеляційної   інстанції  за  заявою   особи,   яка  їх   подала,   не   знайде   підстав  для  поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова   набирає   законної   сили   відповідно   до   ст.   254   Кодексу   адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,   встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений цим Кодексом, постанова  суду  першої  інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його  не  скасовано,   набирає  законної сили   після   закінчення  апеляційного розгляду   справи.   Якщо   строк   апеляційного   оскарження   буде   поновлено,   то  вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя