ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2007                                                                                             Справа № А33/128-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                   головуючого судді –Тищик І.В.- доповідач,

суддів –Сизько І.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі –Заєць П.Л.

за участю представників

позивача: Козлов В.О.

відповідача: не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Перещепинського міського громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, м. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області на постанову господарського суду Дніпропетровської  області від 30.10.06 року у справі № А33/128-06

за позовом Перещепинського міського громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, м. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області

до  Управління Державтоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про оскарження дій та зобов’язання утримуватись від дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.06 року у справі № А33/128-06 (суддя Разіна Т.І.) у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій працівників Управління Державтоінспекції УМВС України в Дніпропетровській області щодо безпідставного затримання членів Перещепинського міського громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону та зобов’язанні відповідача утримуватись від дій, що перешкоджають діяльності позивача, відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач - Перещепинське міське громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Вмотивовуючи свої вимоги, скаржник посилається на безпідставність висновків господарського суду про неузгодження статуту з керівництвом відповідного територіального органу внутрішніх справ,  про відсутність доказів затримання членів громадського формування, про непідсудність такого спору адміністративним судам.

Відповідачем заперечення на апеляційну скаргу надані не були, представник відповідача у судове засідання не з’явився. Про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, однак, процесуальним правом на участь у засіданні суду апеляційної інстанції не скористався.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника позивача, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Позивач вимагає визнання незаконними дій працівників Управління Державтоінспекції УМВС України у Дніпропетровській області (надалі –УДАІ) щодо безпідставного затримання членів Перещепинського міського громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону (надалі –ГФ) та зобов’язання відповідача утримуватись від дій, що перешкоджають діяльності позивача.

Як убачається з матеріалів справи, Перещепинське ГФ зареєстровано рішенням Виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 23.01.2004р. № 4 та здійснює свою діяльність на підставі Статуту відповідно до Закону України „Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону”.

Із Статуту позивача убачається, що:

- позивач має право брати участь у забезпеченні охорони громадського порядку і державного кордону разом з працівниками органів внутрішніх справ; вживати разом з працівниками органів внутрішніх справ заходів до припинення адміністративних правопорушень і злочинів; приймати участь у проведенні профілактичної роботи, забезпеченні безпеки дорожнього руху тощо (п.3 Статуту);

- провадить свою діяльність під контролем органів внутрішніх справ (п.3.2);

- діє в межах м. Перещепино.

Фактично формування здійснює позастатутну діяльність з перевищенням наданих йому повноважень та за межами територіальної одиниці, визначеної Статутом, без погодження своїх дій з органами внутрішніх справ.

Так, матеріалами справи посвідчується, що діяльність ГФ здійснюється на автошляхах державного значення „Харків-Сімферополь-Севастополь” та „Київ-Луганськ-Ізварине”, які проходять по території Новомосковського району шляхом оплатних перевірок транспортних засобів на зміст „СО”.

Перевірка транспортних засобів на „СО”, що запроваджується позивачем без відповідного узгодження з органами внутрішніх справ, не має відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно чинного законодавства безпекою дорожнього руху є характеристика дорожнього руху, що визначається аварійністю, тоді як перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах автотранспортних засобів є порушенням, пов’язаним з охороною навколишнього середовища; питання з даних правовідносин відносяться виключно до компетенції органів з охорони навколишнього середовища.

В силу ст. 3 Закону України „Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону”, якою визначені засади організації та діяльності громадських формувань, забороняється використання громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону України для виконання завдань, не передбачених даним Законом.

Щодо заходів, які вживаються відповідачем для припинення вказаної діяльності ГФ, то колегія суддів не вважає за можливе надавати оцінку останнім в межах цієї справи.

Заходи, на незаконність яких посилається позивач, як то: затримання та доставка осіб у відділення міліції, не можуть бути застосовані до юридичної особи, якою являється позивач; останні застосовуються виключно по відношенню до фізичних осіб. З матеріалів справи убачається, що позивач посилається на порушення прав саме фізичних осіб, членів ГФ, Козлінського В.І. та Євдокимова І.В.

В силу чинного законодавства, право на звернення до суду надається особі, чиї права порушені; право юридичним особам на звернення до суду з позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, відповідно до ч. 1 ст. 60 КАС України, надається у випадках, встановлених законом.

Право позивача (громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону) на звернення з позовом до суду в інтересах членів цього формування Законом України „Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону” не передбачене. Таким чином, повноваження позивача на здійснення у судовому порядку захисту прав свої членів не ґрунтуються на нормах законодавства.

Фізичні особи не позбавлені права самостійно здійснювати захист своїх порушених прав, якщо таке порушення має місце, у порядку, передбаченому чинним законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем належними доказами не доведені факти порушення прав громадського формування; відповідних доказів матеріали справи не містять; висновок господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог є обґрунтованим; вимоги позивача  про скасування постанови господарського суду являються неправомірними і не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України,  суд

УХВАЛИВ :

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.06р. у справі № А33/128-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Перещепинського міського громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                              І.В.Тищик

Судді:                                                                                         І.А.Сизько

Т.А.Верхогляд