СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.03.07                                                                                 Справа № 2/52ад.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Слов’яносербському районі, смт. Слов’яносербськ Луганської області

до  Відкритого акціонерного товариства «Зимогорянка», м. Зимогірря  Луганської області

про стягнення  838 грн. 92 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –не прибув ( явка обов’язкова),

від відповідача –не прибув ( явка обов’язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків у сумі 838 грн. 92 коп.

Відповідач  відзивом на позовну заяву від 15.02.07 № 35 позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, надані документи, суд прийшов до наступного:

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п.4.1 Інструкції “Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 № 12 (далі –Інструкція) сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки, до якого віднесено страхувальника.

При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням вказаної знижки (надбавки).

Розміри страхових внесків  страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що  включають витрати на виплату основної та  додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат (п.4.10 Інструкції) та сплачуються юридичними особами щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці  в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою –платники зобов’язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду (п.4.12 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі –ВАТ «Зимогорянка»зареєстроване як платник страхових внесків до Фонду.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 838 грн. 92 коп.,  яка створилась станом на 18.01.07 підтверджена  документально –розрахунковою відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 2007 року, яку підписано керівником та головним бухгалтером  підприємства.

Оскільки відповідачем до наступного часу не сплачена заборгованість по страхових внесках, позивач звернувся до суду за стягнення заявленої суми.

Відповідач відзивом позовні вимоги визнав.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків - 838 грн. 92 коп. обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Зимогорянка», м. Зимогірря Луганської області, вул. Октябрьска, буд. 1а, код 03332576 на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Слов’яносербському районі, смт. Слов’яносербськ Луганської області,                                   вул. Горького, буд. 86, код 25926862 заборгованість у сумі 838 грн.92 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 07.03.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                              О.О.Седляр