ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23.03.2007р.

м.Київ

№ 25/806-А

За позовом             Акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку ЗАТ Промінвестбанк

До                           1 Пенсійного фонду
України

Предмет
адміністративного позову

визнання нечинним рішень, -

Господарський суд міста Києва у складі колегії:

2 Головного управління пенсійного
фонду України в Сумській області

3 Управління Пенсійного фонду
України в Кролевецькому районі Сумської області

Предмет
адміністративного позову

Господарський суд міста Києва у складі колегії:

Головуючий суддя      Морозов С.М.

Судді        Усатенко І.В.

Хрипун О.О

Представники сторін :

від
позивача          Совершенний Р.П.
(довіреність від 12.01.2006р.)

від відповідача  1. Сябренко А.М. (довіреність № 252/07-10
від 04.01.2007р.)

2. Сябренко
А.М. (довіреність № 8-07/10-01 від 24.01.2007р.)

3. Сябренко
А.М. (довіреність № 2 від 27.01.2007р.)

23.03.2007р. у судовому засіданні
відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України
оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство
„Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»(надалі ЗАТ
«Промінвестбанк», позивач)  звернулось до
суду з позовною заявою про визнання нечинним рішень Управління Пенсійного
фонду  України в Кролевецькому районі
Сумської області (надалі УПФУ в Кролевецькому районі Сумської області,
відповідач 3) №182 від 11.07.2006р., Головного управління Пенсійного фонду
України в Сумській області (надалі ГУ ПФУ у Сумській області, відповідач 2)
№57-08/25 від 19.08.2006р., Пенсійного фонду України (відповідач 1)
№14459/07-10 від 03.11.2006р..

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач неправомірно застосував до Позивача фінансові санкції за порушення
вимог, передбачених частиною 12 ст. 20 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” (надалі - Закон).

Відповідачами позову не визнано, у
запереченнях зазначено про правомірність застосованих штрафних санкцій через
виявлені факти здійснення Позивачем виплат коштів без одночасного перерахування
суми внесків до Пенсійного фонду.

Заслухавши доводи представників
сторін, дослідивши наявні докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

З 21.06.2006 по 22.06.2006 головним
спеціалістом відділу надходження доходів Управління Пенсійного фонду України в
Кролевецькому районі Сумської області проведено перевірку правильності сплати
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду та складено Акт від 29.06.2006.

На підставі вказаного Акту
Управлінням Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі прийняте рішення №
182 від 11.07.2006 про застосування фінансових санкцій за порушення вимог,
передбачених частиною 12 ст. 20 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”, яким на позивача накладено штраф у розмірі 4
494,00 грн.

Позивачем було подано скаргу №
09/1-11/483 від 24.07.2006 до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській
області. За результатами розгляду скарги рішенням Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській області №57-08/25 від 19.08.2006р. скарга
Позивача залишена без задоволення, а рішення Управлінням Пенсійного фонду
України в Кролевецькому районі № 182 від 11.07.2006 без змін.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями Позивач звернувся із скаргою № 04/1-13/6-602 від 05.09.2006 до
Пенсійного фонду України, який розглянувши вказану скаргу прийнв рішення
№14459/07-10 від 03.11.2006, яким скарга Позивача залишена без задоволення, а рішення
Управлінням Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі № 182 від
11.07.2006 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській
області №57-08/25 від 19.08.2006 без змін.

Підставою для нарахування
фінансових санкцій стало те, що Кролевецьке ТВБВ №1 філії „Відділення
Промінвестбанку” в м. Шостка здійснив виплату коштів без одночасного
перерахування суми  внесків до Пенсійного
фонду. Сума недоотриманих коштів становить 4494,00 грн.

За таких обставин Відповідач-3
прийшов до висновку про порушення Позивачем част.12 ст. 20 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та на підставі п. 2 частини
10 ст. 106 вказаного закону нарахував Позивачу штраф у розмірі 4494,00 грн.

Згідно ст. 20 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхові  внески
сплачуються
страхувальниками   шляхом
перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків (част.5 ст. 20).

У відповідності до частини 12 ст.
20 зазначеного Закону страхові
внески   підлягають   сплаті
незалежно   від фінансового стану
платника страхових внесків. Установи банків
приймають   від   страхувальників   платіжні доручення  та
інші  платіжні  документи на видачу (перерахування) коштів
для виплат заробітної плати (доходу),  на
які відповідно до цього  Закону
нараховуються страхові внески,  та
здійснюють видачу (перерахування)
зазначених  коштів  лише
за  умови   одночасного подання  страхувальником  платіжних
документів  про перерахування
коштів  для  сплати
відповідних   сум   страхових
внесків   або документів,  що
підтверджують  фактичну  сплату
цих сум.  У разі невиконання банками
цієї вимоги вони за рахунок власних
коштів  у порядку,  встановленому
Національним  банком  України,
сплачують відповідному територіальному
органу  Пенсійного  фонду
суму,  що дорівнює  сумі
несплачених страхових внесків,  з
правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

У разі наявності в платника
страхових  внесків  одночасно
із зобов'язаннями  із  сплати страхових внесків зобов'язань із
сплати податків,  інших обов'язкових
платежів,  передбачених законом, або
зобов'язань   перед  іншими
кредиторами  зобов'язання  із
сплати страхових внесків виконуються в
першу  чергу  і
мають  пріоритет перед  усіма іншими зобов'язаннями,  крім зобов'язань щодо виплати заробітної
плати (доходу).

Згідно п. 3.9 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного банку України 21.01.2004  N 22 та зареєстрованої в Міністерстві  юстиції України 29 березня 2004 р. за N
377/8976 документальним підтвердженням
про сплату платником утриманих з цієї заробітної плати/доходу  сум
податків  і  зборів/страхових внесків  є
примірники платіжних доручень про їх перерахування,  у яких у реквізиті "Призначення
платежу" платник зазначив період, за який заробітна плата нарахована, а
банк платника заповнив реквізит "Дата виконання",  або оригінал документа відповідного
органу  про звільнення  цього
платника від сплати податку чи збору/страхового внеску, або наявність за
ним переплати.

Як свідчать матеріали перевірки, в
червні, липні, вересні 2005 року ВАТ „Кролевецька фабрика „Художнє ткацтво”
було здійснено виплату заробітної плати в сумі 26300 грн., кошти на виплату якої
отримані в Кролевецькому ТВБВ №1 філії „Відділення Промінвестбанку в м.
Шостка”. При цьому страхувальником не було здійснено в повному обсязі
одночасної сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

17.06.2005 страхувальником було
отримано кошти в сумі 7000 грн. в Кролевецькому ТВБВ №1 філії „Відділення
Промінвестбанку” в м. Шостка для виплати заробітної плати, при цьому надано
установі банку платіжний документ про сплату лише 1000 грн. страхових внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Така ж ситуація відбулася
02.09.2005. Видача коштів ВАТ „КФХТ” на виплату заробітної плати 24.06.2005,
29.06.2005 та 01.07.2005 здійснювалася взагалі без одночасного перерахування
відповідних сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, позивачем не
виконувалися вимоги законодавства щодо одночасної з видачею коштів на виплату
заробітної плати ВАТ „КФХТ” плати страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Посилання Позивача на наявність
платіжних доручень №141 від 15.06.2005 про сплату страхових внесків за квітень
2005 року, та № 246 від 01.09.2005 про сплату страхових внесків за квітень 2005
року не спростовують висновок Відповідача-3 про порушення позивачем п. 12 ст.
20 Закону, оскільки оплата внесків згідно вказаних платіжних доручень врахована
під час проведення перевірки, про що свідчить Акт перевірки з додатком.

Твердження Позивача про те, що банк
не зобов'язаний перевіряти повноту сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки обов'язок
своєчасної та повної сплати страхових внесків законодавством покладено на
страхувальників судом не приймається до уваги зважаючи на наступне.

У відповідності до абзацу 2 частини
12 ст. 20 Закону у разі невиконання банками вимоги щодо одночасної з видачею
коштів на виплату заробітної плати сплати страхових внесків, вони  (банки) за рахунок власних  коштів
у порядку, встановленому
Національним  банком  України,
сплачують відповідному територіальному
органу  Пенсійного  фонду
суму,  що дорівнює  сумі
несплачених страхових внесків,  з
правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Таким чином, законодавець встановив
специфічний ступінь захисту щодо надходження коштів до Пенсійного фонду,
визначивши, з одного боку обов'язок страхувальника перерахувати суми внесків
незалежно від фінансового стану, з іншого боку встановивши обов'язок банку щодо
перевірки такого перерахування перед видачею коштів на виплату заробітної
плати.

Контрольні функції банків за
правильністю та своєчасністю перерахування коштів встановлені також Законом
України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”, відповідно до 32.3
ст. 32 якого  банки  зобов'язані
виконувати  доручення
клієнтів,  що містяться в документах на
переказ,  відповідно до  реквізитів
цих документів  та  з урахуванням положень,  встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього
Закону.

Згідно п. 22.6 ст. 22 вказаного
Закону обслуговуючий платника банк
зобов'язаний  перевірити
відповідність номера рахунка платника і його коду (ідентифікаційного номера, за
його наявності,  тощо) та  приймати цей документ до виконання  тільки у разі їх збігу. Крім цього,
обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність та достовірність
цього розрахункового документа в порядку, встановленому Національним
банком  України. У разі недотримання
зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на
банк, що обслуговує платника.

Враховуючи все викладене, позовні
вимоги є необґрунтованими, не підтверджуються матеріалами справи,  та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст.
105, 158-163  КАС України, господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
позові відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
С.М. Морозов

Судді
І.В.
Усатенко

О.О. Хрипун

дата
складення постанови у повному обсязі 26.03.2007