ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "19" липня 2007 р.                                                       по справі  № 8/73-38

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Володимирцукор”,

м.Володимир – Волинський

До відповідача  Державного підприємства „Маневицьке лісове господарство”, смт. Маневичі Волинської області

Про стягнення  76 712  грн. 40 коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Журавель Ю.В., довір. № 421/1 від 17.05.2007р.

Від відповідача: Сопронюк Р.І., довір. №8/934 від 18.07.2007р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України  роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

Суть спору: позивач  - ВАТ „Володимирцукор” просить стягнути з

відповідача – ДП „Маневицьке лісове господарство” 76 712 грн. 40 коп., в тому числі: 59 000 грн. 00 коп. основного боргу, 11 328 грн. 24 коп. пені, 6 384 грн.

16 коп. збитків від інфляції, та судові витрати по справі: 767 грн. 12 коп. по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач у відзиві (вх.№01-32/10810 від 19.07.2007р.) та його представник в судовому засіданні суму основного боргу визнав повністю, пеню та збитки від інфляції частково в сумі, відповідно 6 691 грн. 20 коп. та 5 944 грн. 26 коп.

Представник позивача в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України в межах повноважень, наданих йому довіреністю № 421/1 від 17.05.2007р. подав клопотання  від 19.07.2007 року (вх.№ 01-32/10795) про уточнення  позовних вимог в частині стягнення пені та збитків від інфляції, згідно якого просить стягнути з відповідача 6 691 грн. 20 коп. пені з урахуванням ч. 6

ст. 232 ГК України та 5 944 грн. 26 коп. збитків від інфляції – по 15.01.2007р.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

12 квітня 2006 року між позивачем – відкритим акціонерним товариством  „Володимирцукор” та відповідачем – державним підприємством „Маневицьке лісове господарство” був укладений договір № 12/04-06ц (далі договір  а. с. 9 ).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов’язання виникли з договору № 12/04-06ц від 12.04.2006 року.

Згідно п. п. 1.1, 2.1. 2.2, 4.1, 6.3   договору позивач зобов’язувався передати у власність відповідачу цукор – пісок у кількості 18 т. по ціні 3 800 грн. за 1 т., а всього на суму 68 400 грн. , а відповідач – прийняти та оплатити його вартість  на протязі трьох місяців з моменту отримання товару. За прострочення платежів згідно умов договору відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивач відпустив відповідачу товар згідно накладної № 105 від 12.04.2006 року на суму 68 400 грн. 00 коп. по довіреності серії ЯЛЧ №395525 від 11.04.2006р. (а. с. 10-11).

Відповідач отримані товари оплатив частково на суму 9 400 грн. 00 коп.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача становить 59 000 грн.

00 коп.,  підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу   ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 625  ЦК України боржник , який прострочив виконання

зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем згідно уточненого розрахунку 5 944 грн. 26 коп. збитків від інфляції за період з липня 2006 року по січень 2007 року підставні та підлягають до стягнення в силу ст. 625 ЦК України.

Провадження у справі на суму 439 грн. 90 коп. підлягає припиненню в силу п.4 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів  цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки  (штрафу, пені). В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Згідно п. 6.3  договору за прострочення платежів згідно умов договору відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Нарахована позивачем згідно уточненого розрахунку пеня в сумі 6 691 грн.

20 коп. підставна та підлягає до стягнення в силу ст. ст. 230, 232 ГК України, п. 6.3 договору.

Провадження у справі на суму 4 637 грн. 04 коп. підлягає припиненню в силу п.4 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог по сплаті державного мита в сумі

716 грн. 35 коп. та 110 грн. 19 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства „Маневицьке лісове господарство”, смт. Маневичі Волинської області, вул. К.Маркса, 31, код 00991545,

р/р 9001 в КБ „Приватбанк”, МФО 303440 на користь відкритого

акціонерного товариства „Володимирцукор”, м. Володимир – Волинський,

вул. Луцька, 230,  р/р 6 в КБ „Західінкомбанк”, МФО 303484,

код 00372664

-  59 000 грн. 00 коп. основного боргу, 6 691 грн. 20 коп. пені, 5 944 грн.

26 коп. збитків від інфляції, 716 грн. 35 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 110 грн. 19 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього: 72 462 грн. 00 коп. (сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят дві грн. 00 коп.).

3. Провадження у справі на суму 5 076 грн. 94 коп. припинити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя