ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"05" липня 2007 р.                                                  Справа № 17/227а

м. Чернігів                                                                                                                «05 »липня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника Позивача: Муцька С.В.  –голова правління, паспорт;

Представника Відповідача: Стоян В.А. –гол. держподатінспектор, дов.№849/10/10 від 18.06.07р.

матеріали справи №17/227а

За ПОЗОВОМ: Відкритого акціонерного товариства «Сіверське»

16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Базарна, 1

ДО ВІДПОВІДАЧА: Державної податкової інспекції  у Новгород-Сіверському районі

16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. К. Маркса, 24

Про скасування рішення

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ «Сіверське»пред`явлено позов про скасування рішення ДПІ у Новгород-Сіверському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 16.03.07р., яким Позивачу визначено 340 грн. штрафних (фінансових) санкцій за незабезпечення щоденного друку фіскального звітного чеку, з наступних підстав.

01.08.05р. внаслідок стихійних явищ було масове відключення електроенергії по місту ту району, в т.ч. і в магазині. Контрольна стрічка свідчить, що останній чек був надрукований 01.08.05р. об 18 год. 28 хвилин. Далі надруковано на стрічці «роботу перервано». Після незапланованого відключення електроенергії чеки не друкувалися та магазин не працював. Касовий апарат, який знаходиться в магазині, не має автономного живлення, тому після відключення електроенергії чеки не роздруковує.

Відповідач позовних вимог не визнає, вважаючи прийняте рішення законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2007 року працівниками ДПІ у Н.-Сіверському районі Ганнущенко А.М. та Сичов О.О. була проведена перевірка магазину №10, який розташований за адресою: Чернігівська область, м. Н-Сіверський, вул. К. Маркса, 49, та який належить Позивачу.

За результатами перевірки складено акт перевірки №25260391/2323 від 05.03.07р.

Як вбачається із акту, перевіркою було встановлене наступне порушення під час торгівлі в магазині: не забезпечено щоденний друк фіскальних звітних чеків, а саме в книзі обліку розрахункових операцій №«р»/2, зареєстрована 01.09.04р.,  не роздруковано  фіскальний звітний чек за 01.08.05р. В КОРО роздруковано фіскальний звітний чек №0521 від 31.07.05р. о 14год. 37 хв., наступний №0522 від 02.08.05р. об 07 год. 33 хв. 01.08.05р. магазин працював, що підтверджує контрольна стрічка. У розділі 4 КОРО запис про ремонт з 31.07.05р. по 02.08.05р. відсутній.

Вищевказаним порушено п.9 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.95р. №265/95-ВР (далі Закон №265), яким передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п.4 ст.17 Закону №265 за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах –двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян –у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій

На підставі акту перевірки від 05.03.07, ДПІ у Новгород-Сіверському районі прийнято спірне рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 16.03.07р., яким Позивачу визначено 340 грн. штрафних (фінансових) санкцій за незабезпечення щоденного друку фіскального звітного чеку.

Позивачем було оскаржено дане рішення до ДПА в Чернігівській області.

Рішенням ДПА в Чернігівській області від 27.04.07р. за №906/10/25-020 скарга залишена без задоволення.

Вважаючи дане рішення Відповідача №/0 від 16.03.07р. незаконним та необґрунтованим, Позивач звернувся з позовом про його скасування.

Згідно ч.ч.1,3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України

“Завданням адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,  прав  та  інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових  відносин від порушень  з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з  використанням  повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.”

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.11 вищевказаного Кодексу:

“Суд  вживає  передбачені  законом  заходи,  необхідні  для з'ясування всіх обставин у справі,  у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати  особам,  які  беруть  участь  у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.”

Відповідно до ч.2 ст.69 зазначеного Кодексу:

«Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може   запропонувати   надати  додаткові  докази  або  витребувати додаткові докази за клопотанням осіб,  які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.»

Згідно ч.ч.4,5 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України:

«Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у  нього  документи  та матеріали,  які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.»

Згідно ч.ч.1,2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України:

«1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.»

Як вбачається з акту, перевірка проводилася в присутності старшого продавця магазину Цурган А.П., яка у письмовому поясненні під час перевірки пояснила не роздрукування фіскального звітного чеку за 01.08.05р. можливим відключенням електроенергії.

Згідно ч.7 ст.11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від  4 грудня 1990 року N509-XII (далі Закон №509), в редакції чинній на момент перевірки:

“Позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених  законами  України "Про застосування  реєстраторів  розрахункових  операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне  регулювання  виробництва  і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,  алкогольних напоїв та тютюнових  виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.”

Згідно ч.8 ст.11-1 Закону №509:

“Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій  статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.”

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11-2 Закону №509:

«Посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення  планової  або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата  початку  та  дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2)  копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової  виїзної  перевірки,  в  якому  зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.»

Відповідачем наданий наказ начальника ДПІ у Новгород-Сіверському районі №35 від 05.03.07р. про проведення позапланових перевірок та направлення на перевірку №30 та №37 від 05.03.07р., якими головному держподатревізору-інспектору ДПА в Чернігівській області Ганнущенку А.М. та старшому держподатревізору-інспектору ДПА в Чернігівській області Сичову О.О. було доручено провести позапланову перевірку з 05.03.07р. по 06.03.07р. ВАТ «Сіверське»щодо дотримання вимог законодавства, визначеного, в тому числі, і Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Дані направлення містять підпис про ознайомлення представника Позивача Цурган А.П.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає з боку Відповідача порушення порядку проведення позапланової перевірки.

Як пояснив в судовому засіданні представник Позивача, 01.08.05р. внаслідок стихійних явищ було масове відключення електроенергії по місту ту району, в т.ч. і в магазині.

На підтвердження даного факту Позивачем надана копія Н-Сіверської районної газети «Сіверський край»№32 (10756) від 06.08.05р., яка містить статтю «20 хвилин стихії –на три дні роботи». Як вбачається з даної в цій статті інформації начальника оперативної диспетчерської служби РЕМ, увечері 1 серпня після паркого дня знялася буря, після якої чимало вулиць міста Н.-Сіверський та понад 20 сіл залишилися без світла.

З листів Новгород-Сіверського РЕМ №125 від 19.03.07р., №133 від 22.03.07р., №172 від 24.04.07р. вбачається, що дійсно, 01.08.05р. у зв`язку зі стихійними явищами (посилення вітру, дощ, гроза) були масові відключення електроенергії по місту та району, у тому числі по вул. К. Маркса, де розташований магазин, що був об`єктом перевірки.

Зокрема, 01.08.05р. зафіксоване спрацювання захисної автоматики по лінії 10 кВ, від якої живиться вул. К. Маркса о 18-45, 19-01, 19-41.

Проте РЕМ не може надати інформацію про відключення електроенергії в магазині №10 в день 01 серпня 2005 року, тому що згідно типової номенклатури справ Н-Сіверського РЕМ «Оперативний журнал»зберігається один рік згідно ст.1778 і знищується.  Крім того, з врахуванням тієї обставини, що переривання електропостачання 01.08.05р. через погіршення погодних умов мало масовий характер у Новгород-Сіверському районі, не складалися будь-які акти, в яких би точно фіксувалося час відсутності електроенергії на конкретних об`єктах.

Як вбачається з наданої Позивачем контрольної стрічки, останній чек був надрукований 01.08.05р. об 18 год. 28 хвилин. Далі надруковано на стрічці «роботу перервано». Наступний чек був надрукований 02.08.05р. о 07  год. 07 хв.

Як вбачається з наданих Позивачем фіскальних звітних чеків, в магазині дійсно роздруковано фіскальний звітний чек №0521 від 31.07.05р. о 14 год. 37 хв., наступний №0522 від 02.08.05р. об 07 год. 33 хв. Крім того, наступні фіскальні звітні чеки №0523 та №0524 роздруковані також  02.08.05р. об 18 год. 55 хв. та 22 год. 37 хв., тобто фіскальний звітний чек №0522 роздрукований фактично 02.08.05р., проте за відпрацьований день 01.08.05р., а за 02.08.05р. в цей же день роздруковані  фіскальні звітні чеки №0523 та №0524.

Згідно ч.1 ст.216 Господарського кодексу України від 16.01.03р., який набрав чинності з 01.01.04р.:

“Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.217 даного Кодексу:

1. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

2. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

3. Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

4. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.”

Згідно ст.238 Господарського кодексу України:

“За  порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності  до  суб'єктів господарювання можуть  бути  застосовані  уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції,   тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення   суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.”

Згідно ст.239 даного Кодексу:

“Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання  такі адміністративно-господарські санкції:

·          вилучення прибутку (доходу);

·          адміністративно-господарський штраф;

·          стягнення зборів (обов'язкових платежів);

·          зупинення операцій за рахунками суб'єктів господарювання;

·          застосування антидемпінгових заходів;

·          припинення експортно-імпортних операцій;

·          застосування індивідуального режиму ліцензування;

·          зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності;

·          анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності;

·          обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання;

·          скасування   державної  реєстрації  та  ліквідація   суб'єкта господарювання;

·          інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.»

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.241 вищевказаного Кодексу:

“Адміністративно-господарський штраф - це грошова сума,  що сплачується  суб'єктом  господарювання  до  відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених  правил  здійснення  господарської діяльності.

Перелік   порушень,   за  які  з  суб'єкта  господарювання стягується штраф,  розмір і порядок  його  стягнення  визначаються законами,  що  регулюють  податкові  та  інші  відносини,  в  яких допущено правопорушення.”

Штрафні санкції за порушення норм Закону №265 за своєю правовою природою є вищевказаними адміністративно-господарськими санкціями.

На підставі вищенаведеного, суд не приймає доводи Відповідача, що дія вищенаведених статей Господарського кодексу України не розповсюджується на застосовані до Позивача штрафні санкції.

Згідно ч.ч.1,2 ст.218 даного Кодексу:

“Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського  правопорушення.”

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України:

Суд  оцінює  докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.»

З вищенаведених доказів вбачається, що дійсно 01.08.05р. внаслідок стихійних явищ було масове відключення електроенергії по місту ту району.

Фіскальний звітний чек за відпрацьований день 01.08.05р. фактично роздрукований 02.08.05р. об 07 год. 33 хв. за номером 0522, а за 02.08.05р. в цей же день роздруковані  фіскальні звітні чеки №0523 та №0524, що об`єктивно узгоджується з доводами Позивача про неможливість його роздрукування саме 01.08.05р. через масове відключення електроенергії в місті, в т.ч. і в магазині.

Інформація Н. –Сіверського РЕМ не підтверджує, але і не спростовує доводів Позивача про відключення електроенергії саме в магазині Позивача 01.08.05р., і суд вважає, що на Позивача не можна покласти відповідальність за неможливість довести документально відключення електроенергії саме в магазині, оскільки  згідно типової номенклатури справ Н-Сіверського РЕМ «Оперативний журнал»зберігається один рік згідно ст.1778 і знищується, а акти, в яких би точно фіксувалося час відсутності електроенергії на конкретних об`єктах, не складалися, тому що  переривання електропостачання 01.08.05р. через погіршення погодних умов мало масовий характер, тобто зберігання даної інформації не залежало від можливостей Позивача.

При цьому суд враховує, що останній чек був надрукований 01.08.05р. об 18 год. 28 хвилин (після чого на стрічці було надруковано «роботу перервано»), а перше спрацювання захисної автоматики по лінії 10 кВ, від якої живиться вул. К. Маркса, сталося о 18 год. 45 хв., тобто приблизно в один і той самий час.

Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що, як вбачається з акту перевірки, інших випадків не забезпечення щоденного друку фіскальних звітних чеків, крім 01.08.05р. –дня масових  відключень електроенергії, виявлено не було, хоча період перевірки охоплював як мінімум більше ніж півтора року: з 01.08.05р. (дата виявленого порушення) по 05.03.07р. (день складання акту перевірки), що додатково опосередковано підтверджує доводи Позивача про відсутність його вини у скоєному порушенні, яке сталося внаслідок дії стихійного явища, а не незаконних дій Позивача.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що Відповідачем не спростовано доводи Позивача, що незабезпечення друку фіскального звітного чеку 01.08.05р. сталося не з вини Позивача, а внаслідок відключення в магазині електроенергії через стихійне явище, та не доведено можливості Позивача уникнути  недопущення зазначеного правопорушення залежними від Позивача заходами, як того вимагає ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, згідно ст.250 Господарського кодексу України:

“Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом  шести  місяців  з дня  виявлення  порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими  актами  правил здійснення господарської діяльності,  крім випадків,  передбачених законом.”

Як вбачається з акту перевірки, порушення Позивачем чинного законодавства вчинене 01.08.05р., тобто один рік з дня порушення сплинув 01.08.06р., а спірне рішення прийняте Відповідачем 16.03.07р., чим порушено вищевказані вимоги ст.250 Господарського кодексу України.

Тобто, в даному випадку Відповідачем порушено і термін накладення штрафних санкцій.

Даний висновок підтверджується висновками, викладеними в листі Голови Вищого адміністративного суду на ім`я Голови ДПА України Брезвіна А.І. та в Постанові  Вищого адміністративного суду від 12.10.06р. по справі №10/255.

Таким чином, спірне рішення не відповідає п.п.2-6, 8, 10 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що ДПІ у Новгород-Сіверському районі не довела належним чином як обґрунтованості спірного рішення, так і дотримання законодавчо встановленого терміну накладення штрафних санкцій, а тому позові вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94  Кодексу адміністративного судочинства України:

“Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень,  суд присуджує  всі  здійснені  нею документально підтверджені  судові  витрати  з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету,  якщо іншою  стороною був  орган  місцевого  самоврядування,  його  посадова чи службова особа).”

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Позивачу мають бути відшкодовані понесені судові витрати по сплаті державного мита та витрат в сумі 3,40 грн.

Керуючись ст.ст.71, 94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати  повністю рішення Державної податкової інспекції у Новгород-Сіверському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 16.03.07р., яким Відкритому акціонерному товариству «Сіверське»(код 22821513) визначено 340 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

3. Відшкодувати з Державного бюджету (р/р0002 УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965) на користь Відкритого акціонерного товариства «Сіверське» (16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Базарна, 1, рахунок 26005113 ЧОД Райффайзенбанк «Аваль»м. Чернігів, МФО 353348, код 22821513) понесені судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

4. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

6. Дана Постанова після набрання законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                І.В. Кушнір