ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2007                                                                                   Справа № 18/18-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Лотоцької Л.О.

суддів:  Бахмат Р. М. (доповідача), Євстигнеєва О.С.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю помічника природоохоронного прокурора : Петті О.В.(посвідчення № 104 від 17.06.03 р.

за участю представників сторін:

від позивача: представник у судове засідання не з’явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином

від відповідача: Дядюк І.С.( паспорт АЕ 488207  від 19.02.97 р.) - директор; Дядюк В.Л. (дов. б/н  від 24.04.07 р.);

від третьої особи: представник у судове засідання не з’явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:  Приватного підприємства “Твіст” м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  08.02.07 р.   у справі №  18/18-07

за позовом:  Дніпропетровського міжрайонного природоохоронного прокурора  м.Дніпропетровськ в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради  м.Дніпропетровськ

до  Приватного підприємства “Твіст” м.Дніпропетровськ;

3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління з контролю за використанням  та охороною земель у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ

про  повернення земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 08.02.2007 р. у справі № 18/18-07 (суддя Петрова В.І.) задоволено позов Дніпропетровського міжрайонного природоохоронного прокурора, пред’явлений в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради  до  Приватного підприємства “Твіст” м.Дніпропетровськ та третьої особи на стороні позивача Управління з контролю за використанням  та охороною земель у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ про зобов’язання відповідача повернути самовільно зайняту  земельну ділянку площею 0,0347 га за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І. Леніна, у районі пішохідного мосту на Комсомольський острів, Жовтневого району, м.Дніпропетрвська –державі в особі Дніпропетровської міської ради та зобов’язати відповідача привести земельну ділянку площею 0,0347 га за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І. Леніна, у районі пішохідного мосту на Комсомольський острів, Жовтневого району, м.Дніпропетровська в придатний до використання стан, включаючи знесення будівель і споруд за рахунок ПП “Твіст”.

Приватне підприємство “Твіст” не погодилося з вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Дніпропетровської обл. від 08.02.2007 р. по даній справі і припинити провадження у справі.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що вважає, що оскаржуване рішення прийнято з істотним порушенням норм процесуального права, з порушенням предметної підсудності, оскільки господарським процесуальним кодексом не передбачено розгляд даної категорії справи за правилами господарського судочинства.

Скаржник вважає, що дана справа відноситься до предметної підсудності адміністративного суду та  має бути розглянута за правилами адміністративного судочинства, згідно з Кодексом адміністративного судочинства України, а тому  відповідач вважає, що, відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, слід припинити провадження у справі.

Дніпропетровська міжрайонна природоохоронна прокуратура у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення, яке оскаржується, без змін, так як вважає, що позов правомірно пред’явлений відповідно до вимог ст. 1 ГПК України і  даний спір слід роглядати за вимогами ГПК України, а не згідно КАСУ.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши  суддю-доповідача та представників сторін, які були присутні у судовому засіданні, розглянувши та обговоривши доводи, вказані в  апеляційній скарзі, у відзиві на апеляційну скаргу,  перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15 листопада 2006 р. управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Дніпропетровській обл. проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства приватним підприємством “Твіст” при користуванні земельною ділянкою площею 0,0347 га за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І. Леніна, у районі пішохідного мосту на  Комсомольський острів, Жовтневого району, м.Дніпропетровську.

Перевіркою встановлено, що:

-          рішенням сесії ІУ скликання Дніпропетровської міської ради № 376/34 від 01.03.2006 р. було затверджено проект водоохоронної зони і прибережної захисної смуги р.Дніпро по вул. Набережна В.І. Леніна у районі пішохідного мосту на  Комсомольський острів, Жовтневого району, м.Дніпропетровська, де планується будівництво споруди  підприємства громадського харчування ПП “Твіст”;

-          що станом на 15.11.2006 р. земельна ділянка площею 1100 кв. за адресою: м.Дніпропетровськ. вул. Набережна Леніна в районі пішохідного мосту на Комсомольський острів використовується ПП “Твіст” під будівництво невизначеного об’єкту, без правовстановлюючих документів на використання земельної ділянки, що суперечить вимогам ст. 125 Земельного кодексу України, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15.11.2006 р. (а.с.10).

Рішення про надання вказаної земельної ділянки ПП “Твіст” сесією Дніпропетровської міської ради не приймалося. Договір оренди на зазначену земельну ділянку не укладався.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 11 Земельного кодексу України, повноваження районних у містах рад у галузі земельних відносин визначаються міськими  радами.

Згідно зі статтею 15 Земельного кодексу України передбачено до повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин належить, в тому числі, здійснення землеустрою, моніторингу земель і державного контролю за використанням та охороною земель.

Право власності на землю територіальних громад встановлено статтею 83 Земельного кодексу України. У названій статті вказано, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об’єкти комунальної власності.

Надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування згідно зі ст. 123 Земельного кодексу України, здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до вимог статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України виникає після  одержання її власником або землекористувачем  документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його  державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється.

У відповідності зі статтею 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про оренду землі” подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться  у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Власник земельної ділянки, згідно з ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до вимог статті 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню  власникам  землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду.

Дніпропетровський міжрайонний природоохоронний  прокурор, керуючись п.2 ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, ст. 2 ГПК України, правомірно звернувся з позовом, в якому просив зобов’язати приватне підприємство “Твіст” повернути самовільно зайняту  земельну ділянку площею 0,0347 га за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І. Леніна, у районі пішохідного мосту на Комсомольський острів, Жовтневого району, м.Дніпропетрвська –державі в особі Дніпропетровськой міської ради та зобов’язати ПП “Твіст” привести земельну ділянку в придатний до використання стан, включаючи знесення будівель і споруд за рахунок ПП “Твіст”.

На підставі вище викладеного колегія суддів вважає, що господарський суд цілком правомірно задовольнив  позовні вимоги.

Рішення господарського суду Дніпропетровської обл., яке оскаржується, відповідає обставинам та матеріалам справи, нормам матеріального та процесуального права, а тому доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст.103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Твіст” м.Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 08.02.2007 р. у справі № 18/18-07  залишити без змін.

Головуючий                                                                                        Л.О.Лотоцька

Судді:                                                                                   Р.М.Бахмат

О.С.Євстигнеєв

З оригіналом згідно:

Пом. судді                                   І.Г.Логвиненко

28.04.2007 р.