ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2007                                                                                                           Справа № А36/247

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швеця В.В. (доповідача), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

за участю представників:

відповідача: Панченко Л.О., довіреність №254/10/10-009 від 11.01.07, начальник юридичного відділу;

відповідача: Біла О.А., довіреність 8683/10/10-015 від 13.06.07, в.о.начальника відділу.

представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, м. Новомосковськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2006 року у справі №А36/247

за позовом комунального підприємства “Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації”, місто Новомосковськ;

до Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, м. Новомосковськ

про зобов’язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, комунальне підприємство “Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації”, м. Новомосковськ, звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить з урахуванням уточнень до адміністративного позову зобов’язати відповідача Новомосковську ОДПІ відкликати із Єдиного Державного реєстру Міністерства юстиції України заяву від 16 липня 2002 року за №973-342, згідно якої до підприємства позивача застосована податкова застава на все нерухоме майно та майнові права.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не врахував в особових рахунках позивача платежів до бюджету, які він здійснював через банк “Україна”, у зв’язку з чим у нього відсутній податковий борг.

А на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2002 року у справі №17/301 податкові вимоги за 2001 рік були визнані недійсними, у зв’язку з відсутністю податкового боргу.

Постановою господарського суду у справі №А36/247 від 02 жовтня 2006 року (суддя Кожан М.П.) позовні вимоги задоволені повністю.

Приймаючи спірну постанову господарський суд виходив з того, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2002 року у справі №17/301 було визнано недійсними податкові вимоги відповідача від 06 листопада 2001 року №1/72 та від 19 грудня 2001 року №2/139, у зв’язку з тим, що на момент їх прийняття у позивача податковий борг був відсутній.

Тому господарський суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для реєстрації податкової застави майна позивача у відповідному державному реєстрі застав у порядку, встановленому пунктом 8.3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Відповідач не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вона винесена з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні постанови неповно з’ясував усі обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись на те, що судом при винесенні оскаржуваної постанови не взято до уваги, що вищевказані рішення господарського суду не змінили стану особового рахунку боржника, отже податковий борг який значиться у позивача лишився та підлягає сплаті, тому у відповідача не має законодавчо-визначених підстав для припинення обтяження.

На апеляційну скаргу відповідач надав заперечення, в якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і не обгрунтовані, тому просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників відповідача, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Постанову місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що за заявою відповідача у зв’язку з тим, що по особовим рахункам позивача станом на 16 липня 2002 року обліковувався податковий борг та, у зв’язку з несплатою позивачем сум податкового боргу, а саме із здійсненням позивачем платежів до бюджету через АК АПБ “Україна” визначеного у податкових вимогах №1/72 від 6 листопада 2001 року, №2/139 від 19 грудня 2001 року,

в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна стосовно підприємства позивача зареєстровано публічне обтяження, податкова застава, яке зареєстровано 16 липня 2002 року за №973-432 реєстратором ДП “Інформаційний центр”, Міністерства юстиції України.

Відповідач звертаючись з заявою про податкову заставу послався на пункт 8.1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” відповідно до якого з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу.

Крім того, господарським судом було встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2002 року у справі №17/301 було визнано недійсними податкові вимоги відповідача №1/72 від 06 листопада 2001 року, №2/139 від 19 грудня 2001 року, у зв’язку з тим, що на момент їх прийняття у позивача податковий борг був відсутній.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України N 2-рп/2005 від 24.03.2005 положення підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу визнане неконституційним.

Як вбачається із змісту спірного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна об’єкт обтяження невизначене майно, все рухоме майно та майнові права, але відповідно до податкової вимоги відповідача сума податкового боргу була визначена та складала 47266,15 гривень.

Господарський суд зробив правильний висновок, що відповідач безпідставно поширив дію податкової застави на невизначене майно, все рухоме майно та майнові права.

Крім того, як встановлено господарським судом відповідачем був порушений Порядок внесення записів до Державного реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру.

Тому господарським судом правильно не прийнято у якості доказу твердження відповідача щодо наявності чи відсутності податкового боргу у позивача на момент розгляду вказаної справи.

Оскільки, предметом розгляду за вказаною справою є правомірність реєстрації податкової застави майна позивача у відповідному державному реєстрі застав.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Новомосковської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, м. Новомосковськ залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2006 року у справі №А36/247 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                          І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                  В.В. Швець

Л.О. Чимбар