ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"06" липня 2007 р.                                                                     м. Київ

10 год. 18 хв.

Господарський суд в складі:

головуючого                                                                               судді   Наріжного С.Ю.

суддів Карпечкіна Т.П.

Маляренко А.В.

при секретарі                                         Марценюк О.М.

розглянувши адміністративну справу №А13/189-07 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарівська птахофабрика", смт. Макарів

до  Державної податкової інспекції у Макарівському р-ні Київської області, смт. Макарів

про      скасування податкових повідомлень-рішень

Представники:

від позивача: Кондратенко Л.С. –довіреність б/н від 05.03.07р.; Самойленко О.В. довіреність від 25.06.2007р., №17/06; Вдовиченко О.М. –довіреність №4125/10 від 05.06.2007р.

від відповідача1: Місюкевич Л.О. –довіреність №4125/10 від 18.05.2007р.; Невмержицька С.А. –доручення №6598/10 від 04.07.2007р.; Тасаєв К.Х. –довіреність №6412/т від 25.06.2007р., Джига Л.М. –довіреність 4871/д від 05.06.2007р.

прокурор –Матвієць В.В. посвідчення №54 від 28.03.07р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Макарівська птахофабрика»(Позивач) звернулось до господарського суду Київської області із адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача №/0 від 17.04.2007 р. яким визначено податкове зобов’язання  з ПДВ та зобов’язано сплатити суму податку у розмірі 800 000,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 320 753,50 грн.; №/0 від 17.04.2007 р. яким визначено податкове зобов’язання  з ПДВ та зобов’язано сплатити суму податку у розмірі 288 500,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 83 388,50 грн.; №/0 від 17.04.2007 р. яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 863 036,00 грн. за липень 2006 р.

Ухвалою від 27.04.2007р. відкрито провадження в адміністративній справі №А13/189-07.

Ухвалою голови господарського суду Київської області від 17.05.2007р. за заявою Державної податкової інспекцієї у Макарівському районі призначено колегіальний розгляд справи у складі суду: Наріжний С.Ю. –головуючий, судді Карпечкіна Т.П., Маляренко А.В.

Згідно повідомлення №05/1-413 від 30.05.2007. отриманого судом 04.06.2007р. прокуратура Київської області заявила про вступ у справу.

Позивач вважає вказані вище податкові повідомлення-рішення незаконними та неправомірними, а з висновком, що викладено в Акті, Позивач не погоджується з наступних підстав.

- стверджує, що відносив суми ПДВ до податкового кредиту у порядку, передбаче6ному пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР (надалі –Закон №168/97-ВР) згідно якого податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду.

- придбаваючи товари, роботи (послуги), що пов’язанні зі здійсненням господарської діяльності, зокрема корми для птиці, устаткування та матеріали для облаштування пташників та ін., ТОВ «Макарівська птахофабрика»щодня робила записи у Розділі І «Отримані податкові накладні» Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за формою, встановленою наказом ДПА України від 30.06.2005 року.

- підсумки за відповідний податковий (звітний) період: квітень, червень, липень 2006 року, - ТОВ «Макарівська птахофабрика»відображала в розділі ІІ декларацій з ПДВ за ці звітні періоди.

- податкові декларації з ПДВ, отримані ТОВ «Макарівська птахофабрика»від продавців товарів, робіт (послуг) протягом квітня, червня, липня 2006 року відповідають всім вимогам пп. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону № 168/97-ВР, а саме містять зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Державна податкова інспекція у Макарівському районі Київської області не погоджується з викладеними в позовній заяві обставинами з наступних підстав:

1. Відповідач зазначає, що під час перевірки ним було встановлено віднесення Позивачем до складу податкового кредиту за квітень, червень та липень 2006 року суми податку на додану вартість в сумі 1 671 318,13 грн. по податкових накладних без опису (номенклатури) будівельно–монтажних робіт та об’єкти будівельно–монтажних робіт їх кількість (обсяг, об’єм), податкова накладна №16 та №17 від 28.02.2006 р., №20, №21 від 29.03.2006 р., №25 від 31.03.2006 р., №689 від 31.05.2006., №59 від 06.06.2006 р., №58 від 05.06.2006 р., №60 від 07.06.2006р., №66 від 30.06.2006 р. чим порушено п.п. 7.2.1 п. 7.2. ст.. 7 Закону № 168/97-ВР згідно якого податкова накладна має містити, зокрема: е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм).

У зв’язку із зазначеним відповідач зазначає, що відповідно до п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону № 168/97-ВР не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат зі сплати податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Згідно із п.п. 7.2.6. п. 7.2. ст.7 Закону № 168/97-ВР та п. 7 наказу ДПА України від 30.05.1997 р. №165 “Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.1997 р. за №233/2037, у разі порушення продавцем порядку виписування (заповнення) податкової накладної покупець має право звернутися до кінця поточного податкового періоду з відповідною заявою до податкового органу за своїм місцезнаходженням. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують придбання товарів (робіт, послуг). Своєчасно подана заява є підставою для включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачену у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Отже відповідач дійшов висновку, що оскільки передбаченим п.п. 7.2.6. п. 7.2. ст.7 Закону № 168/97-ВР, щодо подачі відповідної заяви Позивач не скористався, через що у Позивача немає правових підстав для включення до податкового кредиту та, відповідно, до бюджетного відшкодування суми ПДВ по зазначеним податковим накладним в сумі 1 671 318,13 грн.

2. Також Відповідач зазначає, що під час проведення перевірки було встановлено, що Позивач включив до складу податкового кредиту квітня 2006 року суму податкового кредиту в розмірі 347 587,40 грн., який сформований у лютому 2006 року на підставі податкових накладних №16 та №17 від 28.02.2006 р. (оформлених до того ж з порушенням порядку їх заповнення).

Оскільки позивач отримав свідоцтво платника ПДВ 23.02.2005 р., то відповідно до п.п. 7.7.11 п.7.7. ст. 7 Закону № 168/97-ВР отримує право на бюджетне відшкодування надмірно сплаченого ПДВ лише починаючи з квітня 2006 року за результатами діяльності в березні 2006 року. Таким чином відповідач вважає, що включення позивачем до складу податкового кредиту квітня 2006 року суму податкового кредиту сформованого у лютому 2006 року є порушенням п.п. 7.7.11 п.7.7. ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

3. Також Відповідач вказує на те, що під час перевірки було встановлено, що позивач протягом перевіряємого періоду неправомірно відносив до податкового кредиту суми ПДВ, на підставі зазначених вище податкових накладних, які були сформовані в результаті будівельно–монтажних робіт (послуг), оскільки здійснював будівництво (реконструкції, відновлення та спорудження) придбаних основних засобів не маючи на вказані види діяльності відповідних дозволів.

Свої твердження Відповідач обґрунтовує тим, що Положенням “Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт”, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 р. №273 (надалі –Положення №273), встановлено порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів.

Підпункт 1.1. п. 1 Положення №273 зазначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об’єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів. Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.

Відповідно до листа відділу архітектури та будівництва Макарівської РДА, дозвіл на виконання будівельних робіт Позивачу інспекцією ДАБК не видавався в зв’язку з відсутністю проектної документації на реконструкцію приміщень Позивача.

У відповідності до пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, слід розуміти діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. (ч.1. ст. 55 Господарського кодексу України).

Посилаючись на вищевикладене Відповідач стверджує, що віднесення до податкового кредиту суми ПДВ, сформованих в результаті будівельно-монтажних робіт (послуг), які здійснювались Позивачем з порушенням господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності) є порушенням п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР від 03.04.1997 р.

Прокурор підтримав позицію відповідача та заперечення проти позову викладені у відзивах  та запереченнях відповідача.

Позивачем було надано пояснення на заперечення Відповідача в яких він підтримав свої вимоги та заперечив проти доводів відповідача, виходячи з  наступного.

1. Віднесення Позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість без опису (номенклатури) будівельно-монтажних робіт та об’єктів будівельно-монтажних робіт, їх кількість (обсяг, об’єм) є правомірним оскільки витрати будівельної організації вказуються в кошторисній документації, розписувати всю номенклатуру робіт/послуг по графі 3 не потрібно.

Так згідно, Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р. N 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", кошторис - зведені витрати, зведені кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, кошториси на проектні та пошукові роботи, інші розрахунки витрат на будівництво, складені за встановленою формою, на основі яких визначається кошторисна вартість будівництва і договірна ціна. Кошторисна вартість будівництва може визначатися у приблизному або твердому кошторисі. Кошторис вважається твердим, якщо договором підряду не передбачено інше. Зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за згодою сторін.

Виходячи з визначення терміна «кошторис», послуги будівельної організації вимірюються не у кількісному, а у вартісному вираженні, тобто не мають таких показників, як кількість (об'єм, обсяг) поставки, тобто у графі 5 вказується «послуга/проценти тощо», як і передбачено Порядком заповнення податкової накладної, затверджений наказом ДПАУ від 30.05.97 р. № 165, зі змінами та доповненнями.

2. Включення Позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі податкових накладних, які були отримані та відкориговані є правомірним, а Позивач має право відобразити суму податкового кредиту в квітні 2006 року у розмірі 347 587,40 грн. по податковим накладним сформованих у лютому 2006 році з наступних підстав.

Так, згідно п.7.4.5 ст. 7 Закону №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями), „...не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними...”, тобто податковий кредит звітного періоду складається з сум ПДВ, підтверджених податковими накладними.

Згідно Наказу Державної податкової адміністрації України “Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення” від 30.05.97 р. №165 (надалі –Порядок №165) та Наказу Державної податкової адміністрації України “Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних” від 30.06.2005 р. № 244 (далі –Порядок №244) суми податкового кредиту відображаються у реєстрі отриманих податкових накладних виключно на підставі податкової накладної (п.6.2. Порядку №165) за датою її отримання (п.9.2. Порядку №244).

Згідно п. 5.8. Порядку № 165 коригування податкового кредиту за попередні звітні періоди відображається у рядку 16 Декларації по ПДВ. При заповненні цього рядка обов'язковим є подання додатка 1 до податкової декларації. Таким чином, дата виписки податкової накладної може передувати даті включення її до податкового кредиту, тобто даті отримання. Такий податковий кредит відображається у Декларації по ПДВ у поточному податковому періоді у рядку коригувань (рядок 16).

Згідно реєстру отриманих та виданих податкових накладних за березень 2006 року ТОВ “Макарівська птахофабрика” зазначені вище податкові накладні були отримані 01.03.2006 р. та включені до податкової декларації з ПДВ за квітень 2006р.

Як вказано у листі ДПАУ від 11.08.2004 р. № 15316/7/15-2417 у рядку 16 Декларації по ПДВ відображаються податкові накладні, що запізнилися (отримані у звітному періоді податкові накладні, виписані в минулих звітних періодах). Податкові накладні покупець може відображати в «загальному»рядку 10.1 декларації, це підтверджується листом ДПАУ від 30.12.2005 р. №26268/7/16-1117.

3. Також Позивач вважає, що мав право на отримання бюджетного відшкодування, навіть оскільки був зареєстрований як платник ПДВ менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування у зв’язку з тим, що здійснював будівництво власних основних фондів..

Відповідно до пп. 7.7.11. Закону № 168/97-ВР, такі особи не мають права на отримання бюджетного відшкодування особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування, та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Будівництво - спорудження нового об'єкта, реконструкція, розширення, добудова, реставрація і ремонт об'єктів, виконання монтажних робіт (Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 18 "Будівельні контракти" затверджено наказом Мінфіну України, від 28.04.2001 р. N 205).

4. Щодо неправомірності віднесення Позивачем до податкового кредиту суми ПДВ, на підставі податкових накладних, які були сформовані в результаті будівельно-монтажних робіт (послуг) та здійсненням Позивачем будівництва (реконструкції відновлення та спорудження) придбаних основних засобів не маючи на вказані види діяльності відповідних дозволів позивач не погоджується виходячи з наступного.

Пункт 1 Положення N 273 передбачає, що це положення встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів. Також у Положенні N 273 зазначено, що воно розроблено згідно зі статтею 29 Закону України "Про планування і забудову територій".

В свою чергу, у Законі України "Про планування і забудову територій" зазначено, що він встановлює правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій і спрямований на забезпечення сталого розвитку населених пунктів.

У п.п. 1.1. п. 1. Положення N 273 вказано, що дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт.

Виходячи з вищевикладеного можна зробити висновок про те, що норми Закону України Про планування і забудову територій" та Положення застосовуються лише до планування, забудови та іншого використання територій і в жодному разі не впливає на визначення суми податкового кредиту відповідно до п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

В свою чергу Закон № 168/97-ВР визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, позивач стверджує, що  для визначення суми податкового кредиту у зв'язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи) відсутня необхідність отримання дозволу на виконання будівельних робіт відповідно до Положення.

За клопотанням відповідача  під час судового розгляду справи здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Дослідивши подані сторонами письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, Господарський суд Київської області,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2007 р. Державна податкова інспекція у Макарівському районі Київської області (Відповідач) склала акт №57/34/23-0/3322065 про результати виїзної планової перевірки ТОВ «Макарівська птахофабрика»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 10.02.2005 р. по 31.12.2006 р. (надалі –Акт), в якому вказано, що перевіркою Позивача встановлені порушення пп. 7.4.1 п.7.4, пп.7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону про ПДВ, а саме: зменшення від’ємного значення податку на додану вартість в сумі 910 196,00 грн., в тому числі за 2005 рік в сумі 360 864,00 грн., за 2006 рік в сумі 549 332,00 грн., зменшено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за 2006 рік в сумі 1 671 319,00 грн.

Відповідач зазначає, що Позивачем було віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість без опису (номенклатури) будівельно-монтажних робіт та об’єктів будівельно-монтажних робіт, їх кількість (обсяг, об’єм) за наступними податковими накладними: №16 та №17 від 28.02.2006 р., №20, №21 від 29.03.2006 р., №25 від 31.03.2006 р., №689 від 31.05.2006., №59 від 06.06.2006 р., №58 від 05.06.2006 р., №60 від 07.06.2006р., №66 від 30.06.2006 р.

Як встановлено судом між ТОВ «Макарівська птахофабрика»та ТОВ «Трест «Облуд»укладено ряд договорів підряду №15/11 від 15.11.2005р. по будівництву (реконструкції, відновленню та спорудженню) будівель птахофабрики, що знаходяться у смт. Макарові у встановлений строк та відповідно до проектно-кошторисної документації;  №16/11 від 16.11.2005р., про виконання електромонтажних робіт на пташниках №3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13 згідно з договірною ціною, №08/12 від 08.12.2005р, по будівництву (реконструкції, відновленню та спорудженню) будівель птахофабрики, огорожі птахофабрики та нового будівництва будинків охорони №1,2 у встановлений строк та відповідно до проектно-кошторисної документації, №17/04 від 17.04.2006р. про будівництво електричної підстанції, улаштування дороги та благоустрою території тощо.

До зазначених договорів були погоджені відповідні кошториси між сторонами.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р. N 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", кошторис - зведені витрати, зведені кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошторисні розрахунки, об'єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, кошториси на проектні та пошукові роботи, інші розрахунки витрат на будівництво, складені за встановленою формою, на основі яких визначається кошторисна вартість будівництва і договірна ціна.

Виходячи з визначення терміна «кошторис», послуги будівельної організації вимірюються не у кількісному, а у вартісному вираженні, тобто не мають таких показників, як кількість (об'єм, обсяг) поставки, тобто у графі 5 вказується «послуга/проценти тощо», як і передбачено Порядком заповнення податкової накладної, затверджений наказом ДПАУ від 30.05.97 р. № 165, зі змінами та доповненнями.

Також, у листі Державної податкової адміністрації № 24078/7/16-1117 від 02.12.2005 р. "Про деякі питання заповнення податкових накладних" зазначено, що підпунктом “е” підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статі 7 Закону України від 03.04.1997 р. №168/97-ВР “Про податок на додану вартість” із змінами та доповненнями визначено, що податкова накладна повинна містити, зокрема, кількість (об’єм) товарів (послуг).

При цьому платники податку можуть надавати послуги, які не мають таких показників, а вимірюються тільки у вартісному виразі.

Виходячи із положень абзацу другого пункту 12.4 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р.№ 165, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.06.1997 р. за № 233/2037, у разі надання послуг, які вимірюються тільки у вартісному вираженні, в графі 5 вказується “послуги”; якщо податкова накладна виписується на операцію, коли база оподаткування визначається з врахуванням суми процентів, - в графі 5 указується “проценти”. При цьому у графі 4 податкової накладної, в якій зазначається одиниця виміру товару (послуги), необхідно вказати “грн.”

Також суд враховує, що вищезазначені податкові накладні виписані  ТОВ «Трест «Облуд»на підставі виконаних робіт за вказаними договорами з чітким посиланням на конкретний договір згідно якого виконувалися роботи, зазначені роботи прийняті ТОВ «Макарівська птахофабрика», що підтверджується наданими довідками про вартість виконаних підрядних робіт за формою №КБ-3  та  актами приймання виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2 і оплачені, в т.ч і ПДВ про що також зазначено відповідачем в акті перевірки №57/34/23-0/3322065 (стор. акту 39- 45). У вказаних документах чітко вказано роботи, які виконані підрядчиком.

Підставою для відповідальності платника податку є не підтвердження сум податку, включеного до   податкового кредиту, на момент проведення перевірки.

У постанові ВСУ від 06.12.2005р. викладено позицію щодо застосування п.п 7.2.1, 7.2.6, 7.4.5. ст.. 7 Закону про ПДВ, що недоліки в заповненні податкових накладних не роблять накладні недійсними і не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів.

Таким чином суд дійшов висновку, що витрати зі сплати податку на ПДВ підтверджуються матеріалами справи та вищезазначеними накладними.

Отже висновок відповідача про відсутність у позивача правових підстав для включення до податкового кредиту та відповідно до бюджетного відшкодування суми ПДВ по зазначеним податковим накладним в сумі 1 671 318,13 грн, оскільки в них відсутні опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм) є необґрунтованим.

Доводи відповідача про те що позивач неправомірно включив до складу податкового кредиту суми ПДВ, який був сформований у лютому 2006 р. на підставі податкових накладних №16 та №17 від 28.02.2006 р. не приймаються судом з огляду на наступне.

Згідно п. 5.8. Порядку № 165 коригування податкового кредиту за попередні звітні періоди відображається у рядку 16 Декларації по ПДВ. При заповненні цього рядка обов'язковим є подання додатка 1 до податкової декларації.

Отже, дата виписки податкової накладної може передувати даті включення її до податкового кредиту, тобто даті її отримання. Такий податковий кредит відображається у Декларації по ПДВ у поточному податковому періоді у рядку коригувань (рядок 16).

Згідно реєстру отриманих та виданих податкових накладних за березень 2006 року ТОВ “Макарівська птахофабрика” зазначені вище податкові накладні були отримані 01.03.2006 р. та включені до податкової декларації з ПДВ за квітень 2006 р.

Як вказано у листі ДПАУ від 11.08.2004 р. № 15316/7/15-2417 у рядку 16 Декларації по ПДВ відображаються податкові накладні, що запізнилися (отримані у звітному періоді податкові накладні, виписані в минулих звітних періодах).

Податкові накладні покупець може відображати в «загальному»рядку 10.1 декларації, це підтверджується листом ДПАУ від 30.12.2005 р. №26268/7/16-1117.

Також суд враховує, що позивач в будь-якому разі має право на бюджетне відшкодування ПДВ по податковим накладним №16 та №17 від 28.02.2006 р., оскільки податковий кредит нарахувався внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів.

Податкова накладна №16 від 28.02.2006 р. виписана до договору підряду   №16/11 від 16.11.2005р., про виконання електромонтажних робіт на пташниках №3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13, а накладна  №17 від 28.02.2006 р. виписана до договору №15/11 від 15.11.2005р. по будівництву (реконструкції, відновленню та спорудженню) будівель птахофабрики, що знаходяться у смт. Макарові у встановлений строк та відповідно до проектно-кошторисної документації.

Будівництво - спорудження нового об'єкта, реконструкція, розширення, добудова, реставрація і ремонт об'єктів, виконання монтажних робіт (Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 18 "Будівельні контракти" затверджено наказом Мінфіну України, від 28.04.2001 р. N 205).

Враховуючи те, що податковий кредит позивача за результатами діяльності підприємства по спорудженню (будівництву) або придбанню основних фондів сформований правомірно, а від'ємне значення по ПДВ виникає саме в зв'язку з спорудженням (будівництвом) основних фондів на комунальному підприємстві, тоді відповідно до п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” позивач належить до осіб, які мають право на бюджетне відшкодування в зазначеній сумі, не зважаючи на те, що воно зареєстроване менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування.

А відтак норми пп. 7.7.11 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не можуть бути застосовані до підприємства без врахування зазначеного в ньому винятку.

Отже висновок відповідача про відсутність у позивача правових підстав для включення до податкового кредиту та, відповідно, до бюджетного відшкодування суми ПДВ по податковим накладним №16 та №17 від 28.02.2006 р. є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Щодо висновку відповідача викладеного в акті та запереченнях на позов, щодо неправомірності віднесення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ, на підставі податкових накладних, які були сформовані в результаті будівельно-монтажних робіт (послуг) та здійсненням позивачем будівництва (реконструкції, відновлення та спорудження) придбаних основних засобів не маючи на вказані види діяльності дозволу, отриманого відповідно до Положення N 273 то судом встановлено наступне.

Пункт 1 Положення N 273 передбачає, що це положення встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів.

В Положенні N 273 зазначається, що воно розроблено згідно зі статтею 29 Закону України "Про планування і забудову територій".

В свою чергу, у Законі України "Про планування і забудову територій" зазначено, що він встановлює правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій і спрямований на забезпечення сталого розвитку населених пунктів.

У п.п. 1.1. п. 1. Положення N 273 вказано, що дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт.

Таким чином, норми Закону України Про планування і забудову територій" та Положення застосовуються лише до планування, забудови та іншого використання територій і в жодному разі не впливає на визначення суми податкового кредиту відповідно до п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

В свою чергу Закон № 168/97-ВР визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Підпункт 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону № 168/97-ВР вказує, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Отже Закон України "Про податок на додану вартість" для визначення суми податкового кредиту у зв'язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи) не передбачає наявність або відсутність дозволу на виконання будівельних робіт, у зв’язку з чим доводи відповідача є неправомірними.

Твердження податкової інспекції, що позивач здійснював господарську діяльність без достатньої  господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності) та з порушенням норм законодавства зокрема п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" теж не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки Закон № 168/97-ВР не передбачає таких положень.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про скасування рішення суб’єкта владних повноважень, стягнення з відповідача коштів.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд  дійшов до висновку, що відповідачем не доведено факту порушення позивачем норм чинного законодавства та відповідно правомірності винесення оспорюваних повідомленнь-рішеннь, у зв’язку з чим задовольняє позов повністю.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 17, 158 ,161, 162, 163 та п.п. 6,7 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд Київської області,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Скасувати податкове повідомлення-рішення №/0, видане Державною податковою інспекцією у Макарівському районі Київської області 17.04.2007 р.

3.          Скасувати податкове повідомлення-рішення №/0, видане Державною податковою інспекцією у Макарівському районі Київської області 17.04.2007 р.

4.          Скасувати податкове повідомлення-рішення №/0, видане Державною податковою інспекцією у Макарівському районі Київської області від 17.04.2007 р

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарівська птахофабрика" (Київська обл., смт. Макарів, вул.. Першотравнева, 68, корп. Ф. код 33272065, п/р №0761 в КФ АКБ «Індустріалбанк», МФО 320962) 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) судового збору.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя