ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 р.
№ 31/244-06

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:
Кочерової Н.О.
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Віком"

на постанову
від 08.02.2007
Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі
№ 31/244-06 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
закритого акціонерного товариства "Криворіжбудмеханізація"

до
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
товариства з обмеженою відповідальністю "Віком"

закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

про
розірвання договору

за участю представників сторін:

від позивача      Ковальчук В.В. від 31.12.06, Шарафян І.Х. дов. від 19.01.07

від відповідача  Мазур А.В. дов. від 23.05.07

від третьої особи не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006 року закрите акціонерне товариство фірма “Криворіжбудмеханізація” пред’явила в суді позов до товариства з обмеженою відповідальністю “Віком” про розірвання договору № 15-р про надання послуг щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів, укладеного між сторонами 25.07.2002.

В обгрунтування позовних вимог зазначало, що 19.05.2006 правлінням ЗАТ фірма “Криворіжбудмеханізація” було прийнято рішення про розірвання договору з ТОВ “Віком” у зв’язку з тим, що вказаний договір було укладено всупереч волі вищого органу управління –загальних зборів акціонерів, а також умови договору не були затверджені ні правлінням, ні  спостережною радою, ні загальними зборами акціонерів. 22.05.2006 спостережна рада ЗАТ фірми “Криворіжбудмеханізація” надала згоду на розірвання договору з ТОВ “Віком”.

19.05.2006 позивач надіслав відповідачу лист № 01/2-213 з повідомленням про розірвання договору та прохання передати реєстр власників іменних цінних паперів новому тимчасовому реєстроутримувачу –Криворізькій філії “Приватбанку” у зв’язку з укладенням нового договору.

Вважає, що його дії відповідають п. 8.2, п.8.3 договору № 15-р про надання послуг щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів, укладеного між сторонами 25.07.2002 та п. 1.2 Положення про порядок ведення реєстрів  власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998  № 98.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2006 (суддя Мороз В.Ф.) розірвано договір № 15-р про надання послуг щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів від 25.07.2002, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю “Віком”  та закритим акціонерним товариством фірмою “Криворіжбудмеханізація”.

Зобов’язано ТзОВ “Віком” передати реєстр власників іменних цінних паперів ЗАТ фірми “Криворіжбудмеханізація” новому реєстратору –ЗАТ комерційний банк “Приватбанк”.

Постановою  Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2007 (судді: Голяшкін О.В. –головуючий, Білецька Л.М., Науменко І.М.) рішення господарського суду залишено без змін.

Задовольняючи позов та залишаючи рішення без змін, судові інстанції виходили з того, що п. 1.2 Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998 № 60 передбачено, якщо у визначений термін рішення про передачу ведення реєстру новому реєстроутримувачу не може бути прийнято загальними зборами акціонерів, виконавчий орган емітента (правління) за погодженням із спостережною радою ( за її наявності) приймає рішення про обрання тимчасового реєстроутримувача та передачу йому ведення реєстру на строк до прийняття рішення про обрання нового реєстроутримувача на найближчих загальних зборах.

Неможливість скликання загальних зборів була пов’язана із невиконанням відповідачем як реєстратором умов договору про надання послуг по веденню реєстру власників іменних цінних паперів, в тому числі щодо складання реєстру власників цінних паперів, що відповідачем не спростовано.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю “Віком” просить скасувати постанову апеляційного господарського суду і прийняти нове рішення, яким в позові ЗАТ фірма “Криворіжбудмеханізація” відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що  касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи 25.07.2002 між закритим акціонерним товариством фірма “Криворіжбудмеханізація” та товариством з обмеженою відповідальністю “Віком” було укладено договір № 15-р про надання послуг щодо ведення реєстру власників іменних цінних паперів.

Задовольняючи позов щодо розірвання цього договору, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а суд апеляційної інстанції уваги на це не звернув.

Правові основи обігу цінних паперів у Національній депозитарній системі визначаються  Законом України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні”. Частиною 2 ст. 9 цього Закону передбачено, що рішення про передачу ведення реєстру власників іменних цінних паперів приймається виключно на загальних зборах акціонерів; загальні збори або спостережна рада акціонерного товариства затверджують умови договору на ведення реєстру власників іменних цінних паперів у порядку, визначеному статутом товариства. Водночас у ч.3 ст. 9 Закону зазначено, що ДК ЦПФР будь-які інші органи державної влади, а також юридичні та фізичні особи не можуть приймати рішення обов’язкового чи рекомендаційного характеру щодо ведення таких реєстрів чи їх розподілу, що суперечить ч.2 цієї статті.

Вказівок щодо підстав, на яких договір на ведення реєстру власників іменних цінних паперів припиняється, Закон України “Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні” не містить. Отже, до такого договору повинні застосовуватися загальні підстави припинення зобов’язань, встановлені цивільним законодавством.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачені підстави для зміни або розірвання договору.

Господарський суд, з яким погодилась і апеляційна інстанція, вимог цієї статті закону при вирішенні спору не врахували і не навели в порушення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України обставин, які свідчать про порушення умов договору з боку відповідача.

Застосовуючи п.1.2 Положення про порядок ведення реєстрів власників цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998 № 60, суди не врахували, що відповідно до ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не застосовує актів державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Враховуючи викладене, постановлені судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене і вирішити спір у відповідності з вимогами закону та обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Віком” задовольнити частково.

Постанову від 08.02.2007 Дніпропетровського апеляційного господарського суду та рішення від 09.10.2006 господарського суду Дніпропетровської області у справі № 31/244-06 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                   Н.Кочерова

Судді:                                                                               В.Рибак

М.Черкащенко