ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2007 р.                                                                                  м.Рівне

дата прийняття постанови                                                                                                                                                                               місце прийняття

16:45 год.                                                                                                    Справа №  18/27

час прийняття постанови                                                                                                                    номер справи

Господарський суд Рівненської області в складі: головуючий - суддя  Крейбух О. Г.; секретар судового засідання - помічник судді О.М.Шандалюк

за участю представників сторін:

від позивача  :  представник Рикун Н.М. довіреність № 4  від 22.06.07 р.

від відповідача : представник Вознюк О.О. довіреність № 1129  від 30.05.07 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Підприємство "Івання" Дубенського РайСТ

до відповідача Дубенська об'єднана ДПІ Дубенська об'єднана ДПІ

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 24.11.2004 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у січні 2005 року звернувся до господарського суду із позовом до відповідача про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 24.11.2004р.

01 лютого 2007 року Вищим адміністративним судом України скасовано рішення господарського суду Рівненської області від 04 лютого 2005р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05 травня 2005 р. по даній справі з направленням справи на новий розгляд в суд першої інстанції.

Позивач у поданих до суду обгрунтуваннях адміністративного позову від 09.07.2007р. № 6 уточнив позовні вимоги –просить скасувати податкове повідомлення-рішення  № /0  від 24.11.2004р., прийняте Дубенською ОДПІ (а.с.88). Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішення податковим органом прийнято з порушенням чинного законодавства. Вказує, що фінансові санкції, передбачені Законому України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” не є податковими зобов’язаннями, встановленими Законом України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Відповідач позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов від 03.07.2007р. № 2251/10-05, зазначає, що податковим органом порушень чинного законодавства при прийнятті оспорюваного рішення допущено не було.

Письмових клопотань від учасників судового процесу щодо здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило. Протокол судового засідання складено відповідно до вимог Прикінцевих та перехідних положень КАСУ. Представникам сторін роз'яснено право заявляти відвід суду згідно ст.30 КАСУ, а також роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.49, 51 цього Кодексу.

В судовому засіданні 05.07.2007р. оголошувалась перерва до 10.07.2007р. на 16:30 год. з метою одержання нових доказів та для дотримання повноти та об'єктивності судового процесу.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2004 року працівниками відділу оперативного контролю Дубенської ОДПІ на підставі посвідчень № 23-43/300 та № 23-43/302 від 12.11.2004р. проведено перевірку господарської одиниці - крамниці, що розташована за адресою с.Тараканів Дубенського району Рівненської області та належить підприємству «Івання»Дубенського районного споживчого товариства. За результатами перевірки складено акт від 15.11.2004р. № 17170098/23-44, від підписання якого завідуюча крамниці Новосад В.А. відмовилась, про що складено акт відмови від підпису  від  15.11.2004р. № б/н (а.с.91).

Зазначеною перевіркою встановлено незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО на суму 1041,96 грн., чим порушено п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

24 листопада 2004 року Дубенською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким підприємству «Івання»Дубенського РСТ визначено податкове зобов'язання  за платежем фінансова санкція на суму 5209,80 грн. за порушення п.13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»на підставі ст.22 даного Закону.

При прийнятті судового рішення за результатами дослідження наявних у справі доказів, суд виходить з такого.

Згідно з преамбулою Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі –Закон «Про РРО») цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Отже, цей Закон не є законом про оподаткування.

У преамбулі Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-III (далі –Закон № 2181) вказано, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Таким чином, Закон № 2181 не регулює питання застосування та стягнення фінансових санкцій за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

У відповідності до п. 1.2 ст. 1 Закону № 2181 податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до пункту 1.9 ст. 1 названого Закону № 2181 податкове повідомлення є письмовим повідомленням контролюючих та податкових органів про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання та погасити суму податкового боргу. Отже, ця форма акта ненормативного характеру може застосовуватись лише щодо обов'язків по сплаті податків і зборів (обов'язкових платежів).

Вичерпний перелік податків і зборів (обов'язкових платежів) визначено у статтях 14 та 15 Закону України "Про систему оподаткування". У цих статтях штраф, накладений відповідачем на позивача, не визначений як податок або збір (обов'язковий платіж). Тому обов'язки суб'єкта підприємницької діяльності по сплаті штрафу за порушення ним норм Закону "Про РРО" не відносяться до категорії податкового зобов'язання або податкового боргу.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та законами України.

Тому застосування до спірних правовідносин Закону № 2181 податковим органом є неправомірним, прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень на підставі норм Закону № 2181 є безпідставним і суперечить ст. 19 Конституції України.

Однак, за змістом пунктів 7, 8 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органам податкової служби надано право застосовувати до підприємств, установ, організацій і громадян фінансові санкції у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 8 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17.03.2001р. № 110, штрафні (фінансові) санкції, які встановлюються нормативно-правовими актами, контроль за виконанням вимог яких покладено на органи державної податкової служби, застосовуються в частині, що не суперечить Закону № 2181 та в розмірах, визначених такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 15 Закону “Про РРО” контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до п.13 статті 3 Закону «Про РРО»суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно зі статтею 22 Закону «Про РРО»у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Факт наявності невідповідності суми готівкових коштів у розмірі 1095,30 грн. на місці проведення розрахунків сумі коштів у ромірі 53,34 грн., яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, підтверджується поясненням завідуючої магазином с.Тараканів Новосад В.А., наданим 15.11.2004р. (а.с.82). Окрім того, даний факт представником відповідача в судовому засіданні також визнається і не спростовується. Невідповідність становить 1041 грн. 96 коп.

За наведеного, Дубенська ОДПІ, застосовуючи до підприємства “Івання” Дубенського РСТ фінансові санкції у розмірі  5209,80 грн. (1041,96 грн. х 5), діяла в межах та в порядку, визначеному спеціальним законодавством, і оспорюване податкове повідомлення-рішення слід скасувати в частині визнання фінансових санкцій податковими зобов’язаннями.

Керуючись статтями 160-163, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.11.2004р. № /0 на суму 5209 грн. 80 коп. в частині визнання штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій податковими зобов'язаннями.

3.В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини - з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                         Крейбух О. Г.

Повний текст постанови підписано "10" липня 2007 р.

Помічник судді

Шандалюк О.М.