Харківський апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

12 червня2007 року                                                Справа № 53/212-06

Судова колегія у складі: головуючого судді Олійника В.Ф., суддів КравецьТ.В., Істоміної О.А.

при секретарі Кобзєвій Л.О.

за участю представників сторін:

позивача –Пашкової Є.В.

відповідача –Коденко Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Районного комунального підприємства “Зміївське підприємство теплових мереж”, м Зміїв  (вх. № 1747Х) на рішення господарського суду Харківської області від 20.02.07 по справі № 53/212-06

аа позовом Районного комунального підприємства “Зміївське підприємство теплових мереж”, м. Зміїв

до 1) АТЗТ “Куряжський домобудівельний комплекс”, с Пісочин

2)Казенного підприємства міністерства оборони України “Зміївський ремонтний енергомеханічний завод”, м.Зміїв

про стягнення 17574,95 грн.

та за зустрічним позовом АТЗТ “Куряжський домобудівельний комплекс”, с Пісочин

до Районного комунального підприємства “Зміївське підприємство теплових мереж”, м. Зміїв

про визнання договору недійсним

встановила:

У липні 2006 року позивач –Районне комунальне підприємство “Зміївське підприємство теплових мереж”, м. Зміїв, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з АТЗТ “Куряжський домобудівельний комплекс” на свою користь основну заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 12163,57 грн., суму пені у розмірі 1125,73 грн., інфляційних у розмірі 3373,15 грн., та 3% річних у сумі 912,50 грн., з посиланням на невиконання грошового зобов’язання по сплаті спожитої теплової енергії по договору №161 від 19.12.2003 року, укладеного між позивачем та 1-м відповідачем.

1-й відповідач звернувся з зустрічним позовом про визнання недійсним договору №161 від 19.12.2003 року  «Про постачання теплової енергії», укладеного між Районним комунальним підприємством “Зміївське підприємство теплових мереж”, м. Зміїв та АТЗТ “Куряжський домобудівельний комплекс”, с Пісочин, з посиланням на те, що перебіг строку дії договору закінчився.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.02.2007 року відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів, з посиланням на безпідставність первісних позовних вимог та недоведеність позивачем по зустрічному позову правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач по первісному позову, Районне комунальне підприємство “Зміївське підприємство теплових мереж”, м. Зміїв, звернувся з апеляційною скаргою, в якої ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення, яким позивач просить задовольнити первісний позов, з посиланням на неповне з’ясування обставин справи судом першої інстанції.

1-й відповідач по первісному позову у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, з підстав його законності та обґрунтованості.

2-й відповідач по первісному позову, відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні присутній не був, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників присутніх сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 19.12.2003 року між АТЗТ „Куряжський домобудівельний комплекс" (Споживач) та Районним комунальним підприємством „Зміївська підприємство теплових мереж" (Енергопостачальна організація) був укладений договір № 161 про постачання теплової енергії. Відповідно умов зазначеного договору, позивач зобов'язався постачати 1-му відповідачеві в житловий будинок по вул. Грибоєдова, 2а (додаток №1в до договору) теплову енергію в потрібних йому обсягах, а 1-й відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Відповідно п. 2.1. договору сторони визначили, що теплова енергія постачається 1-му відповідачеві в обсягах згідно додатка 1а, 1б, 1в до цього договору у вигляді гарячої води або водяної пари на потреби, а саме: опалення та вентиляцію, гаряче водопостачання та технологічні потреби.

Пунктом 10.1 сторони визначили, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до введення будинку в експлуатацію, тобто сторони визначили, що  зобов*язання по цьому договору припиняються у разі настання конкретної події.

30.12.2003 року житловий будинок по вул. Грибоєдова, 2а був прийнятий в експлуатацію, відповідно до акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту - будинку по вул. Грибоєдова в м. Зміїв, який затверджено Розпорядженням голови Зміївської райдержадміністрації № 643 від 31.12.2003 року. Тобто, фактично строку дії спірного договору закінчився 30.12.2003 року.

Не зважаючи на це, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення на його користь заборгованості за період з 19.12.2003 року по 25.03.2004 року, тобто після закінчення терміну дії договору.

Сторони визначили обсяги теплопостачання лише на період з 19.12.2003 року до введення будинку в експлуатацію, жодних доказів узгодження обсягів теплопостачання на період з 01.01.2004 року по 25.03.2004 року до матеріалів справи не додано.

Також, до матеріалів справи не додано доказів які б свідчили про здійснення позивачем теплопостачання 1-му відповідачеві в вказаному періоді, актів приймання - передачі теплової енергії, доказів підключення системи теплоспоживання 1-го відповідача до мереж енергопостачальної організації та допуску її в експлуатацію. Також позивачем не надано обґрунтованого розрахунку кількості теплової енергії з врахуванням часу роботи приладів споживача відповідно до п. 5.5. договору.

За грудень 2003 року позивач нарахував 1-му відповідачеві за надані послуги 1608,12 грн., які 1-й відповідач сплатив 15.11.2004 року, про що свідчить копія платіжного доручення № 1497 від 15.11.2004 року, додана до матеріалів справи.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 151 Цивільного Кодексу України (у редакції від 18.07.1963 р.), в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу.

Згідно до ст. 161 Цивільного кодексу України (у редакції від 18.07.1963 р.), зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Наведене дає підстави колегії суддів прийти до висновку, що судом першої інстанції зроблений законний та обґрунтований висновок стосовно відсутності підстав для звернення позивача з даним позовом, що призвело до прийняття законного рішення, при повному та всебічному дослідженні всіх обставин справи та доказів на їх підтвердження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, одностайно, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.02.2007 року по справі  №53/212-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                       Олійник В.Ф.

Судді                                                                       Кравець Т.В.

Істоміна О.А.