АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
03.04.07 р.          № 38/461-А
Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:
головуючого:                              Моторного О.А.
суддів:
За участю представників:
від позивача - ВисоцкийМ.В.
від відповідача - 1.ГлобенкоЛ.В.;
2.ШкуратенкоМ..М., ЛісовийС.А. від третьої особи -          Туманців А.А., Крюхов Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Київської міської ради
на постанову Господарського суду м.Києва від
у справі № 38/461-А
за позовом                               Міністерство
транспорту та зв"язку України
до                                                   Київська
Солом"янська районна в м. Києві
Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної
третя особа відповідача           Державний університет
інформаційно-комунікаційних технологій
визнання недійсним рішення
у судовому засіданні 06.03.2007 оголошувалася
перерва відповідності до ст. 150 КАС України
Міністерство транспорту та зв'язку України
звернулося з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування
рішення Київської міської ради від 18.03.2004 № 125/1335 “Про надання і
вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею” у частині
надання Солом'янської в місті Києві ради земельної ділянки площею 2,32 га., яка
знаходиться у місті Києві по вул. Механізаторів, 18 для будівництва,
обслуговування та експлуатації житлових будинків (п. 20), та визнання
незаконним та скасування державного акту на право постійного користування
земельною ділянкою, виданого Солом'янської районної в місті Києві ради,
Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної
адміністрації від 28.02.2005.

Постановою Господарського суду
міста Києва у справі № 38/461-А від 21.11.2006 позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано пункт 20 рішення Київської міської ради № 125/13 від
18.03.2004 “Про надання і вилучення земельних та припинення права користування
землею”. Визнано протиправним і нечинним Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою, виданий Головним управлінням земельних
ресурсів Київської міської державної адміністрації Солом'янській районній у
місті Києві раді 28.02.2005.

Не погоджуючись з такою постановою,
Київська міська рада та Солом'янська районна у вісті Києві рада подали
апеляційні скарги в яких просить постанову скасувати та постановити нову
постанову якою відмовити в позові повністю, посилаючись на те, що судом першої
інстанції не було належним та не повно з'ясовані обставини справи та у зв'язку
з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Міністерство транспорту та зв'язку
України надало заперечення на апеляційні скарги в якому заперечують проти вимог
апеляційних скарг та просить постанову Господарського суду міста Києва від
21.11.2006 залишити без змін. У судовому представник позивача підтримав вимоги
у запереченні на апеляційні скарги.

Дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи
правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства,
апеляційний господарський суд прийшов до наступного.

Частиною 2 статті 140 Конституції
України передбачено, що особливості здійснення місцевого самоврядування в
містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Відповідно до ст. 9 Земельного
кодексу України, розпорядження землями територіальної громади міста, передача
земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб,
надання земельних ділянок відноситься до повноважень Київської міської ради.

Статтею 6 Закону України “Про
столицю України місто-герой Київ”, місцеве самоврядування у м. Києві
здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в м. Києві ради та їх виконавчі органи.

Згідно ст. 116 Земельного Кодексу
України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

19.12.2002 Київською міською радою
було прийнято рішення № 172/332 “Про оформлення права користування земельними
ділянками», відповідно до пункту 3 даного рішення було оформлено Київському
інституту зв'язку Української державної академії зв'язку ім. О.С. Попова право
постійного користування на земельну ділянку площею 2,80 га для обслуговування
та експлуатації адміністративних і господарських будівель на вул.
Солом'янській, 7 у Солом'янському районі м. Києва за рахунок частини земель,
відведених відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради
депутатів трудящих від 06.07.1965 № 1172 “Про відвід земельної ділянки
Міністерству зв'язку Української РСР під відділення Одеського електротехнічного
інституту зв'язку та Київського політехнікуму зв'язку”, у зв'язку з передачею
інституту будівель на праві повного господарського відання.

Отже судом першої інстанції не
враховано, що рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 № 172/332
Державному університету інформаційно-комунікаційних технологій не надавалась
земельна ділянка на вул. Солом'янській, 7 у м. Києві для будівництва та
обслуговування стадіону “Зв'язківець”.

Як вбачається з витягу з бази даних
Державного земельного кадастру від 23.10.2006 земельна ділянка під кодом
72:141:083 надана у постійне користування Солом'янській районній в м. Києві
раді та земельна ділянка під кодом 72:141:035 надана у постійне користування
Державному університету інформаційно-комунікаційних технологій є різними
земельними ділянками, які не перетинаються, оскільки між ними знаходить інша
земельна ділянка під кодом 72:141:038 не надана у власність чи у користування
(проїзд).

Як вбачається з матеріалів справи
стадіон “Зв'язківець” був переданий на баланс Державному університету
інформаційно-комунікаційних технологій після прийняття Київською міською радою
оскаржуваного рішення від 18.03.04 (наказ від 15.04.2004 № 75 Державного
комітету зв'язку та інформації України).

Разом з тим, судом не прийнято до
уваги те, Позивач не оформив право користування спірною земельною ділянкою,

Відповідно до п. 6 Постанови
Верховної Ради України від 08.12.1990 № 563 передбачено, що громадяни,
підприємства, установи та організації повинні до 01.01.2004 повинні оформити
право власності або право користування землею раніше їм надане. Отже позивачем
не було оформлено право користування спірною земельної ділянки як передбачено
вище зазначеною постановою. Оскільки, після закінчення вказаного строку раніше
надане їм право користування земельними ділянками втрачається, тобто на момент
прийняття спірного рішення Київської міської ради від 18.03.2004 № 125/1335
Позивач втратив всі права на зазначену земельну ділянку .

17.01.2004 Верховною Радою України
була прийнято Постанову № 1492-IV, відповідно до якої дію пункту 6 Постанови
Верховної Ради України від 08.12.1990 № 563 “Про земельну реформу” було
продовжено до 01.01.2008.

Постанова була опублікована в
Відомостях Верховної ради України 07.05.2004 № 19, після прийняття Київською
міською радою рішення від 18.03.2004 № 125/1335.

Пунктом 20 рішення Київської
міської ради від 18.03.2004 № 125/1335 “Про надання у користування, вилученням
земельних ділянок та припинення права користування землею” затверджено проект
відведення та надання Солом'янській районній в м. Києві раді у постійне
користування земельної ділянки площею 2,32 га для будівництва, обслуговування
та експлуатації житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями, з
підземним паркінгом та гостьовою автостоянкою на вул. Механізаторів, 18 у
Солом'янському районі м. Києва та видаючи державний акт від 28.02.2005 на право
постійного користування зазначеною земельною ділянкою діяла у спосіб та в межах
повноважень, передбачених Конституцією та Законами України не порушуючи права
позивача.

Отже суд апеляційної інстанції
вважає, що підставами для визнання акта державного органу недійсним є
невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС
України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи
позивача звернувся з адміністративним позовом 12.01.2006, тобто після
закінчення строку звернення до суд з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Позивачем не надано доказів та не
доведено обґрунтованих підстав про визнання протиправним пункту 20 рішення
Київської міської ради № 12/1335 від 18.03.2004.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню, а постанова Господарського суду міста Києва від
21.11.2006 у справі № 38/461-А скасуванню.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202,
205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний
господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Київської міської ради та
Солом'янської районної в вісті Києві ради задовольнити.

Постанову Господарського суду міста
Києва від 21.11.2006 у справі № 38/461-А скасувати. Прийняти нову постанову. В
позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя

Судді