КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2007                                                                                           № 38/608

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Литвин А.А.

від відповідача - Лазько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "ЕйЕль енд Ло" " AL & Law"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.02.2007

у справі № 38/608

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "ЕйЕль енд Ло" " AL & Law"

до                                                   Державного підприємства "Київський експортно-технічний центр"

про                                                  стягнення 3600,00 грн. та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «ЕйЕль енд Ло» звернулось в Господарський суд м. Києва з позовомпро стягнення з ДП «Київський експертно-технічний центр» 3600,00 грн. та спонукання підписати та скріпити печаткою підприємства два примірника акта здачі - прийомки від 09.02.2006 р. та зобов’язання відповідача передати один примірник такого акту Відкритому акціонерному товариству “ЕйЕль енд Ло” “AL&Law”.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.02.2007 р. провадження у справі в частині спонукання Державне підприємство “Київський експертно-технічний центр” підписати та скріпити печаткою підприємства два примірника акта здачі-прийомки від 09.02.2006 року на суму 3600,00 грн. та зобов’язати відповідача передати один примірник акта Відкритому акціонерному товариству “ЕйЕль енд Ло” "AL&Law” припинити на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ “ЕйЕль енд Ло” звернулась  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення скасувати та прийняти нове рішення про  задоволення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що строк оплати абонементної плати у спірному договрі сторони не визначили, а місцевий господарський суд безпідставно застосував п. 3.5 договору, оскільки цей пункт застосовується до оплати за надані послуги понад абонементне обслуговування і повторює регламентацію, встановлену в абз. 3 п. 3.4 договру.

Відповідач   просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

25.11.1999 року між Державним підприємством “Київський експертно-технічний центр Держнаглядохоронпраці України”, в особі Прохорова Володимира Володимировича, який діє на підставі Стату у подальшому “Замовник”, та Відкритим акціонерним товариством “ЕйЕль енд Ло” “AL&Law” , в особі Голови правління Литвина Анатолія Анатолійовича, який діє на підставі Статуту у подальшому “Виконавець” уклали договір № 25/11-ЮП, відповідно до якого встановили, що за цім Договором надаються послуги та здійснюються роботи :

-          правове консультаційне обслуговування Замовника,

-          консультаційне обслуговування зовнішньоекономічної діяльності Замовника;

-          надання консультації і роз’яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок по законодавству;

-          складання заяв, скарг та інших документів правового характеру;

-          здійснення представництва інтересів та захист прав Замовника, підстави доручення, в судових органах України та органах виконавчої влади на підставі доручення; (п. 1.1 Договору).

Даним договором сторони домовились про оплату послуг, а саме п. 3.4 Договору встановлено, що розмір оплати заданим Договором включає :

-          оплату за правове консультаційне обслуговування (щоквартальна абонементна плата), яка становить суму 3000,00 грн.

-          розмір оплати за урегулювання боргових зобов’язань становить 10 % суми, яка надійшла на розрахунковий рахунок Замовника чи врегульована іншим чином;

-          оплата за надані послуги (виконані роботи), яка становить суму вказану в рахунку на оплату. Розмір оплати за надані послуги (виконані роботи становить суму, вказану в додатку до Договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору всі роботи (послуги приймаються) згідно акту здачі - прийомки.

У відповідності до п. 3.6 Договору позивач проінформував відповідача про виконання робіт (надання послу) шляхом відправлення цінного листа, вклавши в нього два примірника акта здачі-прийомки від 09.02.2006 року на суму 3600,00 грн.

Позивач звернувся до суду з вимогою спонукати Державне підприємство “Київський експертно-технічний центр”, підписати та скріпити печаткою підприємства два примірника акта здачі-прийомки від 09.02.2006 року на суму 3600,00 грн. та зобов’язати відповідача передати один примірник акта Відкритому акціонерному товариству “ЕйЕль енд Ло” “AL&Law”.

Відповідно до пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Вимога позивача щодо підписання два примірника акта здачі-прийомки від 09.02.2006 року на суму 3600,00 грн. не підлягає розгляду в господарських судах. Така вимога не призводить до поновлення порушеного права і не може бути самостійним предметом позову, а тому не може розглядатись господарським судом. Предметом позову є матеріально - правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення, ця вимога повинна опиратись на підставу позову. В підставу позову не можуть входити такі обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання актів приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг). З ними закон не пов’язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов’язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.  Крім того юридичні факти можуть встановлюватись господарським судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки та обґрунтованості вимог.

Враховуючи вищевикладене провадження у справі в частині спонукання Державне підприємство “Київський експертно-технічний центр”, підписати та скріпити печаткою підприємства два примірника акта здачі-прийомки від 09.02.2006 року на суму 3600,00 грн. та зобов’язати відповідача передати один примірник акта Відкритому акціонерному товариству “ЕйЕль енд Ло” "AL&Law” підлягає припиненню на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу Украхни.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов’язок доказування, відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і позивача, який повинен був довести порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, що відповідно до вимог статті 1 Господарського процесуального кодексу України є обов’язковою умовою при зверненні до суду.

Позивачем не надано суду доказів, які підтверджують порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 530, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що Замовник проводить оплату робіт в термін, не пізніше 10 календарних днів з дати надання рахунку, якщо інше не встановлено в Додатку.

Позивачем не надано доказів того, що відповідач отримав рахунок, на підставі якого у нього виникає обов’язок оплати надані послугу.

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3600,00 грн. визнані судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 16.02.2007 року у справі № 38/608 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства «ЕйЕль енд Ло» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 16.02.2007 року у справі № 38/608 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «ЕйЕль енд Ло» - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

18.05.07 (відправлено)