донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

21.05.2007 р.                                                                            справа №43/22

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Стойка  О.В.

суддів
Діброви  Г.І. , Волкова Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з»явився,

від відповідача:
Шестова Т.П.- за довіреністю, Косматенко Л.Г.- директор,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м. Горлівка Донецької  області

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
28.03.2007 року

по справі
№43/22

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м. Горлівка Донецької  області

до
Приватного підприємства "Ольга" с. Комар Великоновосілківського району Донецької області

про
стягнення недооблікованої електричної енергії у сумі 5 220 грн. 70 коп.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2007 року до господарського суду звернулось Відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" м. Горлівка Донецької  області (позивач) із позовом до Приватного підприємства "Ольга" с. Комар Великоновосілківського району Донецької області (відповідач) про  стягнення недооблікованої електричної енергії у сумі 5 220 грн. 70 коп.

Рішенням Господарського  суду  від  28.03.2007р.   у задоволені  позовних  вимог відмовлено за  недоведеністю.

Позивач, не  погодившись  з  прийнятим  рішенням,  подав  апеляційну  скаргу в  якої  просить  рішення  Господарського  суду  від 28.03.2007р.    по  справі №43/22 скасувати  та  прийняти нове рішення, яким   задовольнити позовні  вимоги.

В судове  засідання 21.05.07р.  апеляційної  інстанції  представник позивача  не з»явився, будучи належним  чином  повідомлений  про  час та місце  розгляду справи,  про  причини  не явки суд не повідомив, через що  судова  колегія  вважає за  можливе  розглянути  справу  у  його  відсутності   на підставі  наявних  матеріалів.

В  судовому засіданні  26.04.07р. був  присутній представник  позивача, який  підтримав  доводи  апеляційної  скарги та  надав  пояснення  аналогійні  викладеним.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як  вбачається з матеріалів  справи,  між  позивачем  та  відповідачем  було  укладено Договір  про постачання  електричної  енергії №174 від 23.05.05р. відповідно до  якого  позивач зобов»язався  поставляти  на  адресу  відповідача  електричну  енергію,  а останній  сплачувати ії  вартість.

Умовами  Договору  сторони встановили, що  по всім  питанням,  не  обумовленим  в Договорі, сторони  керуються чинним   законодавством,  зокрема Правилами користування  електричною  енергією.

Представниками  позивача   на  підприємстві  відповідача було здійснено  перевірку  дотримання  останнім Правил  користування  електричною  енергією затверджених Постановою НКРЕ України № 910 в редакції від 17.10.2005р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.2005р. (далі  Правила). В  результаті  проведеної  перевірки представниками  позивача  було  складено  акт №018438   від 22.03.06р. про  порушення  відповідачем  Правил,  в  якому  зазначено, що   відповідач  самовільно  приєднав токоприймачі  до  мережі,  поза  приладом  обліку.

При ретельному  опису  порушення зазначено: зміна  фазіровки  електричного лічильника, пристрій  додаткового «нуля». Також  зазначено, що  при  раніш проведених  перевірках  виявити  зазначені  порушення  не  виявлялося  можливим.

Відповідно до п. 6.41 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

Зазначений  акт  підписаний  директором  підприємства, однак  відповідач  наполягає  на  тому, що  спірна перевірка   проводилась  у  його  відсутності.

Із  змісту спірного  акта вбачається, що  при  проведені перевірки  була  присутня  продавець Гагара О.В., яка  працює у  відповідача на підставі   трудового  контракту від 01.09.05р. та не  має  відповідних  повноважень.

Судова  колегія  вважає, що  складений  позивачем  акт  про  порушення  Правил не є  належним  доказом  того, що   порушення здійснено  саме  відповідачем, оскільки зі  змісту акту  не  вбачається де  саме  здійснено  самовільне  приєднання   токоприймачів,  у  чому конкретно  воно виражено. Крім того, висновок  про наявність  вказаного порушення протирічить  ретельному  опису порушення  в спірному  акті.

Отже  вбачається, що  спірний акт складений   з порушенням  п.6.41 Правил,  є лише  припущенням з боку позивача,  та не може  бути  прийнятий судом як належний доказ  порушення    відповідачем умов Договору.

Факт наступного  підписання  акту  керівником відповідача  не свідчить про  дотримання  позивачем  вищевказаних   вимог  п.6.41. Правил при його складанні.

За приписами п. 6.42 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

На засіданні  комісії  позивача  було розглянуто  спірний  акт  та складено Протокол №15  від  29.03.06р., в якому викладено рішення про   здійснення нарахування за  актом у сумі 5220,70грн. відповідно до Методики  нарахування  об»єму  електроенергії, недорахованої  внаслідок  порушення  споживачем Правил  користування  електричною  енергією, затвердженої  постановою НКРЄ від  05.12.01р. №1197.

Відповідачу  було  видано  рахунок №1128 від  21.12.06р. для  сплати 5220,70грн за недораховану електричну  енергію за   спірним актом.

Відповідно до п. 6.4.3. Правил  споживач має оплатити  рахунки за  недораховану електричну  енергію протягом 5 операційних днів від дня отримання  рахунка.

Визначену  позивачем  суму   нанесених  збитків  судова  колегія  вважає  також  не  обґрунтованою, оскільки  при  розрахунку  спірної  суми  позивачем  не  було  вказано які  саме  пункти Методики  він  застосовує. Також  в спірному  акті позивачем  зазначено, що  визначити  потужність  струмоприймачів  не  виявляється  можливим, що  є порушенням  п.7  Методики в якої  передбачено обов»язок  фіксування  в  акті потужності  струмоприймачів.

Посилання позивача на рішення господарських судів № 24/166пн від 26.09.2006р  та № 40/308пн від 30.10.2006р, які залишені  відповідними постановами  Донецького  апеляційного  господарського  суду  в силі, судовою колегією  до уваги не приймаються, оскільки  зазначеними  рішеннями  не  встановлено фактів, що свідчать про    обґрунтованість нарахованої  позивачем  спірної  суми  та  законність вимог  про Ії  стягнення.

За приписами ч.2 ст. 217, ч.1 ст.218, ч.1 ст. 224 ГК України, на  які  посилається  позивач  в обґрунтування  своїх  вимог, у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. . Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Позивачем   порушення  відповідачем  господарського  зобов»язання або порушення  правил   здійснення  господарської діяльності  не  доведено.

Посилання  позивача  на  наявність  зобов»язання  відповідача  від 23.03.06р. (а.с.17) сплатити    суму  в розмірі   5220,70грн.  за  актом є  безпідставними та  не  стосуються  визначеною  комісією  суми, оскільки зобов»язння   надані  до  рішення   комісії, а  відповідно  до  вимог  Правил лише    комісія  має повноваження  визначати   обсяг   недорахованої  електричної  енергії та суму збитків.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від  28.03.07р.у справі №43/22 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103,105  Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого  акціонерного товариства «Донецькобленерго»м.Горлівка Донецької  області залишити  без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від  28.03.07р.у справі №43/22 залишити без змін.

Головуючий                                                                      О.В.  Стойка

Судді                                                                                Г.І. Діброва

Р.В. Волков

Надр.5 прим.

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС

Головуючий          О.В.  Стойка

Судді:          Г.І.  Діброва

Р.В.  Волков

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС