ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.07                                                                                        Справа №  20/60д/07

Суддя

За позовом Комунального підприємства “Облводоканал” Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя

До Комунального підприємства “Дніпрорудненський водоканал” Дніпрорудненської міської ради, Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне

про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладенні  договору

Суддя   Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –     Скворцова О.О.  (довіреність № 01/11 від 10.01.2007р.);

Від відповідача – Скоробогатько Н.С. (довіреність № 06/25975 від 23.10.2006р.,

у судовому засіданні 15.03.2007р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про спонукання відповідача укласти з позивачем договір №3 про надання послуг питного водопостачання від 19.12.2006р. на умовах, обумовлених в проекті договору з врахуванням прийняття пропозицій.

Ухвалою господарського суду від 24.01.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/60д/07,  судове засідання  призначено на 15.02.2007р. На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 15.02.2007р. оголошено перерву до 15.03.2007р., потім розгляд справи відкладено на 10.04.2007р., за клопотанням сторін в порядку ст.69 ГПК України строк вирішення спору продовжений.

10.04.2007р. справу розглянуто, за згодою представника позивача  оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позов, однак надав заяву про уточнення позовних вимог,   просить на підставі ст.ст.7,14,31 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, ст.ст.181 ГК України, ст.625 ЦК України, рішення Запорізької обласної ради від 28.07.2006р. №29 позов задовольнити, врегулювати розбіжності, які виникли між  Комунальним підприємством “Дніпрорудненський водоканал” Дніпрорудненської міської ради та Комунальним підприємством “Облводоканал” Запорізької обласної ради при укладенні договору №3 про надання послуг питного водопостачання від 19.12.2006р., виклавши спірні пункти 7.1 та 9.1 у наступній редакції:

“7.1. Тариф на послуги водопостачання (для  оптових споживачів), з урахуванням ПДВ, на момент укладання цього договору становить 1,75 грн. за 1 м3”;

“9.1. У випадку порушення виконавцем строків проведення розрахунків (п.8.1 договору), виконавцю нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки. Період нарахування пені за порушення строків оплати за спожиту воду сторонами не обмежується. Пеня нараховується за весь період прострочки виконання зобов’язань, але не більше 1-го року. Крім сплати пені виконавець несе перед Виробником іншу відповідальність за невиконання грошових зобов’язань, передбачену діючим законодавством”.

У порядку ст.22 ГПК України заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач у письмовомі відзиві зазначив, що у зв’язку  з тим, що 27.03.2007р. Запорізький апеляційний господарський суд залишив у силі постанову господарського суду Запорізької області про відмову в позові Дніпрорудненської міської ради про скасування рішення Запорізької обласної ради №29 від 28.07.2006р. “Про затвердження тарифів на комунальні послуги КП “Облводоканал ЗОР” по справі №17/369/06-АП, КП “Дніпрорудненський водоканал” позов визнає та згодне укласти договір №3 про надання послуг водопостачання від 19.12.2006р. з КП “Облводоканал” в редакції, запропонованій позивачем (п.п.7.1, 9.1).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2006р. Комунальне підприємство “Облводоканал” Запорізької обласної ради (позивач, виробник) із супровідним листом №04/1318 направило Комунальному підприємству “Дніпрорудненський водоканал” Дніпрорудненської міської ради (відповідач, виконавець) проект договору №3 від 19.12.2006р. про надання послуг водопостачання в 2007р. у 2 примірниках з проханням його підписати  та один примірник повернути позивачу.

Відповідно до предмету даного договору виробник зобов’язується надавати виконавцю послуги з питного водопостачання на господарські, побутові та виробничі потреби в обсязі, передбаченому в п.2.1 договору, а виконавець зобов’язується  прийняти надані послуги та оплатити їх у порядку, передбаченому цим договором.

Розділом 7 договору встановлена вартість послуг. А саме: “п.7.1. Тариф на послуги водопостачання (для  оптових споживачів), з урахуванням ПДВ, на момент укладання цього договору становить 1,75 грн. за 1 м3”; п.7.2. Тариф на послуги водопостачання, вказаний в п.7.1 цього договору, який діє на день підписання договору, може змінюватись в установленому порядку шляхом прийняття рішення про встановлення тарифів уповноваженим органом. У разі зміни розміру тарифу на послуги водопостачання, виробник інформує виконавця письмово про зміну тарифу. Розмір щомісячної плати підлягає перерахуванню з моменту введення нових тарифів, інші умови цього договору не змінюються.

Відповідальність сторін передбачена розділом 9. Зокрема, згідно з п. 9.1. У випадку порушення виконавцем строків проведення розрахунків (п.8.1 договору), виконавцю нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки. Період нарахування пені за порушення строків оплати за спожиту воду сторонами не обмежується. Пеня нараховується за весь період прострочки виконання зобов’язань, але не більше 1-го року. Крім сплати пені виконавець несе перед Виробником іншу відповідальність за невиконання грошових зобов’язань, передбачену діючим законодавством.”.

Запропонований проект договору  підписаний відповідачем з протоколом розбіжностей, а саме: запропоновано в іншій редакції п.7.1 “Тариф за послуги водопостачання (для оптових споживачів), з урахуванням ПДВ, на момент укладання цього договору становить 0,92 до вирішення питання у господарському суді”; в п.9.1 речення 2.3.4 виключити; доповнити п.7.2.2 абзац після слова…тарифу, “не пізніше ніж в місячний термін”; доповнити договір п.13. 7 “Виробник надає податкові накладні виконавцю на хоз.розрахунковим споживачам по відвантаженню (1 подія), населенню та бюджетним споживачам по оплаті, згідно відсотків сплати та розподілу води, керуючись п.11.11 ЗУ “Про податок на додану вартість”.

Позивач погодився із внесенням до договору п.13.7 та доповненням п.7.2 словами “не пізніше, ніж в місячний термін”, а щодо врегулювання розбіжностей, що виникли стосовно п.7.1 та  п.9.1, звернувся з позовом до суду .

Проаналізувавши норми чинного законодавства,  оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги  підлягають задоволенню  на наступних підставах.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Приписами ст.ст. 12,13,14 Цивільного кодексу України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Положенням ст.ст.15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого  особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Загальний порядок укладення господарських договорів передбачений ст.181 Господарського кодексу України.

Приписами цієї статті встановлено, що проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору  викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає  відповідь на лист, факсограму у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов’язана  протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно з ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі  не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Із матеріалів справи слідує, що предметом спору стало врегулювання розбіжностей, що виникли при укладанні договору про надання послуг питного водопостачання між сторонами, які є комунальними підприємствами.

Згідно з п.1 ст.7 Закону України “ Про житлово-комунальні послуги” до повноважень органів місцевого самоврядування  віднесено встановлення цін/ тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до ст.14 цього Закону залежно    від   порядку   затвердження   цін/тарифів   на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи. До другої група відносяться житлово-комунальні послуги,  ціни/тарифи  на які  затверджують  органи  місцевого самоврядування для надання на відповідній території.

Частинами 2, 3 ст.31 Закону України “ Про житлово-комунальні послуги”  встановлено, що виконавці/виробники   здійснюють   розрахунки   економічно обґрунтованих  витрат  на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на  затвердження  органам  місцевого  самоврядування  в установленому законодавством порядку. Органи  місцевого  самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі  економічно  обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Рішенням №29 від 28.07.2006р. п’ятої  сесії п’ятого скликання  Запорізької обласної ради затверджено тарифи на комунальні послуги КП “Облводоканал” Запорізької міської ради (додаток №1). Згідно з цим рішенням для оптових споживачів встановлено новий тариф 1,75 грн. за 1 м.3 (з ПДВ).

Таким чином, суд вважає, що п.7.1 договору може бути прийнятий в редакції позивача, оскільки не суперечить наведеному вище законодавству:

“7.1. Тариф на послуги водопостачання (для  оптових споживачів), з урахуванням ПДВ, на момент укладання цього договору становить 1,75 грн. за 1 м3”;

У протоколі розбіжностей відповідач не погодився і запропонував виключити із п.9.1 договору, який встановлює відповідальність у вигляді пені у випадку порушення виконавцем строків проведення розрахунків, речення: ”Період нарахування пені за порушення строків оплати за спожиту воду сторонами не обмежується. Пеня нараховується за весь період прострочки виконання зобов’язань, але не більше 1-го року. Крім сплати пені виконавець несе перед Виробником іншу відповідальність за невиконання грошових зобов’язань, передбачену діючим законодавством”.

Відповідно до ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання  за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.п.4,6 ГК України відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання  мало бути виконано.

Приписами ст.625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов’язання. Відповідно до цієї норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченної суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із аналізу  наведених норм  слідує,  що законодавством передбачено  як право сторін договору встановити період нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, так і розмір річних процентів від простроченої суми, і ці проценти, а також сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції є окремим видом відповідальності за порушення грошового зобов’язання, яка настає на вимогу кредитора незалежно від сплати неустойки (пені).

Під час розгляду спору в суді відповідач у письмовому відзиві погодився з формулюванням п.9.1, запропонованого позивачем.

На підставі викладеного, п.9.1.договору викладається в наступній редакції:” У випадку порушення виконавцем строків проведення розрахунків (п.8.1 договору), виконавцю нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки. Період нарахування пені за порушення строків оплати за спожиту воду сторонами не обмежується. Пеня нараховується за весь період прострочки виконання зобов’язань, але не більше 1-го року. Крім сплати пені виконавець несе перед Виробником іншу відповідальність за невиконання грошових зобов’язань, передбачену діючим законодавством”.

Позовні вимоги задовольняються повністю.

Відповідно до ст. 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати  покладаються на відповідача.

Керуючись  ст. ст. 22, 75, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Врегулювати розбіжності, які виникли між  Комунальним підприємством “Дніпрорудненський водоканал” Дніпрорудненської міської ради та Комунальним підприємством “Облводоканал” Запорізької обласної ради при укладенні договору №3 про надання послуг питного водопостачання від 19.12.2006р., виклавши спірні пункти 7.1 та 9.1 в наступній редакції:

“7.1. Тариф на послуги водопостачання (для  оптових споживачів), з урахуванням ПДВ, на момент укладання цього договору становить 1,75 грн. за 1 м3”;

“9.1. У випадку порушення виконавцем строків проведення розрахунків (п.8.1 договору), виконавцю нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки. Період нарахування пені за порушення строків оплати за спожиту воду сторонами не обмежується. Пеня нараховується за весь період прострочки виконання зобов’язань, але не більше 1-го року. Крім сплати пені виконавець несе перед Виробником іншу відповідальність за невиконання грошових зобов’язань, передбачену діючим законодавством”.

Стягнути з комунального підприємства “Дніпрорудненький водоканал” Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (71630, Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул. Леніна,2/12, , р/р 0036 в АКБ “Індустріалбанк” МФО 313849) на користь Комунального підприємства “Облводоканал” Запорізької обласної ради (69035, м.Запоріжжя, пр.Леніна, б.180-а, , п/р 260024363 ЗОД АППБ “Аваль” МФО 313827) суму  85 грн.00 коп. витрат на державне мито, суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                          Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  07. 05. 2007р.