ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.02.07                                                                                       Справа №26/378/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача - Давидова З.М., довіреність від 19.06.06р.

відповідача -  Гостіщевої І.В., довіреність №19/1-2-2860/Мх  від 12.12.06р.

від третьої особи - Варфоломєєвої О.Є., довіреність від 01.01.07р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Наш Банк», м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 14.11.2006р.

по справі №26/378/06

за позовом Акціонерного товариства «Наш Банк», м.Запоріжжя

до відповідача Управління державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області, м.Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадська організація «Вкладники банку «Наш банк», м.Запоріжжя

про стягнення 567,03 грн.

Установив:

За рішенням господарського суду Запорізької області від 14.11.2006р. у справі №26/378/06 (суддя Зубкова Т.П.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено, що він є власником грошових коштів, отриманих відповідачем 20.09.2005р.

Не погоджуючись з рішенням, позивач оскаржив його до Запорізького апеляційного господарського суду, вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

У поданій апеляційній скарзі позивач вказує на те, що  відповідач отримав грошові кошти у розмірі 567,03грн. без достатніх правових підстав в результаті неправомірного розподілу ліквідатором ЗАТ «Запоріжтехкомплект» ліквідаційної маси між кредиторами четвертої черги, до якої включені як позивач, так і відповідач. Заявник в апеляційній скарзі вказує на те, що відсутні підстави вважати відповідача добросовісним набувачем коштів, отриманих при розподілі ліквідаційної маси ЗАТ «Запоріжтехкомплект».

Просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін.

Представники сторін підтримали доводи і заперечення, що викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї.

За розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №334 від 08.02.2007р. справу №26/278/06 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кричмаржевського В.А.( головуючого, доповідача),  Мойсеєнко Т.В. та Хуторного В.М.

Обговоривши доводи та заперечення сторін, їх представників, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ЗАТ «Запоріжтехкомплект», м.Запоріжжя, порушена справа про банкрутство за №18/29. У цій справі за наслідками попереднього засідання, яке відбулося 08.07.2003р., винесена ухвала, якою затверджений реєстр вимог кредиторів підприємства-боржника, де зокрема визнані господарським судом кредиторські вимоги позивача у розмірі-1.101.418,80грн., а відповідача - у розмірі 9037,08грн.(а.с.12).

У подальшому при провадженні справи про банкрутство ЗАТ «Запоріжтехкомплект» ліквідатором здійснений розподіл ліквідаційної маси боржника, відповідно до якого Управління державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області отримало 2.157,60грн., а Акціонерне товариство «Наш Банк» - 362.887,85грн. Розподіл ліквідаційної маси боржника здійснювався пропорційно визнаним грошовим (кредиторським) вимогам, які визнані господарським судом ухвалою від 08.07.2003р. у справі №18/29.

Розподіл ліквідаційної маси боржника був розглянутий на засіданні комітету кредиторів та затверджений ним, про що свідчить протокол №10 від 15.09.2005р.(а.с.10).

На підставі затвердженого комітетом кредиторів розподілу ліквідаційної маси серед кредиторів, ліквідатором 20.09.2005р. платіжним дорученням №79 на рахунок відповідача були перераховані кошти в сумі 2.157,60грн. з призначенням платежу – «погашення частки заборгованості згідно Протоколу зборів комітету кредиторів №10 від 15.09.2005р.».

Але постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 09.02.2006р. грошові вимоги АТ «Наш Банк» до ЗАТ «Запоріжтехкомплект» визнані у розмірі 2.562.378,12грн. та зобов’язано ліквідатора підприємства-банкрута внести ці вимоги до реєстру вимог кредиторів.

З урахуванням визнаних постановою Запорізького апеляційного господарського суду грошових вимог АТ «Наш Банк» до ЗАТ «Запоріжтехкомплект» у розмірі 2.562.378,12грн. загальна сума вимог кредитора - банку склала – 3.663.796,92грн.

Оскільки сума вимог АТ «Наш Банк» до ЗАТ «Запоріжтехкомплект» склала 3.663.796,92грн., то на думку кредитора, при пропорційному розподілі ліквідаційної маси, яка складала 1.435.530,90грн., розмір вимог, що підлягають перерахуванню Акціонерному Товариству «Наш Банк» дорівнює 644.920,87грн., та при цьому відповідач - Управління державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області, яке отримало часткове задоволення своїх вимог, зобов’язане перерахувати Банку 567,03грн., як таких, що отримані внаслідок невірного пропорційного розподілу ліквідаційної маси та отриманих без достатньої правової підстави.

Колегія суддів вважає вимоги позивача необґрунтованим в силу наступного.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами і їх представниками, при провадженні справи про банкрутство ЗАТ «Запоріжтехкомплект» для погашення вимог кредиторів ліквідатор боржника виявив 1.435.530,90грн., але цих коштів виявилось недостатньо для повного погашення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі недостатності коштів,  одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються   пропорційно  сумі  вимог,  що  належить  кожному кредиторові однієї черги.

Так, відповідно до положень вказаної статті ліквідатором підприємства-боржника здійснений вірний розподіл коштів серед кредиторів боржника.

Отже, кредитор у справі про банкрутство - Управління державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області, отримавши кошти у розмірі 2.157,60грн. в рахунок пропорційного погашення вимог, визнаних ухвалою господарського суду у справі про банкрутство, є законним набувачем цих грошових коштів.

Невиконання ліквідатором підприємства-боржника вимог постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 09.02.2006р у справі №18/29-19/52  щодо внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог АТ «Наш Банк» у сумі 2.562.378,12грн., та  як наслідок - розподіл ліквідаційної маси боржника серед кредиторів з урахуванням вказаної суми, є підставою для звернення кредитора зі скаргою на дії ліквідатора, що передбачено статтями 24, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Посилання позивача на статтю 387 Цивільного кодексу України, як на підставу своїх позовних вимог, є безпідставним в силу наступного.

Відповідно до вказаної статті  власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Колегія суддів вважає, що у вказаній статті йдеться мова про право власника на віндикаційний позов. Віндикаційним визнається позов власника, що не володіє, до невласника, що незаконно володіє, про вилучення цього майна. Віндикаційним позовом захищається право власності в цілому, оскільки він пред'являється в тих випадках, коли порушені права володіння, користування і розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що в нього є право приналежності, що може бути підтверджено правовстановлюючими документами, а також показаннями свідків і інших письмових доказів. Сторонами у віндикаційному позові виступають власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Під незаконним володінням варто розуміти усяке фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави, або правова підстава якого відпала, або правова підстава якого недійсна.

Слід звернути увагу на те, що ухвалою господарського суду від 08.07.2003р. у справі №18/29 про банкрутство ЗАТ «Запоріжтехкомплект» грошові вимоги відповідача визнані, та протоколом комітету кредиторів, який є єдиними актом, що засвідчує волю всіх кредиторів у справі про банкрутство, затверджений розподіл ліквідаційної маси боржника, що в свою чергу вказує на те, що відповідач отримав грошові кошти на законних підставах та є законним власником цих коштів, що виключає встановлення йому зобов'язання щодо перерахування грошових коштів  АТ «Наш Банк». Крім того, позивачем не надані докази на підтвердження права власності коштів, які останній вимагає від відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Запорізької області про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статті 101-105 ГПК України, Запорізький апеляційний  господарський  суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу  Акціонерного товариства «Наш Банк», м.Запоріжжя, залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.11.2006р. у справі №26/378/06 – без змін.