ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2007                                                                                   Справа № 14/100

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   судді Науменко І.М. –доповідач

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

За участю представників сторін:

від позивача:  Кривошея Олександр Петрович представник, довіреність №08/376  від 23.01.07;

від відповідача:  Земляний Олексій Юрійович представник, довіреність №б/н  від 01.01.07;

від відповідача:  Іл"їн Артем Михайлович юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №250/11  від 02.01.06;

Прокурор Старобешевського району Донецької області та інші представники позивача у судове засідання не з"явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський металургійний завод ім.. Петровського”, м. Дніпропетровськ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.06р.   у справі № 14/100

за позовом  Прокурора Старобешевського району Донецької області в інтересах держави в особі Державного комітету промислової Політики України, в особі Державної акціонерної компанії „Укррудпром” в особі відкритого акціонерного товариства „Комсомольське рудоуправління”, Донецька область

до   відкритого акціонерного товариства „ДМЗ ім.. Петровського”, м. Дніпропетровськ

про  стягнення 923755,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.06р. у справі № 14/100 (суддя Алмазова І.В.) в задоволенні скарги ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського” на дії ДВС у Ленінському районі м. Дніпропетровська –відмовлено, в задоволенні заяви ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського” про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню –відмовлено, за скаргою ВАТ „Комсомольське рудоуправління” на бездіяльність ДВС прийнято відмову скаржника, скаргу залишено без розгляду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст.115  ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження"; сторони примирення не досягли, між ними мирова угода не укладена, порушення в діях ДВС у Ленінському районі м.Дніпропетровська відсутні. Суд відмовив в задоволенні заяви ВАТ1“Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки  дана заява спростовується нормами ст.117 ГПК України та не підлягає розгляду в межах ст.1212  ГПК  України .

Не погодившись з ухвалою господарського суду від 05.12.06р., відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області у справі №14/100, скаргу та заяву задовольнити, посилаючись на те, що згідно з п.2 ст. 14 ЗУ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Прокурор та позивач витребувані відзиви на апеляційну скаргу не надали.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала частковому скасуванню з наступних підстав.

Рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 17.05.2001р. у справі №14/100 стягнуто з відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат ім.Петровського” на користь відкритого акціонерного товариства “Комсомольське рудоуправління”, 286 274,92грн.боргу, про що був виданий наказ.

Виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2001р. відкрито 18.07.2001р., яке було зупинено за ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2001р. у справі №Б15/118/01 від 19.03.2001р. з причини порушення справи про банкрутство боржника. Провадження у справі про банкрутство ВАТ1“Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” закінчено шляхом укладення мирової угоди і після касаційного оскарження залишено в силі (Постанова ВГСУ від 09.08.2006р.) вимоги ВАТ “Комсомольське рудоуправління” у сумі 286 274,92грн. не заявлені в реєстрі кредиторів, на них не розповсюджуються умови мирової угоди.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказує на те, що порушення в діях ДВС відсутні, однак колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в даному випадку невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме невірно визначено норми законодавства, якими повинен керуватися державний виконавець при виконанні своїх посадових обов’язків. Якими саме нормами права має керуватися державний виконавець, визначено ст.. 1 ЗУ „Про виконавче провадження”.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б26/15/118/01 від 19.03.01р. було порушено справу про банкрутство ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського”. З моменту порушення справи про банкрутство, боржник знаходиться в особливому правовому режимі, який регламентується нормами ЗУ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” і вимоги всіх кредиторів погашаються у межах процедури банкрутства в порядку, встановленому зазначеним Законом.

Заборгованість, яка стягується за наказом господарського суду Дніпропетровської області  № 14/100 від 17.05.01р. з ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського” на користь ВАТ „Комсомольське рудоуправління”, виникла за період 1998 року. Факт  заборгованості саме за цей період вказано в позовній заяві ВАТ „Комсомольське рудоуправління” № 783 від 03.04.01р. Отже, ВАТ „Комсомольське рудоуправління” є конкурсним кредитором.

Згідно з п.2 ст. 14 ЗУ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

18.09.03р. господарський суд Дніпропетровської області виніс ухвалу, згідно з якою вимоги конкурсних кредиторів ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського”, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

В даному випадку, в діях державного виконавця вбачається порушення норм ЗУ „Про виконавче провадження”, яке полягає в тому, що поновивши виконавче провадження у справі № 14/100, державний виконавець порушив вимоги ЗУ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ухвали господарського суду Дніпропетровської області  від 18.09.03р. у справі №Б26/15/118/01, якою визначено, що вимоги конкурсних кредиторів ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського”, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються та вважаються погашеними.

Також, як видно з матеріалів справи, скаржник не заявляв вимоги щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в межах розгляду скарги в порядку ст.. 121-2 ГПК України, заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст.. 117 ГПК України подавалась окремо  від скарги на дії органу ДВС в порядку ст.. 121-2 ГПК України. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність розгляду скарги на дії ДВС та заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в одному провадженні.

Згідно п. 4 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, порушення або невірне застосування норм матеріального або процесуального права. В даному випадку судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський металургійний завод ім.. Петровського”, м. Дніпропетровськ –задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.06р. у справі № 14/100 –скасувати частково.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.06р. у справі № 14/100 викласти в наступній редакції.

„Скаргу ВАТ „Дніпропетровський металургійний завод ім.. Петровського” на дії ДВС у Ленінському районі м. Дніпропетровська –задовольнити. Визнати дії ДВС у Ленінському районі м. Дніпропетровська від 22.08.06р. про арешт грошових коштів ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського” на розрахункових рахунках  ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського” № 9009, 9023, 9032 в ЗАТ „КБ Приватбанк” на загальну суму 300588,67 грн. протиправними, зобов’язати ДВС у Ленінському районі м. Дніпропетровська скасувати постанову про арешт грошових коштів ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського” від 22.08.06р. на розрахункових рахунках ВАТ „ДМЗ ім.. Петровського” № 9009, 9023, 9032 в ЗАТ „КБ Приватбанк” на загальну суму 300588,67 грн.

Заяву ВАТ „Дніпропетровський металургійний завод ім.. Петровського” про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.. 117 Господарського процесуального кодексу України –задовольнити. Визнати наказ господарського суду Дніпропетровської області № 14/100 від 17.05.01р. таким, що не підлягає виконанню.”

В іншій частині ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.06р. у справі № 14/100 –залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                              І.М. Науменко

Суддя                                                                                         Л.М. Білецька

Суддя                                                                                                   О.В. Голяшкін