СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від
"11" липня 2007 р.
по справі  № 01/91-64

за позовом заступника прокурора м.
Києва в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики
України, м. Київ

до державного підприємства
«Волиньвугілля», м. Нововолинськ

про стягнення 993 360 грн.

суддя  Якушева І. О.

Представники:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

В судовому засіданні взяв участь
Манзій П.П. - прокурор відділу представництва інтересів громадян і держави в
судах прокуратури Волинської області.

Суть спору: заступник прокурора
м.Києва в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики
України в позовній заяві  просить
стягнути з відповідача 993 360 грн.,  з
них: 975 000 грн. заборгованості за надану на підставі договору №30 від
22.10.2004р. безвідсоткову, цільову бюджетну позику на погашення заборгованості
із виплати заробітної плати, 18360 грн. пені за прострочення платежу.

Прокурор відділу представництва
інтересів громадян і держави в судах прокуратури Волинської області в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач у відзиві позовні вимоги
визнав, пояснивши заборгованість відсутністю коштів, просить розглянути справу
без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора, господарський суд

встановив:

22.10.2004р. між Міністерством
праці та соціальної політики України, як позикодавцем,  та ДП «Волиньвугілля», як позичальником, було
укладено договір №30 безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення
заборгованості із виплати заробітної плати.

Згідно з п.п.1.1., 2.1., розділу 3
договору №30 від 22.10.2004р. позикодавець зобов'язався надати позичальнику
безвідсоткову, цільову бюджетну позику в розмірі 1 530 000 грн. на погашення
заборгованості із виплати заробітної плати, а позичальник зобов'язався використати
її за цільовим призначенням і повернути у визначений договором строк

Відповідно до п.6.2. договору №30
від 22.10.2004р. позичальник взяв зобов'язання повертати позичку щомісячно,
починаючи з 1.01.2005р., рівними частками, згідно графіку її повернення, викладеному
у додатку 2, що є невід'ємною частиною договору.

На виконання умов договору
Міністерство праці та соціальної політики України перерахувало  ДП «Волиньвугілля» безвідсоткову цільову
бюджетну позику в розмірі 1 530 000
грн., що підтверджується платіжним дорученням №275 від 22.10.2004р.

Відповідно до графіку погашення
позики станом на 28.02.2007р. ДП «Волиньвугілля» повинно було погасити позику,
одержану на підставі договору №30 від 22.10.2004р., на суму 1 105 000 грн.

Відповідач зобов'язання по
поверненню бюджетної позики виконав частково, перерахувавши  впродовж 2005 - 2006 років 130000 грн. Отже,
заборгованість складає 975 000 грн.

Відповідно до ст.ст.526, 599
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із ст.ст.173, 193
Господарського кодексу України за господарським зобов'язанням один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору          У відповідності із п.1 ст.1046
Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості. (грошові кошти у такій самій сумі) у строк
та у порядку, що встановлені договором.

Пунктами 1, 3 ст.1049 Цивільного
кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,
що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені
договором

Позика вважається повернутою в
момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем зобов'язань, взятих за договором №30 від 22.10.2004р.,
неповерненням бюджетної позики в розмірах і строки, встановлені графіком
погашення позики, що є додатком до договору, позовна вимога про стягнення з
відповідача  975 000 грн.
заборгованості  обґрунтована і підлягає
до задоволення.

Відповідно до п. 9.3 договору №30
від 22.10.2004р. відповідачу нараховано 18360 грн. пені за несвоєчасне
повернення коштів.

Ухвалою господарського суду від
18.06.2007р. прокурора і позивача було зобов'язано подати суду розрахунок пені
від суми заборгованості, яка існувала в період, за який нараховується пеня,
вказати конкретні строки нарахування пені, враховуючи вимоги ст.258 Цивільного
кодексу України, проте зазначених вимог суду не виконано.

Розрахунок пені, доданий до
позовної заяви не дозволяє встановити конкретну дату початку та закінчення
нарахування пені, проте з розрахунку видно, що
пеню нараховано за лютий - травень 2005р.

У відповідності із п.1 ч.2 ст.258
Цивільного кодексу України про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один рік.

Розрахунку пені відповідно до вимог
п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України прокурором та позивачем не подано.

Відповідно до п.5 ст.81 ГПК України
якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не
з'явився  на виклик  у засідання господарського суду і його
нез'явлення перешкоджає вирішенню спору, господарський суд залишає позов без
розгляду.

З огляду на викладене, позовну
вимогу в частині стягнення  18360 грн.
пені слід залишити без розгляду.

Відповідно до п.п. 4, 6 Порядку
повернення до державного бюджету безвідсоткових позик, наданих у 2004 році
підприємствам державної форми власності на погашення заборгованості із
заробітної плати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної
політики України від 23.11.05 № 388, зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 14.12.05 за № 1492/11772, кошти від повернення безвідсоткових бюджетних
позичок, наданих у 2004 році, позичальники перераховують на рахунок
Міністерства праці та соціальної політики України, відкритий у Державному
казначействі України за балансовим рахунком 3711 "Інші кошти розпорядників
коштів державного бюджету". Пеня зараховується за балансовим рахунком 3111
„Надходження до загального фонду державного бюджету".

Таким чином, кошти безвідсоткових
позик спрямовуються до доходної частини бюджету і їх несвоєчасне перерахування
відповідачем призводить до неможливості забезпечення  бюджетного процесу - виконання бюджету, в
даному випадку Державного бюджету України на 2006 рік та Державного бюджету
України на 2007 рік,  чим порушуються
економічні інтереси держави.

У відповідності із ст.121
Конституції України на прокуратуру України покладається представництво
інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону
України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою  представництва у суді  інтересів держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок
протиправних дій   (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з
державою.

Однією із форм представництва є
звернення до суду з позовом на захист інтересів держави.

Статтею 2 ГПК України передбачено,
що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх
заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.
Прокурор в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган,
уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Рішенням Конституційного Суду
України у справі № 1-1/99 від 08.04.1999р. визначено, що під органом
уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах
потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування,
якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Положенням про Міністерство праці
та соціальної політики України, затвердженим Указом Президента України від
30.08.00 за № 1035/2000, передбачено, що Міністерство праці та соціальної
політики України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої
влади у сфері праці та соціальної політики, діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 25.08.04 №1111 Міністерство праці та соціальної політики України
визначено відповідальним за своєчасне вжиття заходів щодо повернення державними
підприємствами у повному обсязі коштів позики.

Відповідно до ст.ст. 20, 21
Бюджетного кодексу України учасниками бюджетного процесу є органи та посадові
особи, які наділені бюджетними повноваженнями. Для здійснення програм та заходів,
які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються
розпорядникам бюджетних коштів.

Згідно із п. 17 Порядку
перерахування та використання коштів державного бюджету від приватизації
державного майна, що надходять понад обсяги, визначені ст. 26 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2004 рік", на погашення заборгованості із
заробітної плати на умовах безвідсоткових бюджетних позичок підприємствам
державної власності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики
України та Міністерства фінансів України, Мінпраці України спільно з
відповідними органами, до сфери управління яких відносяться позичальники, є
відповідальними за своєчасне вжиття заходів щодо повернення позик у повному
обсязі.

На підставі викладеного заступник
прокурора м.Києва обґрунтовано звернувся з позовом до господарського суду  в інтересах держави, вказавши Міністерство
праці та соціальної політики України як орган, що уособлює інтереси держави в
зазначених правовідносинах.

Керуючись ст.121 Конституції
України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-1/99 від
08.04.1999р., ст.ст.2, 258, 509, 526, 599, 1046, 1049 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 193, 198 Господарського кодексу України, ст. 36-1 Закону
України "Про прокуратуру", Порядком повернення до державного бюджету
безвідсоткових позик, наданих у 2004 році підприємствам державної форми
власності на погашення заборгованості із заробітної плати, затв. наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 23.11.05 №388, ст. ст.44,
49, п.5 ст.81, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного
підприємства «Волиньвугілля» (м. Нововолинськ, вул.Луцька, 1, )
на користь держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України
(м.Київ, вул.Еспланадна, 8/10, ) 975 000 грн. заборгованості
за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою на погашення заборгованості із
виплати заробітної плати.

3. Позовну вимогу в частині
стягнення 18360 грн. пені залишити без розгляду.

4. Стягнути з державного
підприємства «Волиньвугілля» (м. Нововолинськ, вул.Луцька, 1, ) 9750 грн. державного мита в доход Державного бюджету України, 118
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення на р/р 0002;
одержувач коштів: УДК у м.Луцьку, банк одержувача: ГУДКУ у Волинській області;
код одержувача: 21741605, МФО 803014, КЕКД 22050000.

Суддя