ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.07 р.                                                                               Справа № 2/84

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Донецького обласного міжгосподарського промислового об”єднання по виробництву комбікормів “Агрокомбікорм” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Мічурина” с. Білоярівка

про: стягнення в розмірі 10560 грн.

за участю

представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Донецьке обласне міжгосподарське промислове об”єднання по виробництву комбікормів “Агрокомбікорм” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мічурина”            с. Білоярівка про стягнення заборгованості в розмірі 10560 грн., у тому числі основний дорг у сумі 9600 грн. та штраф у розмірі 10% від суми невиконаного зобов’язання у сумі 960 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договору № 28 від 29.06.2005 р. та вимог виставленої претенції від 23.01.07р. № 1

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав.

На підставі вищевикладеного, з огляду на достатність представлених матеріалів, та належне повідомлення відповідача про час та місце слухання справи, справа розглянута відповідно ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

29.06.2005 р. між Донецьким обласним міжгосподарським промисловим об”єднанням по виробництву комбікормів “Агрокомбікорм” м. Донецьк (покупець) та  Товариства з обмеженою відповідальністю “Мічурина” с. Білоярівка (постачальник) укладений договір № 28.

Постачальник зобов’язується відпустити до 01.10.2005 р. 15 т. пшениці ІІІ класу по ціні 640 грн. за тону з включенням ПДВ та доставки на ВАТ “Агрофірма Кутейницький Агропродукт”. Покупець зобов’язується провести передплату на рахунок постачальника, відповідно пред’явленого рахунку (п. 1 договору).

Відповідно п. 3 договору у випадку оплати товару пізніше строків зазначених у договорі, винна сторона зобов”язана сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ вартості товару за кожен день прострочки. За односторонню відмовою від виконання своїх обов’язків винна сторона сплачує штраф в розмірі 10% від суми невиконаного зобов’язання.

Строк дії договору передбачений п. 4 договору, а саме договір вступає в силу з дня підписання та зупиняє свою дію після повного взаєморозрахунку сторін.

30.06.05р. відповідачем був наданий рахунок № 77 на сплату позивачем 9600 грн. за пшеницю ІІІ класу у кількості 15 тон за ціною 533,33 грн. без ПДВ.

Платіжним дорученням № 168 від 30.06.2005 р. Донецьке обласне міжгосподарське промислове об”єднання по виробництву комбікормів “Агрокомбікорм” м. Донецьк  перерахувало ТОВ “Мічурина” грошові кошти в розмірі 9600 грн., у призначенні платежу зазначено передплата за пшеницю відповідно рахунку № 77 від 30.06.2005 р. з ПДВ.

Відповідачем договір № 28 не виконаній, на час розгляду справи товар не поставлений.

Позивачем на адресу відповідача направлена претензія № 1 від 23.01.2007 р., відповідь на яку не була надана.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 9600 грн. – основного боргу та 960 грн. – штрафної санкції.

Згідно п. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем суду не надано жодних доказів поставки товару чи сплати заборгованості в розмірі 9600 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно зі ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем до теперішнього часу, виконані позивачем зобов’язання не оплачені, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення штрафу у розмірі 10% від суми невиконаного зобов’язання у сумі 960 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивач не обгрунтував підстави застосування такого штрафу, тобто, односторонню відмову від виконання зобов’язань. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до розрахунку заборгованості, яку позивач просить стягнути, штраф розрахований станом на 01.03.07р. та складає 960 грн.

Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та п. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позивачем безпідставно нараховувався штраф на суму заборгованості 9600 грн., оскільки до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, а нарахування штрафу припинилося відповідно 01.04.2006 р. та мав бути стягнутий у повному об’ємі до 01.10. 2006 р. Але, позов заявлено вже 14.03.07р.

Тобто, вимоги позивача щодо стягнення штрафу у сумі 960 грн. не є правомірними та не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача відповідно ст. 49 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 610, п. 2 ст. 693  Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України ст. ст. 22, 33, 43, 49, 59, 75, 82-85 Господарським процесуальним кодексом України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Донецького обласного міжгосподарського промислового об”єднання по виробництву комбікормів “Агрокомбікорм” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мічурина” с. Білоярівка  про стягнення в розмірі 10560 грн. – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мічурина” с. Білоярівка (87343, Донецька область, Амвросієвський район, с. Белоярівка,  , р/р 1854 у ПІБ м. Торез, МФО 334282, св. № 06859608, ІНН 09)на користь Донецького обласного міжгосподарського промислового об”єднання по виробництву комбікормів “Агрокомбікорм” м. Донецьк (83096, м. Донецьк, вул.. Куйбишева, 139а, , р/р № 2001 у ДРУ “Приватбанк” м. Донецьк, МФО 335496, св. № 08021174 ІНН 60) заборгованість у сумі 9600 грн.

В решті суми позивних вимог, - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мічурина” с. Білоярівка (87343, Донецька область, Амвросієвський район, с. Белоярівка,  , р/р 1854 у ПІБ м. Торез, МФО 334282, св. № 06859608, ІНН 09)на користь Донецького обласного міжгосподарського промислового об”єднання по виробництву комбікормів “Агрокомбікорм” м. Донецьк (83096, м. Донецьк, вул.. Куйбишева, 139а, , р/р № 2001 у ДРУ “Приватбанк” м. Донецьк, МФО 335496, св. № 08021174 ІНН 60) витрати по сплаті держмита у сумі 95 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 106,2 грн.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дні прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дні набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя