ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
УХВАЛА

"11" червня 2007 р.

Суддя  Василяка К.Л.  розглянувши матеріали за позовом:  Київського транспортного

прокурора в інтересах держави в
особі:

1.          Міністерства транспорту за зв'язку
України (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14)

2.          Державного
територіально-галузевого об'єднання “Південно-Західна залізниця”  (01034, м.Київ, вул.Лисенка, 6)

до відповідача: ВАТ
“Миколаївський КХП” (54042, м.Миколаїв, вул..1-а Слобідська, 122)

про:   стягнення 11345,0 грн. штрафу

встановив:

Пунктом 2 ст. 121 Конституції
України на прокуратуру України покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до
ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” (надалі Закон) представництво
прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від
імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в
суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних
та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Однією з форм представництва, що
визначено ч.3 вказаної норми, є звернення до суду з позовами або заявами про
захист прав та свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних
осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових
актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. При цьому відповідно до ч.5
ст.36-1 Закону, прокурор самостійно визначає підстави для представництва в
судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій
стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Згідно ч.1 ст.2 ГПК України
господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх
заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.
Частина 3 вказаної статті  також
визначає, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому саме полягає порушення
інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Конституційний суд України в
рішенні від 08.04.1999 року №Зрп/99 у справі за конституційним поданням Вищого
арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного
тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі по
тексту рішення КСУ) визначив, що прокурори та їх заступники подають до
господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах
підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування та форм
власності.

Відповідно до п.2 резолютивної
частини цього рішення під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних відносинах”, зазначених в ч.2 ст.2 ГПК України,
треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який
законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

А згідно п.5 мотивувальної частини
рішення КСУ орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах фактично є позивачем у справі, порушеній за позовною заявою
прокурора і на підставі ч.1 ст.2 ГПК України є стороною в судовому процесі. Цей
орган здійснює відповідні процесуальні дії на підставі ст.22 ГПК України.

Звертаючись з позовом до суду,
Прокурор в якості центрального органу виконавчої влади, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, зазначив Міністерство
транспорту та зв'язку України. Водночас Прокурор просить стягнути кошти на
користь іншого самостійного суб'єкта господарювання - Державного
територіально-галузевого об'єднання “Південно-Західна залізниця”, тобто позов
фактично подано в інтересах цієї особи, яка і є позивачем у даній справі, і яка
не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про прийняття
такої позовної заяви господарський суд повинен оцінювати правильність
визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом
інтересів держави.

За таких обставин, суд вважає, що
позов фактично подано в інтересах самостійної особи, в той час, як у Прокурора
відсутні повноваження на пред'явлення позову в інтересах окремого
самостійного  господарюючого суб'єкта.

Враховуючи викладене, в прийнятті
позовної заяви слід відмовити на підставі п.1. ст.62 ГПК України.

Керуючись пунктом     1    статті
62 ГПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

1.
В прийнятті позовної заяви відмовити.

2.
Повернути заяву і додані до неї документи.

Суддя