СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.07                                                                                 Справа № 6/1.

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об‘єднання” в особі Луганської філії, м. Луганськ

до Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м. Луганськ

про стягнення  8 602 540  грн. 25 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Булатов В.А., дов. № 47 від 04.01.07.;

від відповідача –Удовітченко С.В., дов. № 39 від 15.09.06.;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 8 602 540 грн. 25 коп., в тому числі: заборгованість за спожиту активну електроенергію –7 575 958 грн. 46 коп., компенсація за перетікання реактивної електроенергії –39 408 грн. 24 коп., пеня за активну електроенергію –418 403 грн. 55 коп., пеня за реактивну електроенергію –2 182 грн. 11 коп., інфляційні нарахування –494 998 грн. 84 коп.,  3% річних –71 589 грн. 05 коп.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву № 20/5 від 11.01.2007. за яким позовні вимоги визнав частково у сумі боргу за спожиту активну електроенергію –7 575 958 грн. 46 коп. та  заборгованості за перетікання реактивної електроенергії –39 408 грн. 24 коп., в той же час, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних та пені відповідач не визнає.

Також відповідач зазначає, що підставою для господарсько –правової відповідальності відповідно до ст. 218 ЦК України є вчинення правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Окрім цього відповідач просить суд, згідно ст. 83 ГПК України зменшити розмір пені відповідно до ст. 233 ГК України.  Водночас відповідач посилається на те, що він є обласним комунальним підприємством, що надає послуги з водопостачання та водовідведення  населенню та організаціям, які звільненні  від сплати пені. Відповідач є нерентабельним підприємством, отримує  державну дотацію у зв’язку з тим, що собівартість води значно вища, чим відпускна ціна. Вартість фактично спожитої електроенергії враховується при формуванні тарифу на воду, стягнення ж економічної санкції у вигляді п’ятикратної вартості різниці погіршить фінансовий стан відповідача, призведе до штучного зростання заборгованості та відобразиться на якості послуг, які надаються  споживачем, в т.ч. населенню ( з водовідведення та водопостачання).

Значна частина існуючих водопровідних мереж фізично зношені та технологічно застарілі. У зв’язку з незадовільним станом розподільчих водопровідних мереж системи питного водопостачання та відсутністю коштів для їх капітального ремонту виконання планово –запобіжних ремонтних робіт постійно зростає обсяг втрати води внаслідок її витоку. В цілому по області цей показник достає 40% загального обсягу питної води.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши представників сторін суд прийшов до наступного.

Між ТОВ “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Луганської філії (позивач у справі) та ОКП «Компанія «Луганськвода»(відповідач у справі) був укладений договір № 120 від 16.06.2004. про постачання електричної енергії з відповідними додатками до  нього.

Згідно п.1. вищезазначеного договору позивач зобов’язався постачати електроенергію, а відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати  одержану електроенергію    її вартість та здійснювати  інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього.

Згідно з п. 9 Додатку до договору «Порядок розрахунків»кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, оплату за недораховану електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, сум на відшкодування збитків, пені за порушення термінів розрахунків та ін., споживач здійснює на підставі наданих постачальником електричної енергії рахунків у 5-ти денний термін з дня їх отримання.

Позивач своєчасно та в повному обсязі виконував свої зобов’язання по договору № 120 від 16.06.04, але відповідач зобов’язання за договором виконав не в повному обсязі та оплату за спожиту електроенергії здійснював частково і не у встановлені договором строку, у зв’язку з чим за останнім за період з липня по серпень 2006 р. утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 7 575 958 грн. 46 коп., що підтверджується відповідними матеріалами справи та визнано відповідачем.

Також за зазначеним договором за відповідачем утворилась заборгованість за послуги з компенсації реактивної електроенергії за липень –серпень 2006р. в сумі 39 408 грн. 24 коп., що підтверджено первинними платіжними та розрахунковими документами, а також визнано відповідачем.

Згідно п.4.4.1 договору  у разі порушення відповідачем передбачених додатком

“Порядок розрахунків” терміну розрахунку за активну електроенергію та термінів оплати за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, за недораховану електроенергію та на відшкодування збитків відповідачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період , за який сплачується пеня, яка  за розрахунком позивача за період  з 12.08.06. по 24.12.06. за спожиту активну електроенергію склала 418  403 грн. 55 коп., і за реактивну електроенергію за вказаний період - 2 182 грн. 11 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем за несвоєчасне виконання зобов’язань за договором відповідачу були нараховані інфляційні за період липень –грудень 2006р. у сумі  494 998 грн. 84 коп. і 3% річних за період з 12.08.2006. по 24.12.06. у сумі 71 589 грн. 05 коп.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Правовідносини сторін  встановлені договором № 120 від 16.06.04 регулюються Законом України “Про  електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 8 602 540 грн. 25 коп., в тому числі заборгованість за спожиту електроенергію –7 575 958 грн. 46 коп., компенсація за перетікання реактивної електроенергії –39 408 грн. 24 коп., пеня за активну електроенергію –418 403 грн. 55 коп., пеня за реактивну електроенергію –2 182 грн. 11 коп., інфляційні нарахування – 494 998 грн. 84 коп.,  3% річних –71 589 грн. 05 коп.

Суми  боргу за спожиту у липні –серпні 2006 року активну електроенергію у розмірі 7 575 958 грн. 46 коп. та за реактивну електроенергію у розмірі 39 408 грн. 24 коп. нараховані позивачем обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи та визнано відповідачем, у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині  підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення пені за період з 12.08.06. по 24.12.06. за спожиту активну у сумі 418 403 грн. 55 коп., і за реактивну електроенергію за вказаний період у сумі 2 182 грн. 11 коп.

слід  визначити, що нарахування вказаних суми з боку позивача  є обгрунтованим, але відповідно до ст.83 п.3 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням викладених вище доводів відповідача, суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання. Приймаючи до уваги викладене, а також те що відповідач є державним комунальним підприємством, суд частково задовольняє клопотання відповідача, у зв’язку з чим суму пені слід зменшити і стягнути з відповідача пеню на спожиту активну у сумі 209 201 грн. 00 коп.  і за реактивну електроенергію  у сумі 1 091 грн. 05 коп. У задоволенні решти позовних вимог щодо пені слід відмовити.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних, то вимоги позивача у цій частині обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, в т.ч. ст.625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.  У зв’язку з чим інфляційні нарахування за період липень –грудень 2006р. у сумі  494 998 грн. 84 коп. і 3% річних за період з 12.08.2006. по 24.12.06. у сумі 71 589 грн. 05 коп. також підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 7 575 958 грн. 46 коп., компенсацію за перетікання реактивної електроенергії у сумі  39 408 грн. 24 коп., пеню на спожиту активну у сумі 209 201 грн. 00 коп.  і за реактивну електроенергію  у сумі 1 091 грн. 05 коп., інфляційні нарахування у сумі 494 998 грн. 84 коп.,  3% річних у сумі 71 589 грн. 05 коп.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 44,49, 83, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м.

Луганськ, кв. Пролетаріату Донбасу, 166, код 32538783, п/р АБ «Укркомунбанк»МФО 304988 м. Луганськ, на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Луганської філії –м. Луганськ, вул. Штеровська, 17, код 26204065, п/р 80 в ОПЕРО філії –Луганське обласне управління ВАТ «Ощадбанк», МФО 304988, п/р в АППБ «Аваль», МФО 304007, заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 7 575 958 грн. 46 коп. ( на п/р 80 в ОПЕРО філії –Луганське обласне управління ВАТ «Ощадбанк», МФО 304988), компенсацію за перетікання реактивної електроенергії у сумі  39 408 грн. 24 коп., пеню на спожиту активну у сумі 209 201 грн. 00 коп.  і за реактивну електроенергію  у сумі 1 091 грн. 05 коп., інфляційні нарахування у сумі 494 998 грн. 84 коп.,  3% річних у сумі 71 589 грн. 05 коп., державне мито у сумі  25 500 грн. 00 коп.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (на п/р в АППБ «Аваль», МФО 304007), видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання: 05.02.2007.

Суддя                                                                                                 Т.А.Василенко

Спеціаліст                                                                                   Т.В.Шкуть