ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 р.
№ 32/407

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової –головуючого,
Н.О. Волковицької,
Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача
не з'явився (про час та місце судового засідання повідомлений належним чином)

відповідача
Солопов М.О., дов. від 10.05.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 року

у справі
№ 32/407 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області

до
Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційної фірми "Місія"

про
розірвання договору купівлі-продажу від 30.12.2000р.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулось до господарського суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 30.12.2000р. № 2990 посилаючись на невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та односторонню відмову від їх виконання, що, відповідно до частини 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" та умов договору, є підставою для розірвання договору в судовому порядку, та про стягнення штрафу в розмірі 1700грн. за допущені порушення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2006р. (суддя Васильєв О.Ю.)  у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі з мотивів його необґрунтованості; ненадання позивачем доказів неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, що можуть бути підставою для розірвання договору, та доказів порушення приписів чинного законодавства, статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та Законом України "Про приватизацію майна державних підприємств".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. (головуючий суддя –Виноградник О.М., судді Джихур О.В., Голяшкіна О.В.) рішення господарського суду залишено без змін з підстав його відповідності матеріалам справи та вимогам закону.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області подало до Вищого господарсько го суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову та рішення у даній справі скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Скаржник вважає, що апеляційна інстанція при прийнятті оскаржуваної постанови порушила норми матеріального та процесуального права, а саме, статті 32, 33, 101, 105 Господарського процесуального кодексу України, статтю 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", статтю 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), оскільки позивачем було доведено належними та допустимими у справі доказами порушення відповідачем умов виконання договору та діючого законодавства України.

Відповідач направив відзив, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційної інстанції без змін з огляду на її відповідність нормам матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався правом на участь представника у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представника відповідача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Спірні правовідносини сторін виникли у зв’язку з реалізацією позивачем як продавцем державного майна законодавчого припису щодо розірвання в судовому договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу з огляду на невиконання, на його думку, покупцем своїх зобов'язань та односторонньої відмови від їх виконання.

Правовідносини сторін з питань приватизації регулюються Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), а до відносин, не врегульованих цим Законом, застосовується Закон України "Про приватизацію майна державних підприємств"; також питання розірвання договору регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

За статтею 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором; істотним є таке порушення договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно статті 188 Господарського кодексу України встановлено загальний порядок зміни та розірвання господарських договорів відповідно до якого зміна та розірвання договорів у односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Водночас спеціальними нормами законів про приватизацію передбачено, що договір купівлі-продажу об'єкта приватизації може бути визнано недійсним або розірвано за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки; органи приватизації здійснюють контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

До договору купівлі-продажу повинні включатися зобов'язання, які були визначені бізнес-планом, планом приватизації підприємства, умовами аукціону, конкурсу чи викупу.

За порушення  чи невиконання умов договору орган приватизації може також застосовувати санкції, передбачені чинним законодавством

Таким чином, для правильного вирішення даного спору судам належало з’ясувати зміст та ступінь виконання відповідачем зобов’язань за договором купівлі-продажу, наявність чи відсутність обставин, що, згідно умов договору та вище викладеного законодавства є підставами для дострокового розірвання договору купівлі-продажу державного майна в судовому порядку та стягнення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено господарськими судами, 30.12.2000р. сторонами було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу державного підприємства "Гіпровуз", розташованого в м. Дніпропетровську по вул. Комсомольській, 52, на земельній ділянці площею 10140кв.м., а саме: сараїв Б, Е, Г, буд. гаражів В, туалету Д, літ.А-1.

Відповідно до розділу 5 до обов'язків покупця за вказаним договором віднесено сплатити в установлений термін в повному обсязі вартість об'єкта приватизації, прийняти об'єкт приватизації, виконувати всі технічні, санітарні, протипожежні та інші правила по утриманню об'єкта; відповідно до пункту 11.3 договору в разі невиконання однією з сторін умов цього договору, він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони згідно з чинним законодавством.

Також судами встановлено, що відповідачем прийнято придбане майно, про що складено акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу від 03.01.01р. вартістю 18920грн. згідно протоколу аукціону; за змістом акту приймання-передачі покупець стає правонаступником прав та обов'язків державного підприємства.

За результатами перевірки виконання умов договору купівлі-продажу представниками позивача складено акт від 26.02.2006р., яким встановлено порушення відповідачем умов договору, а саме: не вилучено із ЄДРПОУ державне підприємство "Гіпровуз", не надано інформацію про сплату дебіторської та кредиторської заборгованості ДП "Гіпровуз", не дотримано вимог санітарних, технічних та інших правил утримування об'єкта (об'єкт розібраний, на ділянці ведеться нове будівництво), не здійснено перереєстрацію ДП "Гіпровуз".

05.05.2006р. позивач звернувся до відповідача з претензією про надання доказів виконання умов договору, натомість доказів направлення цієї претензії відповідачу не представлено.

На підставі аналізу умов договору купівлі-продажу та висновків акту перевірки судами було з’ясовано, що покупцем належним чином виконано зобов'язання, прийняті на себе згідно умов договору та вимог чинного законодавства.

Перевіривши стан виконання покупцем його зобов’язань, суди дійшли законного та обґрунтованого висновку про відсутність порушень використання придбаного цілісного майнового комплексу за умовами договору, недоведеність позивачем відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України таких порушень, що є підставами для дострокового розірвання договору.

Судами правомірно відхилено доводи позивача про порушення порядку відповідачем правил санітарної, технічної, пожежної безпеки за відсутності будь-яких належних та допустимих доказів у їх підтвердження, зазначено про відсутність у договорі заборони відповідачу здійснювати будівництво на земельній ділянці, та про доведеність прийняття відповідачем цілісного майнового комплексу за підписаним актом прийому-передачі.

Відмовляючи у задоволенні викладених позовних вимог, апеляційний та місцевий господарські суди належним чином застосували до спірних правовідносин статті 27, 28 Закону України "Про приватизацію державного майна", статтю 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), статті 610, 611 Цивільного кодексу України, дослідили зміст договору купівлі-продажу та виконання договірних зобов’язань відповідачем та дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за відсутності підстав для розірвання договору та порушень чинного законодавства.

Висновок попередніх судових інстанцій ґрунтується на аналізі змісту договору та  правових норм, що регулюють порядок та підстави одностороннього розірвання договору в судовому порядку, спеціального законодавства з питань приватизації, застосування до покупця фінансової відповідальності, та відповідає нормам чинного законодавства.

Посилання скаржника на порушення судами норм матеріального права суперечать змісту оскаржуваних судових актів, що встановлюють відсутність договірних та законодавчих підстав для розірвання договору з огляду на виконання покупцем своїх зобов’язань згідно умов договору.

Відповідно до статті 11110  Господарського процесуального  кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно та об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили докази, подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, проаналізували зобов’язальні правовідносини сторін та дійшли законних та обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги спростовуються вище викладеним та виходять за межі повноважень, наданих касаційній інстанції, оскільки ґрунтуються на оцінці обставин справи апеляційним та місцевим судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів визнає прийняті у справі судові рішення такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права; підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову від 05.02.2007р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 32/407 господарського суду Дніпропетровської області та рішення господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Головуючий                                                                                  Т. Дроботова

Судді:                                                                                             Н. Волковицька

Л. Рогач