донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

13.03.2007р.                                                                                                справа №7/382а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

при секретареві судового засідання:

за участю представників сторін:

від позивача:
Джамбек Н.В. - за дов. від 01.11.2006р. б/н,

від відповідача:
Степанов А.В. - за дов. від 09.01.2007р. №137/101
Бабій М.О. - за дов. від 09.01.2007р. №128/101,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:
Державної податкової інспекції у Калінінському районі м.Донецька

на постанову господарського суду:

Донецької області

від:
16.01.2007 року (викладена в повному обсязі 22.01.2007р.)

по справі:
№7/382а

за позовом:
Закритого акціонерного товариства "Ордена трудового червоного прапору"Будівельно-монтажна фірма "Донбасмеханомонтаж" м.Маріуполь

до:
Державної податкової інспекції у Калінінському районі м.Донецька

про:
визнання недійсним податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Закрите акціонерне товариство Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” м.Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м.Донецька (далі за текстом –ДПІ у Калінінському районі м.Донецька) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 08.11.2006р. №/0.

Постановою від 16.01.2007р. (викладена в повному обсязі 22.01.2007р.) у справі №7/382а господарський суд Донецької області (суддя: Малашкевич С.А.) позовні вимоги задовольнив в повному обсязі.

Постанова місцевого господарського суду мотивована тим, що рішенням господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. по справі №12/391пд за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація Донбасмонтажспецстрой” м. Донецьк до Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” м. Маріуполь був визнаний недійсним з моменту укладення контракт від 20.10.2005р. № 73МС/05 між ЗАТ „Донбасмеханомонтаж” та СУ „Механомонтаж № 213”; тим, що у вищезазначеному рішенні суд дійшов висновку про те, що документи, які надавалися юридичною особою та її структурним підрозділом, як доказ виконання контракту, складені на забезпечення контролю та взаєморозрахунків в межах одного підприємства – юридичної особи, сплата за платіжними дорученням та видача податкових накладних здійснювалась, також з метою внутрішніх розрахунків в межах одного підприємства; тим, що документи по виконанню оспорюваного правочину не мають усіх ознак первинних бухгалтерських документів та не могли враховуватися в бухгалтерському обліку та фінансовій  звітності ЗАТ „Донбасмеханомонтаж”; тим, що рішення господарського суду від 21.11.2006 р. по справі №12/391пд набрало законної сили та є належним і допустимим доказом по адміністративному спору; тим, що контракт від 20.10.2005 р. №73МС/05 не створював для позивача та СУ „Механомонтаж № 213” юридичних наслідків, які виникають у сторін за договорами підряду; тим, що  виконання робіт по монтажу та ремонту механічного та технологічного обладнання ВАТ  „Тулачермет” м. Тула на території Російської Федерації, були виконані СУ „Механомонтаж № 213” в межах контракту №50МП/05 від 04.05.2005 р. як структурним підрозділом ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”, яка була зобов’язана за вказаним контрактом, що доводиться змістом та умовами контракту №50МП/05 від 04.05.2005 р., відомостями, викладеними у наказі №65 від 04.05.2005 р. генерального директора  ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”; тим, що при визначенні та обчисленні бази оподаткування, зокрема з податку на додану вартість, у належного платника податків, повинна враховуватися господарська операція по контракту від 04.05.2005р. №50МП/05 та складені на її виконання первинні документи; тим, що в разі, коли об’єкти нерухомості розташовані за межами митної території України, то поставка (надання) послуг, зазначених в п.п. “в” п.6.5 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями), на таких об’єктах, у будь-якому випадку, незалежно від статусу замовника таких послуг, не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість; тим, що роботи по ремонту і монтажу обладнання на ВАТ „Тулачермет” за контрактом №50МП/05 від 04.05.2005р. виконувалися на території Російської Федерації, у зв’язку з чим, така господарська операція не є об’єктом оподаткування ПДВ; тим, що на момент розгляду справи суду надані листи від 06, 08, 09, 10, 27 листопада, обслуговуючого позивача банку (ДФ АКБ „Мрія”) про внесення змін до платіжних документів, якими перераховувалися гроші СУ „Механомонтаж № 213” в частині виправлення призначення платежу; тим, що оскільки контракт №73МС/05 від 20.10.2005р. не є цивільно-правовим договором, що встановлено рішенням господарського суду від 21.11.2006 р. по справі №12/391пд, будь-які розрахунки по такому контракту не можуть вважатись об’єктом оподаткування ПДВ.

Відповідач, ДПІ у Калінінському районі м.Донецька, з прийнятою постановою місцевого господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу, посилаючись в обгрунтування вимог про скасування на те, що наказ позивача від 04.05.2005р. №65 не відповідає п.4 Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.1997р. №1153; на те, що позивач, знавши про те, що складений контракт був незаконним, мав всі підстави його розірвати до його виконання; на те, що господарський суд не повинен був брати до уваги рішення господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. у справі №12/391пд; на те, що рішенням господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. у справі №12/391пд було визнано недійсним контракт від 20.10.2005р. №73МС/05 лише тому, що він бува складений в межах одного підприємства –юридичної особи; на те, що органом державної податкової служби було виконано умови ст.111 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. №509-ХІІ (зі змінами та доповненнями); на те, що чинним законодавством не передбачено, що при здійсненні платником податків помилок він звільняється від нарахування податку та застосування штрафних санкцій.

Позивач, Закрите акціонерне товариство Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” м.Маріуполь, у відзиві на апеляційну скаргу заперечення заявника відхилив з огляду на те, що відповідно до п.1 Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.1997р. №1153 ця   Інструкція встановлює  загальні  правила  документування управлінської  діяльності  міністерств,  інших центральних органів виконавчої  влади,  Ради  міністрів  Автономної  Республіки  Крим, місцевих органів  виконавчої влади і регламентує порядок  роботи  з  документами  з  моменту   їх   створення   або надходження до відправлення або передачі в архів установи; на те, що позивач по справі є закритим акціонерним товариством, утвореним без участі держави та будь-яких державних підприємств, не має ніякого відношення до органів виконавчої влади, в зв’язку з чим у позивача були відсутні підстави застосовувати норми Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.1997р. №1153; на те, що наказ від 04.05.2005р. №65 є доказом в підтвердження незаконного нарахування податковим органом суми податкових зобов’язань з податку на додану вартість; на те, що згідно п.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; на те, що рішенням господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. у справі №12/391пд було встановлено, що документи, пов’язані з виконанням контракту від 20.10.2005р. №73МС/05 на виконання робіт ВАТ “Тулачермет”, не можуть враховуватись в податковому обліку та фінансовій звітності позивача, і відповідно, вплинути на суму його податкових зобов’язань; на те, що враховуючи, що угода визнається недійсною з моменту її укладення, реальне виконання такої угоди сторонами не може вплинути на факт недійсності такої угоди.

01.11.2005р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” від 06.10.2005р. №2953-ІV, яким п.6 та п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України були викладені в новій редакції, згідно якої до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2007р. відкрито апеляційне провадження по адміністративній справі №7/382а.

Розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2007р. в порядку ст.29 Закону України “Про судоустрій України” призначено склад судової колегії по розгляду апеляційної скарги ДПІ у Калінінському районі м.Донецька на постанову господарського суду Донецької області від 16.01.2007р. (викладена в повному обсязі 22.01.2007р.) у справі №7/382а.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2007р. справу №7/382а призначено до апеляційного розгляду.

Судове засідання апеляційної інстанції фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації відповідно до положень ст.41, ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення, доводи та заперечення  учасників процесу, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила:

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення ДПІ у Калінінському районі м.Донецька від 08.11.2006р. №/0, яким на підставі п.п. „б” 4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями), п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.6.1.1 п.6.1 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 362583грн., у тому числі –основний платіж –241722грн., штрафна санкція –120861грн. (див.17арк.Ііт.справи).

Оспорене податкове повідомлення-рішення від 08.11.2006р. №/0 приймалось на підставі акта ДПІ у Калінінському районі м.Донецька від 26.10.2006р. №1769/23-111-1/01415335 про результати планової виїзної перевірки Спеціалізованого управління “Механомонтаж №213” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2003р. по 30.06.2006р.

В акті перевірки від 26.10.2006р. №1769/23-111-1/01415335 перевіряючими зазначено, що підприємством в порушення п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.6.1.1 п.6.1 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) в результаті заниження обсягу продажу при формуванні податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 1208610грн. занижено суму податку на додану вартість в розмірі 241722грн. за період: жовтень-грудень 2005р., січень-червень 2006р.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд першої інстанції досліджував фактичні обставини, за якими 04.05.2005р. між ТОВ “Индустриальная строительная компания»(“Генеральний підрядник”), ТОВ “Корпорация Донбасмонтажспецстрой»(“Головний підрядник”) та  Закритим акціонерним товариством Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” (“Підрядник”) було укладено контракт №50ПМП/05 на будівництво об’єкта, згідно якого ТОВ “Индустриальная строительная компания»(“Генеральний підрядник”) доручає та сплачує, ТОВ “Корпорация Донбасмонтажспецстрой»(“Головний підрядник”) і Закрите акціонерне товариство Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” (“Підрядник”) приймає на себе підряд на виконання будівельно-монтажних робіт з монтажу та ремонту механічного, технологічного обладнання на об’єктах ВАТ  „Тулачермет” м. Тула на території Російської Федерації.(див.44-51арк.Іт.справи).

Наказом генерального директора Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” від 04.05.2005р. №65 виконання будівельно-монтажних робіт було доручено філіям Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” - Спеціалізованому управлінню “Механомонтаж №213” та Спеціалізованому управлінню “Механомонтаж №217”; фактичну передачу результатів робіт здійснювати на території Російської Федерації у м.Тула нерезиденту ТОВ “Индустриальная строительная компания» з оформленням акта про приймання виконаних робіт ф№КС-2 в російських рублях.

В наказі від 04.05.2005р. №65 визначена необхідність передачі одного екземпляра актів виконаних робіт та довідки про виконані роботи, обчислених в російських рублях, для врахування в бухгалтерській звітності безпосереднім виконавцям—філіям: Спеціалізованому управлінню “Механомонтаж №213” та Спеціалізованому управлінню “Механомонтаж №217” (див.1арк.ІІІт.справи).

Місцевим господарським судом правомірно відхилені доводи органу державної податкової служби щодо невідповідності вищезазначеного наказу положенням Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.1997р. №1153, оскільки наказ керівника є внутрішнім актом підприємства, який регулює певні внутрішні організаційні питання, а порядок його оформлення, узгодження і підписання знаходиться суто в компетенції керівних органів цього підприємства. Сторони не заперечували, що господарським судом першої інстанції досліджувався оригінал зазначеного наказу.

Як свідчать матеріали справи, роботи в спірних правовідносинах були виконані на території Російської Федерації в повному обсязі і прийняті за актами приймання-передачі: за жовтень 2005р. №Т-37, за листопад 2005р. №№Т-38, за грудень 2005р. №№ Т-46, Т-47, Т-49, 287, за січень 2006р. №№ Т-53, Т-54, Т-55, Т-56; за лютий 2006р. №№ Т-60, Т-61, Т-63; за березень 2006р. №№ Т-67, Т-68, Т-71, Т-72; за квітень 2006р. №№ Т-77, Т-80; за травень 2006р. №№ Т-87, 88, 89, 90; за червень 2006р. №№ Т-93, Т-95, Т-100, Т-101, Т-102, Т-103. У кожному звітному місяці сторонами були підписані довідки про вартість фактично виконаних робіт.

Господарським судом першої інстанції надана вірна оцінка тим обставинам, що стосуються того, що між Закритим акціонерним товариством Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” («Головний підрядник”) та Спеціалізованим управлінням “Механомонтаж №213” (“Субпідрядник”) укладено контракт від 20.10.2005р. №73МС/05, згідно якого Спеціалізоване управління “Механомонтаж №213” (“Субпідрядник”) в межах договірної ціни виконує на свій ризик власними і залученими силами та засобами будівельно-монтажні та ремонтні роботи на ВАТ “Тулачермет” м.Тула (Росія), передбачені проектною документацією, здає  “Замовнику”  через “Генерального підрядника” та “Головного підрядника” об’єкт в експлуатацію, усуває недоліки та дефекти, які виникли в ході приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації об’єкта (див.38-43арк.Іт.справи).

Контракт підряду від 20.10.2005 р. №73МС/05 було укладено між Закритим акціонерним товариством Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” («Головний підрядник”) - юридичною особою та структурним підрозділом цієї ж юридичної особи - Спеціалізованим управлінням “Механомонтаж №213” (“Субпідрядник”) яке не наділене статусом юридичної особи, що підтверджується Положенням про спеціалізоване управління “Механомонтаж № 213” Закритого акціонерного товариства  Ордену Трудового Червоного Прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбассмеханомонтаж” (див.73-76арк.Іт.справи).

Як свідчать матеріали справи, рішенням господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. по справі №12/391пд (вступило в закону силу) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація Донбасмонтажспецстрой” м. Донецьк до Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” м. Маріуполь був визнаний недійсним з моменту укладення контракт від 20.10.2005р. №73МС/05 між Закритим акціонерним товариством Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” («Головний підрядник”) та Спеціалізованим управлінням “Механомонтаж №213” (“Субпідрядник”).

Вищезазначеним рішенням встановлено, що фактично договір підписано як з боку генерального підрядника так і з боку субпідрядника однією юридичною особою. Крім того, дослідивши надані позивачем документи по виконанню оспорюваного правочину, суд дійшов висновку, що зазначені документи складені на забезпечення контролю та взаєморозрахунків в межах одного підприємства –юридичної особи, зокрема, за актами виконаних підрядних робіт , підприємство – Закрите акціонерне товариство Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” приймає роботи від свого відокремленого  структурного підрозділу –Спеціалізованого управління “Механомонтаж №213”. Сплата за платіжними дорученнями та видача податкових накладних здійснювалася  також з метою внутрішних розрахунків в межах одного підприємства.  За таких умов, на думку суду, документи по виконанню оспорюваного правочину не підтверджують дійсності такої угоди, а також згідно ст.9 Закону України  “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” не мають усіх ознак первинних бухгалтерських документів та не могли враховуватися в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності відповідача.

Згідно п.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарський суд першої інстанції з урахуванням положень ст.216 Цивільного кодексу України правомірно визначився, що контракт від 20.10.2005р. №73МС/05 не створює для Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору “Будівельно-монтажна фірма “Донбасмеханомонтаж” та Спеціалізованого управління „Механомонтаж №213” юридичних наслідків, які виникають у сторін за договорами підряду.

В п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) зазначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки  товарів  та  послуг,  місце   надання   яких знаходиться  на митній території України,  в тому числі операції з передачі  права  власності   на   об'єкти   застави   позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця,  а також з передачі  об'єкта    фінансового    лізингу    у    користування лізингоотримувачу (орендарю).

Відповідно до п.п. “в” п.6.5 ст.6 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р №168/97-ВР (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) місцем поставки послуг вважається при  наданні  послуг  агентами,  посередниками  чи  іншими учасниками ринку    нерухомого   майна   (нерухомості), іншими  особами,  відповідальними   за   підготовку, координацію,   нагляд   та  здійснення  робіт  із  будівництва  та оздоблення (оснащення) нерухомості (включаючи послуги архітекторів та дизайнерів),  інших подібних послуг,  пов'язаних з продажем або будівництвом нерухомості, - місце, де така нерухомість розташована або буде розташована.

Місцевий господарський суд обгрунтовано дійшов висновку, що в разі, коли об’єкти нерухомості розташовані за межами митної території України, то поставка (надання) вищезазначених послуг на таких об’єктах, у будь-якому випадку, незалежно від статусу замовника таких послуг, не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість. Роботи по ремонту і монтажу обладнання на ВАТ „Тулачермет” за контрактом від 04.05.2005р. №50ПМП/05 виконувалися на території Російської Федерації, у зв’язку з чим, така господарська операція не є об’єктом оподаткування ПДВ.

За результатами апеляційного провадження по справі судова колегія дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам, нормам чинного законодавства і з заявлених підстав не підлягає скасуванню.

Результати апеляційного провадження по справі ухвалені колегією суддів в нарадчій кімнаті відповідно до положень ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ст.101, ст.103, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206  Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини ухвали Донецького апеляційного господарського суду про залишення без зміни постанови господарського суду Донецької області від 16.01.2007р. (викладена в повному обсязі 22.01.2007р.) у справі №7/382а.

В порядку п.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України сторонам повідомлено про виготовлення повного тексту ухвали в п’ятиденний термін з моменту проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини ухвали.

Беручи до уваги викладене, керуючись  п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст.101, ст.103, ст.154, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.185, ст.186, ст.195, ст.196, ст.198, ст.200, п.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  Державної податкової інспекції у Калінінському районі м.Донецька від 16.01.2007р. (викладена в повному обсязі 22.01.2007р.) у справі №7/382а на постанову господарського суду Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 16.01.2007р. (викладена в повному обсязі 22.01.2007р.) у справі №7/382а –залишити без зміни.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена в повному обсязі 19.03.2007р.

Головуючий:

Судді: