ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.06.07                                                                                           Справа № 1/1020-20/384

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Львівавтотранс», м. Львів.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Лізинг», м. Львів

про визнання недійсним договору фінансового лізінгу.

Суддя  Манюк П.Т.

При секретарі Кравець В.П.

Представники:

від позивача: не з»явився

від відповідача: Єсіпов І.А. - представник

Зміст ст. 22 ГПК України представнику відповідача роз‘яснено.

Розглядається справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Львівавтотранс»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Лізинг»про визнання недійсним договору фінансового лізінгу.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2005 року провадження у справі було зупинено до завершення розгляду справи № 1/413-15/174.

Ухвалою господарського суду від 06.06.2007 р.                     року провадження у справі поновлено в зв»язку з тим, що рішення господарського суду Львівської області від 13.12.2005 року у справі № 1/413-15/174 набрало законної сили.

Представник позивача в судове засідання не з‘явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено.

Позивач - Відкрите акціонерне товариство «Львівавтотранс»звернулося з позовом до суду про визнання недійсним договору фінансового лізінгу № Ас-Л-1-ЛАЗ-5208, укладеного 30.12.1997 року між ТзОВ «Транс-Лізинг» та ВАТ «Львівавтотранс».

В обгрунтуванні позовних вимог покликається на те, що на момент укладення договору фінансового лізингу право власності на спірний автобус відповідачеві не належало. ВАТ «Львівавтотранс»придбало даний автобус у ВАТ «ЛАЗ»на підставі біржової угоди від 18.08.1998 року № 239-2-38/1.

Крім цього, рішенням господарського суду Львівської області від 04.06.2004 року у справі № 1/366-26/131 встановлено, що ВАТ «Львівавтотранс»є власником спірного автобуса. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.2005 року рішення господарського суду Львівської області від 04.06.2004 року залишено без змін.

У представленому відзиві представник відповідача позовні вимоги заперечив з мотивів, що посилання позивача на рішення господарського суду по  справі № 1/366-26/131 є безпідставним, оскільки ним не визнавалось право власності на спірний автобус, крім цього вказане рішення скасоване в касаційній інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що в задоволенні позовних вимог відмовити виходячи із наступних мотивів.

Як встановлено судом, між ТзОВ «Транс-Лізінг»(Відповідач) та ВАТ «Львівавтотранс»(Позивач) укладено договір фінансового лізингу від 30.12.1997 року, відповідно до якого лізингодавець (відповідач) передав лізингоодержувачу (позивачу) на умовах фінансового лізингу приміський автобус А-5208.

Позивач просить визнати недійсним договір фінансового лізінгу, покликаючись на те, що на момент укладення вказаного договору право власності на спірний автобус відповідачу не належало.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів.

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.12.2005 року у справі № 1/413-15/174 право власності на спірний автобус визнано за ТзОВ «Транс-Лізинг», біржову угоду від 18.08.1998р. № 239-С-98/1, укладену між ВАТ «Львівський автобусний завод» та ВАТ «Львівавтотранс», зареєстровану в АТ Міжнародна Східно-Європейська товарно-фондова біржа визнано недійсною з моменту укладення. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.04.2007 року, рішення господарського суду залишено без змін.

Крім цього, Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2005 року рішення господарського суду Львівської області від 04.06.2004 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.08.2005р. у справі № 1/366-26/131, на які посилається позивач, скасовані.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивачем не представлено доказів, які б підтверджували його право власності на спірний автобус, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись  ст. 15, 16, 328, 391 ЦК України, ст.ст. 33, 35, 43, 47-1, 49, 82-85 ГПК України,  суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Львівавтотранс»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Лізинг»про визнання недійсним договору фінансового лізінгу від 30.12.1997 р. № Ас-Л-1-ЛАЗ-5208 відмовити повністю.

Суддя