ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.07 р.                                                                               Справа № 11/484

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. ЗубченкоПри секретарі Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Алчевський коксохімічний завод” м. Алчевськ

до відповідачів: 1. Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк

2. Відкритого акціонерного товариства „Словважмаш” м. Слов’янськ

про стягнення збитків у розмірі 25942,86 грн.

В судовому засіданні брали участь:

Представники сторін:

Від позивача: представник не з’явився.

Від відповідача 1: Петренко О.Г. за дов. № Н-01/3451 від 07.11.2005р.

Від відповідача 2: представник не з’явився.

Згідно із ст.69 ГПК України за клопотанням сторін від 10.05.07р. справу розглянуто в більш тривалий термін

Згідно із ст. 77 ГПК України в засіданні суду оголошувалась перерва з 06.06. по 11.06.2007р.

СУТЬ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство “Алчевський коксохімічний завод” м. Алчевськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача 1, Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк, про стягнення збитків в розмірі 25942,86 грн., викликаних недостачею обладнання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір № 617/06-108-22/697ю від 06.08.2004р., з додатковою угодою № 2, залізничну накладну, комерційний акт БА 785075/3 від 04.08.2005р., по вагонну відвантажувальну специфікацію, упакувальний лист, платіжне доручення № 3615 від 14.07.2005р., розрахунок вартості нестачі, листування сторін.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву від № 2022/64 від 30.01.2006р. проти позовних вимог заперечує. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на неправильне зазначення вантажовідправником кількості вантажу в залізничній накладній та у супровідних документах.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.03.2006р. позов задоволено, з Донецької залізниці на користь позивача стягнуто 25942,86 грн. збитків.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2006р. рішення господарського суду Донецької області 13.03.2006р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області в іншому складі суду.

Справу прийнято до провадження на новий розгляд господарським судом Донецької області суддею Зубченко І.В. 07.07.2006р.

Згідно із ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою від 07.07.2006р. господарським судом залучено до участі у справі у якості відповідача 2 Відкрите акціонерне товариство „Славтяжмаш” м. Слов’янськ, яке є вантажовідправником вантажу.

Відповідач 2 у відзиві № 77/1523 від 04.08.2006р. позов не визнав по викладеним у відзиві обставинам.

Провадження у справі № 11484 в період з 07.08.2006р. по 28.04.2007р. було зупинено в зв’язку з призначенням судової експертизи.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача, відповідачів  було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідачів, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На виконання договору № 617/06-108-22/697ю від 06.08.2004р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством „Алчевський коксохімічний завод” та Зовнішньоекономічним підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю „Азовімпекс”, додаткової угоди до договору № 2, за залізничною накладною № 51724461 у вагоні № 44985232 на адресу позивача надійшов вантаж – коксове обладнання, вантажовідправником якого було Відкрите акціонерне товариство „Славважмаш”.

При прибутті вантажу на станцію „Коммунарськ” Донецької залізниці було здійснено комісійну видачу вантажу, при якій виявлено нестачу крану реверсивного на 9 одиниць.

Відповідно до ст. 129 Статут залізниць України був складений комерційний акт № 785075/3 від 04.08.2005р. за підписом начальника станції, прийомоздатчиків, представником вантажоодержувача.

Згідно зазначеного комерційного акту: при комісійній видачі вагону № 44985232 по відправці 51724461 по документу значиться 6 неупаковочних місць 7 ящиків: 1, 2, 3, 12, 16, 21, 26/28. Фактично видано вантажоодержувачу 6 неупаковок та 6 ящиків: 1, 2, 3, 16, 21, 26/28 без перевірки кількості вантажу у місцях. В ящику 12/28 розміром 208/138/86мм порушена зверху упаковка із толі, розбиті 3 дошки, пройм 300*450мм. Навантаження у вагоні по ходу поїзду в лобовій частині платформи на полу вагону знаходяться 6 неупаковок, щільно до не упаковок стояв ящик 1/28, далі в 2 ряди 12, 3, 21, 26/28 щільно до них 16, 2/28. Ящики складаються із дощок, оббитих зверху толем, з наклеєними бирками, із зазначенням номеру ящика та його розміру. Упаковочні листи прикріплені під бирками, із зазначенням номеру ящика та його розміру. Упаковочні листи прикріплені під бирками. В ящику 12/28 навантаження у 2 яруси, у верхньому знаходилися хаотично 21 шт. (кран реверсивний), мались вільні місця, верхній ярус відокремлений від нижнього ярусу дерев’яним щитом. Кришка ящику щільно прилягає до верхнього ярусу вантажу.

Про складання комерційного акту зроблено відмітку у залізничній накладній.

Недостача – це різниця у вазі чи кількості вантажу, прийнятого до перевезення і виданого вантажоодержувачу за однією накладною.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві).

За приписом ст. 920 Цивільного кодексу України у випадку порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену домовленістю сторін, якщо інше не встановлено Цивільним кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з п. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України „Про залізничний транспорт” та ст. 110 Статут залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Відповідальність перевізників за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України, встановлено ст. 23 Закону України „Про залізничний транспорт”.

У відповідності з п. 2 ст. 23 Закону України „Про залізничний транспорт”, ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статут залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Стаття 26 Закону України „Про залізничний транспорт” встановлює, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами, порядок і терміни складання яких визначаються Статутом залізниць України.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниці; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Отже, саме комерційний акт є підставою для застосування матеріальної відповідальності перевізника та втрату вантажу.

Судом надано також належну оцінку зазначеному у комерційному акті зауваження про те, що виявлена нестача упаковочного листа у кількості 9 шт. не могла поміститися в ящик, з огляду на що слід зазначити наступне:

Так, за упаковочним листом на арматуру опалення на місці 12/28 значиться кран реверсивний у кількості 58 шт. При прийняття вагону виявилося, що фактична кількість кранів, що надійшли у вагоні № 12/28 – 49, тобто нестача склала 9 кранів.

За висновком № 4489/14 від 15.03.2007р. судово-технічної експертизи, проведено Науково-дослідним інститутом судових експертиз, встановлено, що в ящику № 12/28 з зовнішніми розмірами 2080х1380х860 мм на двох ярусах встановлюється та розташовується 58 кранів реверсивних.

Таким чином, висновок експертизи чітко встановлює факт того, що нестача вантажу могла поміститися у ящик, тому доводи комерційного акту про протилежне до уваги судом не приймаються.

Не приймається до уваги також й факт того, що вагон прибув на станцію призначення у справному стані, оскільки за перевізними документами вантаж прибув у відкритому рухомому составі, на якому доступ до вантажу можливий й без порушення стану вагону.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

З аналізу зазначених обставин справи суд дійшов висновку про повне доведення позивачем факту нестачі вантажу, а також те, що втрата вантажу відбулася в дорозі.  Відповідач 1 не надав доказів в обґрунтування того, що нестача вантажу виникла з причин, незалежних від перевізника.

Також позивачем в повній мірі доведено й розмір збитків у вигляді вартості нестачі в сумі 25942,86 грн. (із розрахунку 9шт. х 288,54 грн. – вартість 1 одиниці).

За таких обставин, враховуючи доведення позову позивачем, того, що заперечення відповідача 1 проти позову є недоведеними, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Алчевський коксохімічний завод” м. Алчевськ до Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк, про стягнення збитків в розмірі 25942,86 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

В задоволенні позову відносно відповідача 2, Відкритого акціонерного товариства „Словважмаш” м. Слов’янськ слід відмовити за недоведеністю, оскільки матеріали справи жодним чином не містять доказів в недовантаженні вантажу вантажовідправником.

Судові витрати, в тому числі й вартість проведеної експертизи згідно з рахунком № 394 від 27.03.2007р., підлягають віднесенню на відповідача 1 повністю.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 909, 920, 924, 925 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 23 Закону України „Про залізничний транспорт”, ст.ст. 4, 33, 34, 49, 82-85 ГПК  України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Алчевський коксохімічний завод” м. Алчевськ до Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк, про стягнення збитків в розмірі 25942,86 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Алчевський коксохімічний завод” (94223, м. Алчевськ Луганської області, вул. Красних партизан, 1, ) збитки в розмірі 25942 грн. 86 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 259 грн. 43 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (83102, м. Донецьк, вул. Лисенка, 4, ) вартість судово-технічної експертизи в розмірі 784 грн. 80 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову відносно Відкритого акціонерного товариства „Словважмаш” м. Слов’янськ відмовити.

У судовому засіданні 11.06.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя