ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.06.07                                                                                           Справа№ 5/1156-18/158А

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                                Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                      Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянувши справу за позовом
Прокурора Мостиського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Мостиському районі Львівської області

до
колективного  підприємства (КП) „Райагрошляхбуд”

про
стягнення податкового боргу

з участю представників сторін:

від позивача:   [...] –завідувач юридичного сектору (довіреність за №17/10 від 16.05.2007 року);

[...] –головний державний податковий інспектор (довіреність за №24/10 від 21.06.2007 року);

від відповідача:  не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Прокурор Мостиського району в інтересах держави в особі ДПІ у Мостиському районі Львівської області звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з КП „Райагрошляхбуд” податкового боргу на суму 7297 грн. 99 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги з тих самих міркувань, просить позов задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, не повідомив суд про причини неявки останнього, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення за №1758901, а тому, справа розглядається у відповідності до вимог ч.6 ст.71 КАС України, на основі наявних доказів, без участі представника відповідача, як передбачено ч.2 ст.128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Як платник податків позивач взятий на облік   ДПІ у Мостиському районі Львівської області 08.05.1996 року за №132200017, що підтверджується Довідкою позивача за №320 від 20.06.2007 року.

Податковий борг підприємства становить 7297 грн. 99 коп.

Даний податковий борг виник із заборгованості:

-          по сплаті податкового зобов‘язання з земельного в сумі 7297 грн. 99 коп., в тому числі пеня –1023,12 грн., що підтверджується податковими розрахунками земельного податку за 2006 рік на суму 1730 грн. 00 коп. та за 2007 рік на суму 1730 грн. 00 коп., а також податковими повідомленнями-рішеннями за № 000380130/0 від 27.11.2006 року на суму 735 грн. 00 коп. та за № від 20.12.2005 року на суму 2971 грн. 86 коп.

У відповідності до п.1.2 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ, з наступними змінами та доповненнями, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту (процедура адміністративного оскарження).

Податковим боргом (недоїмкою), у відповідності до п.1.3 ст.1 цього ж Закону вважається, податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

На вимогу господарського суду відповідач не подав доказів, які б свідчили про те, що ним, вказані суми штрафу у податкових повідомленнях рішення узгоджувались в адміністративному чи судовому порядку, а тому, з врахуванням згаданих норм та обставин справи згадані податкові зобов‘язання дійсно є податковим боргом.

ДПІ у Мостиському районі Львівської області на адресу відповідача направила першу податкову вимогу за №1/21 від 05.10.2001 року на суму 271 грн. 16 коп., яка була вручена уповноваженій особі відповідача.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив у строк 30 днів, визначений підп. „б” підп.6.2.3 п.6.2 ст.6 цього ж Закону, у повному обсязі суму податкового боргу органом державної податкової інспекції було направлено платнику податків другу податкову вимогу за №2/137 від 08.11.2001 року на суму 3438 грн. 94 коп., яка була отримана уповноваженою особою відповідача.

Відповідачем суду доказів в підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не представлено.

У відповідності до вимог ст.20 Закону України „Про систему оподаткування”, контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов‘язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про систему оподаткування” платниками податків, зборів є юридичні та фізичні особи, на яких згідно із законами України покладено обов‘язок сплачувати податки і збори (обов‘язкові платежі).

Відповідно до ст.9 Закону України „Про систему оподаткування” одним із обов‘язків платників податків є обов‘язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов‘язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Згідно частин 1 підп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Частиною 2 цього ж підпункту передбачено, що стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

У відповідності до вимог підп.3.1.1 п.3.1 ст.3 даного Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та під ставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Стягнути з  Колективного підприємства „Райагрошляхбуд”, , що знаходиться за адресою Львівська область, м. Судова Вишня,  вул. Лісозаводська, 3,  в користь місцевого бюджету Судовишнянської міської ради (код ЄДРПОУ, 04056233, рахунок №0254) 7297 грн. 99  коп. податкового боргу.

3.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4.          Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя