ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

12.07.2007                                                                             Справа №  4/189-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонськоїфілії  м.Херсон

до     приватного  підприємства  "Дім"   м.Херсон

про   стягнення   53грн.73коп.

за участю  представників сторін:

від  позивача – юрист Бондаренко Р.І.

від  відповідача -  не з'явився

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з заявою про стягнення з відповідача  41грн.40коп.  основного боргу,  10грн.56коп. втрат від інфляції та 1грн.77коп. пені  у зв’язку з  несвоєчасними  розрахунками   за надані послуги зв’язку згідно з договором №042216 від  10.07.2000року.

В засіданні суду позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення щодо  підстав позову.

Відповідач  своїм  правом на судовий захист  не  скористався, в засідання суду вдруге не  з’явився, витребувані судом документи не надав, незважаючи  на  те, що був  повідомлений про  час розгляду справи за адресою, зазначеною  в реєстраційних  документах.

За таких  підстав, оскільки клопотання про  відкладення справи  відповідачем   не надіслано, справа відповідно до  ст. 75 ГПК України розглядається за наявними  в ній доказами, яких  достатньо для вирішення спору по  суті, оскільки  подальше  відкладення розгляду справи  призведе до  порушення строку її  вирішення.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши представника позивача, суд  дійшов до  висновку про  те, що  позовні вимоги підлягають  задоволенню частково з  урахуванням наступного.

Згідно з укладеним між сторонами договором № 042216 від  10.07.2000року  позивач зобов'язався надавати  відповідачу послуги електрозв'язку.

Відповідач відповідно до п. 4.6 зазначеного договору зобов'язався сплачувати  вартість   наданих  послуг  на умовах попередньої оплати  шляхом авансових платежів до 20 числа поточного місяця з  подальшим перерахунком (до  10  числа місяця, що настав після розрахункового  періоду), виходячи  із  фактично  наданих  послуг.

Матеріалами справи та наданим позивачем розрахунком підтверджується,  що позивач виконав свої обов'язки за договором і надавав відповідачу зазначені договором послуги  зв'язку, які сплачувалися відповідачем частково.

Відповідно до п.п.1,7 ст. 193 ГК України, ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та  вимог  Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не  встановлене  договором або законом.

Відповідач  не виконав своїх обов’язків за договором по своєчасних розрахунках за надані послуги  і перерахував їх вартість частково. Заборгованість його за період з 01.11.2005року по 31.03.2007року становила 41грн.40коп.

Оскільки  доказів сплати  зазначеної суми, або  будь-яких  заперечень  проти  позову відповідачем суду не  надано, вимоги  про  стягнення основного боргу  підлягають  задоволенню.

Крім  того, відповідно до  частини  2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового  зобов'язання, на вимогу кредитора  зобов'язаний сплатити   суму боргу з  урахуванням  інфляції  за весь  час прострочення, а також  три  проценти  річних від  простроченої суми, якщо  інший розмір  процентів не  встановлений договором або  законом.

З урахуванням  вимог  зазначеної  норми, позовні вимоги про  стягнення 10грн.56коп. втрат від інфляції  за прострочку сплати  боргу також  підлягають  задоволенню.

Розглядаючи  вимоги позивача в частині стягнення 1 грн.77коп. пені, нарахування якої  передбачено статтею 36 Закону України «Про  телекомунікації» та пунктом 5.8 договору про  надання послуг в розмірі   облікової  ставки НБУ, що  діяла в період прострочки, суд  виходить  із  наступного.

Пункт 6 ст.231 Господарського  Кодексу  України визначає, що  штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань  встановлюються у відсотках,   розмір  яких  визначається  обліковою  ставкою  Національного  банку України за весь  час  користування чужими  коштами, якщо  інший  розмір  відсотків  не  передбачено  законом або  договором.

В той же час відповідно до  ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних  санкцій  за прострочення виконання зобов'язання, якщо  інше не  встановлене законом або  договором, припиняється через  шість місяців від  дня, коли зобов'язання мало  бути  виконано. Тобто, за нормами  ГК України пеня  не  має тривалого  характеру та через  шість  місяців після дня виникнення прострочки слід  припинити  її  нарахування.

Сторони в договорі не  визначили  конкретного  періоду  нарахування пені, а лише обмежили  її  розмір обліковою  ставкою НБУ та порядок нарахування (за кожен  день  прострочки), не  визначивши при  цьому кінцевий  термін  обчислення. Тому, суд  вважає  необхідним застосувати  норму п.6 статті  232 ГК України, у зв'язку з  чим нарахування пені повинно  бути  припинено через  шість  місяців від  дня коли зобов'язання  мало  бути  виконано.

Суд  також  зазначає, що в силу статті 232 Господарського  Кодексу України, при  реалізації  в  судовому порядку  відповідальності  за порушення в сфері  господарювання застосовуються  загальний та скорочені строки позовної  давності, передбачені Цивільним Кодексом України, якщо  інші строки  не  встановлені Господарським  Кодексом України.

Статтею 258 ЦК України визначені спеціальні строки  позовної  давності в один  рік в частині стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином статті  258 ЦК України та 232 ГК України підлягають  застосуванню  одночасно, оскільки  вони  не  суперечать, а доповнюють  одна одну.

Період  нарахування пені в силу ч.6 статті 232 ГК України  починається з 10.12.2005року та закінчується 10.06.2006року. Строк позовної  давності щодо стягнення пені, передбачений ст.258 ЦК України позивачем також  пропущено. Таким чином,  позовні вимоги щодо  стягнення пені задоволенню  не  підлягають.

Судові витрати  відповідно до  ст. 49 ГПК України відносяться на відповідача, оскільки через  несплату боргу з  його  вини виник спір.

В засіданні за згодою  представника позивача судом оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

На підставі п. 1, 7 ст. 193, ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України,  ст. 258, 525, 526, ч. 2 ст. 625  Цивільного Кодексу України  та керуючись ст.ст.  44, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги  задовольнити  в частково.

2. Стягнути з приватного  підприємства  "Дім"   м.Херсон   вул.К.Цеткін, 18  р/р 29 в Херсонській філії  «Укрексімбанку» МФО 352639 код 30069035   на користь    відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії  м.Херсон  проспект Ушакова № 41 р/р  260012199 в ВАТ  «Райффайзен банк Аваль” МФО 352093  код ОКПО  01188661  -    41грн.40коп.  основного боргу,  10грн.56 коп. збитків від інфляції,   102грн.00коп. витрат по сплаті  державного мита  та 118грн.00коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ   видати  після набрання рішенням   законної сили.

3. В стягненні суми пені відмовити.

Суддя                                                                                      З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно до

ст.84 ГПК України 16.07.2007року.