ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 р.
№ 47/721-06

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:
Першикова Є.В.,

суддів:
Ходаківської І.П.,

Шаргала В.І.,

розглянула

касаційну скаргу
дочірнього підприємства "Племінний завод Курганський" акціонерного товариства "Харімпекс" (далі Підприємство)

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду

від
03.04.07

у справі
№ 47/721-06

господарського суду
Харківської області

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" (далі Товариство)

до
Підприємства

про
стягнення 6 181,68 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
Жилевський В.В. (за дов. № 2 від 09.01.07)
- у судовому засіданні 14.06.07;

- відповідача:
не з'явились.

Ухвалою від 26.04.07 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Савенко Г.В., Ходаківська І.П. касаційна скарга Підприємства була прийнята до провадження та призначена до розгляду на 24.05.07, без початку перегляду справи по суті.

У зв'язку з неявкою представників сторін у судове засідання, ухвалою від 24.05.07 розгляд справи було відкладено на 14.06.07.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому засіданні 14.06.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 14.06.07 представники Підприємства не з’явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а від Підприємства повідомлень щодо неможливості участі у судовому засіданні 14.06.07 до колегії суддів Вищого господарського суду України не надходило, справа розглядалась за наявними матеріалами справи за участі представника Товариства.

У зв'язку з перебуванням судді Савенко Г.В. на лікарняному, для розгляду справи № 47/721-06 господарського суду Харківської області, призначеної до перегляду в касаційному порядку на 14.06.07, розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 11.06.07 було створено колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Ходаківська І.П., Шаргало В.І.

Про вказані обставини представника Товариства повідомлено на початку судового засідання 14.06.07. Відводів складу колегії суддів не заявлено.

За згодою представника Товариства, відповідно до ч. 3 ст. 77, ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.06.07 було оголошено перерву до 21.06.07 для виготовлення та оголошення вступної та резолютивної частин постанови Вищого господарського суду України.

У судове засідання 21.06.07 представники сторін не з'явились, у зв'язку з чим повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється сторонам у справі в установленому порядку.

Рішенням від 23.01.07 господарського суду Харківської області (суддя Светлічний Ю.В.) позовні вимоги Товариства задоволено повністю.

З Підприємства на користь Товариства стягнуто 6 181,68 грн. заборгованості, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою від 03.04.07 Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий –Демченко В.О., судді –Барбашова С.В., Пушай В.І.) апеляційну скаргу Підприємства залишено без задоволення, а рішення від 23.01.07 господарського суду Харківської області –без змін.

Вказані судові рішення мотивовані тим, що спірна сума боргу підтверджується матеріалами справи та Підприємством фактично не спростовується.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх судових інстанцій, Підприємство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить оскаржене рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми процесуального права, а саме: ст.ст. 42, 43, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, скаржник наголошує на тому, що апеляційним судом під час перегляду справи не було надано оцінки тому факту, що рішення суду першої інстанції було винесено за відсутності представника Підприємства, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання, оскільки ухвалу суду про призначення справи до розгляду Підприємство отримало вже після відповідного судового засідання.

На день розгляду справи по суті письмовий відзив на касаційну скаргу від Товариства не надійшов.

Представник Товариства у судовому засіданні щодо доводів касаційної скарги заперечував, вважаючи їх безпідставними, та просив касаційну скаргу Підприємства залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення – без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши пояснення представника Товариства, суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судовими інстанціями норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвалою від 24.11.06 господарського суду Харківської області позовна заява Товариства була прийнята до провадження, розгляд справи було призначено на 15.01.07.

Як вбачається з поштового повідомлення про вручення (а.с. 19), вказана ухвала була отримана представником Підприємства 30.11.06.

15.01.07, до початку судового засідання, до господарського суду Харківської області надійшло клопотання Підприємства про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою його представника та розглядом Підприємством питання щодо можливості погашення спірної заборгованості.

Ухвалою від 15.01.07 господарського суду Харківської області клопотання Підприємства було задоволено, розгляд справи відкладено на 23.01.07. Як вбачається з відтиску штампу канцелярії суду на звороті вказаної ухвали, підшитої до матеріалів справи, така ухвала була направлена сторонам у справі 16.01.07 (вих. № 000496).

Поштового повідомлення про вручення ухвали від 15.01.07 матеріали справи не містять.

Як вбачається з виписки з реєстру вхідної кореспонденції Підприємства (а.с. 56) та вхідної дати Підприємства на ухвалі від 15.01.07 (а.с. 57), вказана ухвала була отримана Підприємством лише 23.01.07.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. У випадку сумніву у достовірності наданих учасниками процесу доказів, чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суду надано право витребувати додаткові докази.

Апеляційний суд на вказані обставини не звернув уваги та помилково залишив апеляційну скаргу Підприємства без задоволення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97

№ 475/97-ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадянських прав і обов'язків незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Відкритий характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 55 Основного Закону регламентовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судоустрій України" ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якого рівня.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу, що відповідно до п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені в статтях 42 ("рівність перед законом і судом") та 43 ("Змагальність") Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, для чого господарський суд створює їм необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Забезпечення участі сторін та інших процесуальних осіб у судовому процесі покладається на господарський суд, який відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України після прийняття позовної заяви зобов'язаний винести і надіслати їм ухвалу про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду,  вказавши про дату, час і місце його проведення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що переглядаючи справу в апеляційному порядку судом не було враховано, що у суді першої інстанції справу було розглянуто по суті без участі представника Підприємства. Як і суд першої інстанції, апеляційний суд не з'ясував чи надсилалась Підприємству ухвала про призначення справи до розгляду на 23.01.07, та чи була вона отримана його представником.

При цьому не було враховано положення п. 3.5.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.02 № 75 (далі Інструкція), згідно з яким ухвала про призначення справи до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу з повідомленням про вручення, яке з відміткою про вручення адресатові залучається до матеріалів справи. Факт неодержання ухвали адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманою ухвалою та конвертом оперативно передається службою діловодства судді для ознайомлення та залучення до справи.

З правового аналізу матеріалів справи вбачається відсутність зазначених доказів про вручення Підприємству ухвали від 15.01.07 місцевого суду про призначення справи до розгляду на 23.01.07, у зв‘язку з чим встановити факт вчасного надсилання та отримання вказаної ухвали на підставі наявних матеріалів справи не вбачається за можливе.

На підставі юридичного аналізу наведених правових норм та з урахуванням встановлених обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що матеріали справи свідчить про порушення вимог процесуального законодавства щодо порядку повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України розгляд господарським судом справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є порушенням норм процесуального права і в будь-якому випадку –підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду судом касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи, що судом першої інстанції рішення було винесено у відсутності сторони, не повідомленої належним чином про дату, місце та час судових засідань, що є безумовною підставою для їх скасування, колегія суддів Вищого господарського суду України під час перегляду даної справи обмежилась перевіркою застосування норм процесуального права та не досліджувала підставність та правильність застосування судами норм матеріального права під час винесення судових рішень, оскільки фактично справа належним чином у встановлено процесуальному порядку розглянута не була.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.76 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу дочірнього підприємства "Племінний завод Курганський" акціонерного товариства "Харімпекс" задовольнити.

Рішення від 23.01.07 господарського суду Харківської області та постанову від 03.04.07 Харківського апеляційного господарського суду у справі № 47/721-06 господарського суду Харківської області  скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий
Є.Першиков

судді:
І.Ходаківська

В.Шаргало