ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

16.04.07                                                                                           Справа  № А-1/237-14/10

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                              Орищин Г.В.

суддів                                                                  Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу Надвірнянської об»єднаної державної податкової

інспекції у Івано-Франківській області, м.Надвірна (далі –ОДПІ) від 09.04.2004 р.

№ 2758/10/10-17

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2004 року

у справі № А-1/237-14/10

за позовом ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття», м.Надвірна

до відповідача Надвірнянської  ОДПІ

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

За участю представників сторін:

від скаржника - Нагорняк Б.М. –нач. ДПІ, Гуменюк Ю.С. –нач. юр. від.,

Бабій Т.С. –ГДПІ юр. упр. ДПА в Ів.-Фр. обл.

від позивача –Дунець О.Я. –заст. нач. юр.-дог. від., Кузюк І.Ю. –гол. юр.

В судовому засіданні 05.03.2007 р. оголошувалась перерва до 16.04.2007 р.

Права і обов”язки сторін, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, присутнім в судовому засіданні представникам роз’яснено.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2004 р. у справі № А-1/237-14/10 (суддя Булка В.І.) задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства  „Нафтохімік Прикарпаття”, м.Надвірна (далі –ВАТ), визнано недійсними податкові повідомлення-рішення Надвірнянської ОДПІ (правонаступником якої є ДПІ у Надвірнянському районі) від 09.08.2002 р. №/0 та № /0, якими донараховано акцизний збір в загальній сумі 74635626 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції  на загальну суму 18658910 грн.; стягнено з відповідача на користь позивача 170 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Дана постанова мотивована судом тим, що податковий орган не мав права самостійно визначати суми податкового зобов’язання (як передбачено п.«б»ст. 4.2.2 Закону України «про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»)  для позивача по сплаті акцизного збору, в зв’язку з відсутністю необхідних вихідних (базисних) даних –кількості реалізованих підакцизних товарів (продукції).

Відповідач у справі – ДПІ у Надвірнянському районі, подав апеляційну скаргу на згадане рішення господарського суду, оскільки, на його думку, рішення суду є необ’єктивним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, нафтопродукти виготовлені ВАТ „Нафтохімік Прикарпаття” з давальницької сировини, власником якої є ДП «Фірма Фіаніт Альфа СВІП АТ «Фірма Фіаніт», а тому, саме позивач, як виробник підакцизних товарів з давальницької сировини є платником акцизного збору до бюджету, єдиним об’єктом оподаткування якого є обсяги відвантажених підакцизних товарів, акцизний збір обчислюється у твердих ставках в євро з одиниці реалізованих (переданих, ввезених в Україну) товарів (продукції). У позивача є вихідні (базисні) дані для визначення суми податкового зобов’язання по акцизному збору, і саме він, як платник акцизного збору, несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність стягнення та сплати акцизного збору до бюджету.

Позивач з вимогами скаржника не погоджується з підстав, викладених в запереченнях на апеляційну скаргу (а.с.136-138) та в усних поясненнях в судових засіданнях.

При розгляді апеляційної скарги та матеріалів справи судовою колегією встановлено наступне:

За результатами проведеної Надвірнянською ОДПІ перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття»за липень-грудень 2001 р. та січень-березень 2002 р., 02 серпня 2002 року складено акт б/н, яким, зокрема, встановлено порушення позивачем ст.ст.2, 3, 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір»- не нараховано та не сплачено в бюджет акцизний збір за перевірений період в сумі 74 635 626 грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом 09 серпня 2002 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ /1 про визначення позивачу податкового зобов’язання за платежем: акцизний збір (бензин моторний) в розмірі 50264392 грн., де 40211512 грн. –основний платіж та 10052880 грн. –штрафні (фінансові) санкції;

№ /0 про визначення позивачу податкового зобов’язання за платежем: акцизний збір (дизельне паливо) в розмірі 43030144 грн., де 34424113 грн. –основний платіж та 8606030 грн. - штрафні (фінансові) санкції,

які є предметом оспорювання.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам та матеріалам справи, судова колегія відзначає наступне:

Абзацом 1 статті 2 Закону України "Про ставки акцизного збору ввізного мита на деякі товари (продукцію)" встановлено, що акцизний збір обчислюється у твердих ставках в євро з одиниці реалізованих (переданих, ввезених в Україну) товарів (продукції) або за ставками у відсотках до обороту з реалізації (передачі) товарів (продукції), а для імпортованих товарів - до оборотів, які визначаються виходячи з митної (закупівельної) вартості збільшеної на суму ввізного мита, без урахування акцизного збору. Цим же Законом визначено види нафтопродуктів, які віднесено до підакцизних товарів, та затверджено ставки акцизного збору на них. Статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" визначено, що об'єктом оподаткування акцизним збором є - обороти з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції), в тому числі, з давальницької сировини, шляхом їх продажу, обміну на інші товари (продукцію, роботи, послуги), безплатної передачі товарів (продукції) або з частковою їх оплатою, а, також, обсяги відвантажених підакцизних товарів (продукції), виготовлених з давальницької сировини.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про порядок нарахування, терміни сплати і подання розрахунку акцизного збору затвердженого наказом ДПА України від 19.03.2001 р. №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2001 р. за №295/5486 встановлено, що акцизний збір обчислюється у твердих ставках у гривнях або в євро з одиниці реалізованих (переданих, ввезених в Україну) товарів (продукції) або за ставками у відсотках до обороту з реалізації (передачі) товарів (продукції).

Таким чином, ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття», переробляючи нафту і здійснюючи відвантаження нафтопродуктів, відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір", є платником акцизного збору до бюджету, оскільки п.”а” ст. 2 цього Декрету визначено, що платниками акцизного збору є суб'єкти підприємницької діяльності, а також їх філії, відділення (інші відокремлені підрозділи) - виробники підакцизних товарів (послуг) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини по товарах (продукції), на які встановлено ставки акцизного збору у твердих сумах.

Статтею 6 Закону України "Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" від 22.03.2001 р. № 2324 зазначено, що власник готової продукції, на яку встановлено ставку акцизного збору в твердих сумах, виготовленої на давальницьких умовах, сплачує акцизний збір виробнику (переробнику) не пізніше дня відвантаження готової продукції його замовнику, або за його дорученням іншій особі.

Умовою відвантаження виробником (переробником) готової продукції, виготовленої з давальницької сировини, його власнику або за його дорученням іншій особі є документальне підтвердження банківської установи про перерахування відповідної суми акцизного збору на розрахунковий рахунок виробника (переробника).

Як вбачається з матеріалів справи, відвантаження ДП «Фірма Фіаніт Альфа»СВІП АТ «Фірма Фіаніт»підакцизних товарів, вироблених з давальницької сировини, здійснювалося без сплати акцизного збору власником готової продукції виробнику, що і стало, в даному випадку, підставою для донарахування ВАТ „Нафтохімік Прикарпаття" акцизного збору. Таке відвантаження відбувалось згідно рішення господарського суду Івано-Франківської області по справі №8/194 від 26.06.2001 р., яким задоволено позов ДП «Фірма Фіаніт Аільфа»СВІП АТ «Фірма Фіаніт»до ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття», визнано недійними п.п.10.2 договорів № 7-09-0070-01-17, № 7-09-0071-01-17, № 7-09-0072-01-17, № 7-09-0073-01-17 від 01.06.2001 р. і зобов”язано ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” відвантажувати нафтопродукти цьому підприємству без сплати акцизного збору, оскільки на нього розповсюджуються державні гарантії щодо захисту іноземних інвестицій, дане рішення набрало законної сили і є обов’язковим до виконання на всій території України.

Однак, відповідно до ст.1 Закону України «Про усунення дискримінації  з оподаткування суб’єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження», на території України до суб’єктів підприємницької діяльності або інших юридичних осіб, їх філій, відділень, відокремлених підрозділів, включаючи постійні представництва нерезидентів, створених за участю іноземних інвестицій, незалежно від форм та часу їх внесення, застосовується національний режим валютного регулювання та справляння податків, зборів (обов’язкових платежів), встановлений законами України для підприємств, створених без участі іноземних інвестицій.

Частиною 1 статті 5 вищезазначеного Закону передбачено, що цей Закон поширюється на підприємства з іноземними інвестиціями, незалежно від часу внесення іноземних інвестицій, їх реєстрації, у тому числі до введення в дію та протягом дії Закону України від 13 березня 1992 року "Про іноземні інвестиції". Декрету Кабінету Міністрів України від 20 травня 1993 року № № 55-93 "Про режим іноземного інвестування" та Закону України від 19 березня 1996 року "Про режим іноземного інвестування".

Згідно рішення Конституційного Суду України від 29.01.2002 року у справі     №1-17/2002, положення частини першої статті 5 Закону України "Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб'єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження" у взаємозв'язку з іншими положеннями цього Закону є підставою як для відмови у наданні, так і для припинення раніше наданих пільг у сфері валютного і митного регулювання та справляння податків, зборів (обов'язкових платежів) підприємствам з іноземними інвестиціями, їх дочірнім підприємствам, а, також, філіям, відділенням, іншим відокремленим підрозділам, включаючи постійні представництва нерезидентів, незалежно від часу внесення іноземних інвестицій та їх реєстрації.

Отже, із дня набрання  чинності Законом України "Про усунення дискримінації з оподаткуванні суб'єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження",  припинено пільговий режим валютного регулювання, оподаткування та митного оформлення для підприємств, створених із залученням іноземних інвестицій, незалежно від форми та часу їх внесення.

Слід також зазначити, що згідно ч.2 ст.7 згаданого Закону, судові рішення про застосування до підприємств з іноземними інвестиціями, їхніх дочірніх підприємств, а також філій, відділень та інших відокремлених підрозділів державних гарантій захисту інвестицій, винесені на підставі законодавчих актів, зазначених у статті 4 цього Закону, підлягають виконанню виключно в частині що не суперечить цьому Закону.

З огляду на викладене, постанову господарського суду слід скасувати, в задоволенні позову - відмовити.

Отже, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, п.п.6 і 7 р.YІІ Кодексу

адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Надвірнянської ОДПІ задоволити.

Постанову господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2004 року у справі № А-1/237-14/10 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Дана постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку, у відповідності із ст.ст.211, 212 КАС України.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

головуючий суддя                                                                Г.В. Орищин

судді                                                                                      О.П. Дубник

Г.Г. Якімець