ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19 червня 2007 р.                                                                 Справа  № 17/112

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді          Ушак І.Г.  у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

позивача  – Кузка С.О., представник за довіреністю;

відповідача  - Карп”юк  В.М., представник за довіреністю

розглянув справу за позовом  акціонерного комерційного промислово–інвестиційного банку в особі філії „Відділення Промінвестбанку м. Ужгород”, м. Ужгород  до управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді про скасування рішення відповідача від 17.04.2007р. № 400 „Про застосування  фінансових санкцій за  несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на банківські рахунки органів Пенсійного фонду сум страхових внесків, фінансових санкцій ”

Позивач звернувся до суду з наведеним позовом, а представник його у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, вважаючи, що оспорюване рішення є незаконним та підлягає скасуванню. Позивач вважає  законними свої  дії по видачі  кооперативу „Заря”, як  клієнту банка,  готівкових коштів  на виплату заробітної плати без перерахування або з перерахуванням не в повному  обсязі страхових  внесків до Пенсійного фонду України, у зв’язку з чим до банку оспорюваним рішенням застосовано фінансові санкції. При цьому посилається на приписи ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1068, 1074 Цивільного кодексу України щодо права кооператива „Заря” володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, зокрема, коштами на банківському рахунку та непорушності цього права банком.

Відповідач письмовими запереченнями та його представник у судовому засіданні заперечує проти позову, вважаючи позовні вимоги  позивача безпідставними, а оспорюване рішення таким, що прийнято у відповідності до чинного законодавства. При цьому посилається, на приписи ст. 20 Закону України ”Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, відповідно до яких  банківські установи приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу коштів для виплат заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу  зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів що підтверджують фактичну сплату цих сум.

Оскільки позивач допустив  три випадки видачі кооперативу „Заря”  - страхувальнику за наведеним Законом -  готівкових коштів для виплати заробітної плати без надання платіжного документу про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в одному випадку, в іншому випадку - з наданням такого платіжного документу, однак не на належну до сплати суму страхових внесків, про що складено акт від 17.04.07, на підставі якого в порядку ст. 106 вищенаведеного Закону прийнято оспорюване рішення про застосування фінансових санкцій до позивача.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про  часткове задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

Спірні відносини, що є предметом даного позову,  виникли між сторонами –відділенням Промінвестбанку та територіальним відділенням Пенсійного фонду України - як суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, тому вони регулюються приписами Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон).

За приписами п. 12 ст. 20 даного Закону установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу коштів для виплат заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів що підтверджують фактичну сплату цих сум. У разі невиконання банками цієї вимоги, вони за рахунок власних коштів у порядку, визначеному Національним банком України, сплачують відповідному територіальному відділенню Пенсійного фонду  суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників  щодо відшкодування цієї суми.

Така ж норма щодо обов’язку банку здійснення прийому від платника платіжних  документів на одержання заробітної плати працівників лише за умови подання платником платіжних доручень на перерахування платежів, утриманих із заробітної плати та нарахованих на фонд оплати праці податків до бюджету і зборів/страхових внесків до державних цільових фондів, або документального підтвердження їх сплати раніше, передбачена також п. 3.9 Інструкції „Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті”, затвердженої  постановою НБУ від  21.01.04 №  22, яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб і банків у грошовій одиниці України  на території України, що здійснюється за участю банків.  При цьому,  банк не перевіряє правильність нарахування (обчислення) платежів, утриманих із заробітної плати і нарахованих на фонд оплати праці податків до бюджету та  зборів/страхових внесків до державних цільових фондів. Відповідальність  за правильність нарахування (обчислення) цих платежів несе платник. Якщо банк не забезпечив перерахування страхових внесків до  відповідного територіального органу Пенсійного фонду України одночасно з видачею коштів на виплату заробітної плати, то він за рахунок власних коштів сплачує Фонду суму несплачених страхових внесків. У разі несплати самим банком цих сум, Фонд здійснює їх стягнення з банку в порядку , встановленому законодавством України.

За змістом підп. 2 п. 10 ст. 106 Закону виконавчими органами Пенсійного Фонду за порушення вищенаведених приписів до банків застосовуються штрафні санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі суми несплачених страхових внесків, про що посадовими особами  виконавчих органів  Пенсійного фонду виносяться відповідні рішення.

Матеріалами справи встановлено та визнано сторонами, що позивач, здійснюючи банківське обслуговування кооперативу „Заря”, який як роботодавець є страхувальником за змістом Закону, 11.07.06 видав останньому кошти на суму 5700 грн. для виплати заробітної плати працівникам без пред’явлення кооперативом платіжних документів про перерахування  відповідної суми (1074,19 грн.) страхових внесків до Пенсійного фонду України або документів, що підтверджували б фактичну сплату цієї суми,  а 14.07.06 та 10.08.06  видав  кошти для виплати заробітної плати за наявності платіжних документів про перерахування страхових внесків до Пенсійного фонду України, однак  не перевіривши правильність їх обчислення та перерахування, внаслідок чого до Пенсійного фонду недоплачено страхових внесків  відповідно на суми 354,63 грн. та  1303,60 грн.  Про  зазначені обставини посадовими особами відповідача складено акт, на підставі якого прийнято оспорюване рішення про накладення на позивача штрафу на суму 2732,42  грн., що  сумарно становить  суму  страхових внесків, які підлягали сплаті кооперативом „Заря” у наведених трьох випадках.

Аналізуючи оспорюване рішення та підстави його прийняття, суд дійшов висновку, про відповідність цього рішення вищенаведеним приписам чинного законодавства в частині накладення штрафу на суму 1074,19 грн.,  за видачу  банком 11.07.06 кооперативу „Заря” коштів на суму 5700 грн. для виплати заробітної плати працівникам без пред’явлення платіжних документів про перерахування страхових внесків до Пенсійного фонду України або документів, що підтверджували б фактичну сплату  внесків.  В іншій частині штраф нарахований банку безпідставно, оскільки 14.07.06 та 10.08.06 кошти для виплати заробітної плати видані банком підприємству за наявності платіжних документів про перерахування страхових внесків до Пенсійного фонду України. Відповідальність за неправильне обчислення та перерахування  страхових внесків у цих випадку не може покладатися на банк.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, а відповідачем не спростовано, відсутність законних підстав прийняття оспорюваного рішення про застосування штрафних санкцій  до позивача в частині суми 1658,23 грн., тому в цій частині рішення належить визнати незаконним та скасувати, частково задоволивши позовні вимоги. В іншій частині – у позові належить відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 5, 14, 20, 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст. 2, 3, 11, 71, 86, 94, 158-163, п. 6 розділу УІІ Кодексу адміністративного судочинства України,

суд  постановив:

1.          Позов задоволити  частково.

Скасувати  рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді від 17.04.2007р. № 400 „Про застосування  фінансових санкцій за  несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на банківські рахунки органів Пенсійного фонду сум страхових внесків, фінансових санкцій ” в частині накладення штрафу на суму 1658,23 грн.

2. В іншій частині –у позові відмовити.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова   виготовлена   27.06.07

Суддя                                                                                Ушак  І. Г.