ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.06.2007
Справа №2-8/4804-2007А

Суддя Господарського суду АР Крим Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Яриловой О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом – Державного підприємства «Придніпровська залізниця»,

м. Дніпропетровськ в особі відособленого структурного підрозділу Сімферопольської дистанції лісозахисних насаджень, м. Сімферополь

До відповідача - Сімферопольської міської Ради, м. Сімферополь

Про визнання протиправною бездіяльність.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Мусафірова Т.М., пред-к за дов. №64 від 01.01.2007 року.

Від відповідача – Чернов М.А., пред-к за дов. №24/01-55/1076 від 16.05.2007 року.

Сутність спору: позивач, Державне підприємство «Придніпровська залізниця», в особі відособленого структурного підрозділу Сімферопольської дистанції лісозахисних насаджень звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідача Сімферопольської міської Ради, просить визнати протиправною бездіяльність Сімферопольської міської Ради про надання згоди на розробку проекту відводу земельних ділянок. Зобов’язати Сімферопольську міську Раду на першій сесії, прийняти рішення про надання згоди на розробку відводу земельних ділянок ДП «Придніпровська залізнична дорога» загальною площею 127,6923га, в межах міста Сімферополя.

Представник відповідача представив відзив відповідно до якого на підставі того, що Сімферопольська міська Рада не має повноважень по розпорядженню земельними ділянками, на яких розташовані державні підприємства просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача представив уточнення позовних вимог відповідно до яких просить визнати протиправною бездіяльність Сімферопольської міської Ради. Спонукати Сімферопольську міську Раду розглянути питання про дозвіл ДП «Придніпровська залізнична дорога» на виконання робіт по відводу земельних ділянок в межах м. Сімферополя на найближчій сесії міської Ради.

Представник позивача представив уточнення позовних вимог згідно до яких просить спонукати Сімферопольську міську Раду розглянути питання про дозвіл ДП «Придніпровська залізнична дорога» на виконання робіт по відводу земельних ділянок у постійне користування, розташованих в полосі відводу дороги в межах м. Сімферополя на найближчій сесії міської Ради.

Справа слуханням відкладалась, в судовому засідання оголошувалась перерва в порядку ст. 150 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

07.12.2006 року Державне підприємство «Придніпровська залізниця» направила на адресу заступника Сімферопольського міського голови з питань діяльності виконавчих органів Ради листа №715-9/1240 з проханням надати дозвіл на складання проекту землеустрою на земельну ділянку смуги відведення існуючої залізниці в межах м. Сімферополя загальною площею 127,6923 га. Також зазначено, що на даній земельній ділянці розташовані об’єкти, які використовуються ДП «Придніпровська залізниця» для здійснення своєї функціональної діяльності.

13.12.2006 року Кримське управління геодезії, картографії та геоінформаційних систем  ДП «Кримгеоінформатика» направила на адресу голови комітету по управлінню земельними ресурсами листа №358/3 з зазначенням, що для розробки проекту землеустрою по відводу земельних ділянок ДП «Придніпровська залізнична дорога» в межах м. Сімферополя, ДП «Кримгеоінформатика» просить підготовити рішення сесії міської Ради «Про дозвіл розробки проекту землеустрою по відводу земельних ділянок». Також зазначено, що загальна площа території в межах м. Сімферополя складає 127,6923га.

18.01.2007 року Виконавчий комітет Сімферопольської міської Ради направив на адресу ДП «Придніпровська залізнична дорога» листа №12477/24/01-13 з посиланням на п.12. Перехідних положень Земельного Кодексу України, згідно до якого, до  розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім  земель,  переданих  у приватну власність, та земель, на яких розташовані   державні,   в   тому  числі  казенні,  підприємства, господарські  товариства, у статутних фондах яких державі належать частки   (акції,   паї),   об'єкти  незавершеного  будівництва  та законсервовані  об'єкти,  здійснюють відповідні сільські, селищні, міські  ради,  а  за  межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади на підставі чого, враховуючи вищевикладене, питання щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою на земельну ділянку смуги відведення існуючої залізниці в межах м. Сімферополя загальною площею 127,6923 га не входить до повноважень міської Ради.

Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України, право   власності  та  право  постійного  користування  на земельну  ділянку  виникає  після  одержання  її   власником   або користувачем  документа,  що  посвідчує  право  власності чи право постійного користування  земельною  ділянкою,  та  його  державної реєстрації.

Згідно до ч.1 ст. 126 Земельного Кодексу України, право  власності  на  земельну  ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується  державними  актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 68 Земельного Кодексу України передбачено, що до земель   залізничного   транспорту   належать  землі  смуг відведення   залізниць   під   залізничним   полотном   та    його облаштуванням,   станціями   з   усіма   будівлями   і   спорудами енергетичного,  локомотивного,  вагонного, колійного, вантажного і пасажирського     господарства,     сигналізації    та    зв'язку, водопостачання,  каналізації;  під  захисними  та  укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами,  необхідними  для  забезпечення   роботи   залізничного транспорту.

Згідно пояснень позивача, в полосі відводу Державного підприємства «Придніпровська залізнична дорога» розташовані земельні ділянки у межах м. Сімферополя загальною площею 127,6923га, що підтверджується висновком управління містобудування та архітектури Сімферопольської міської Ради від 16.10.2006 року про можливість цільового використання земельної ділянки, реєстром балансової належності від 15.08.2006 року, листом ДП «Кримгеоінформатика» від 13.12.2006 року №358/3.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» сільські, селищні і міські ради за погодженням з відповідними органами виконавчої влади приймають рішення про розмежування земель державної та комунальної власності в межах населених пунктів та погоджують питання розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів у межах їх територій.

Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного Кодексу України, до  розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім  земель,  переданих  у приватну власність, та земель, на яких розташовані   державні,   в   тому  числі  казенні,  підприємства, господарські  товариства, у статутних фондах яких державі належать частки   (акції,   паї),   об'єкти  незавершеного  будівництва  та законсервовані  об'єкти,  здійснюють відповідні сільські, селищні, міські  ради,  а  за  межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно вищевикладеного, питання щодо розпорядження землями державної та комунальної власності в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради.

Отже відмову Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради згідно листа №12477/24/01-13 з посиланням на те, що питання надання дозволу на складання проекту землеустрою на земельну ділянку смуги відведення існуючої залізниці в межах

м. Сімферополя загальною площею 127,6923 га не входить до повноважень міської Ради суд розцінює як бездіяльність.

Таким чином, Сімферопольська міська Рада своєю відмовою (бездіяльністю) щодо надання дозволу на розробку проекту відводу земельних ділянок порушує права ДП «Придніпровська залізнична дорога» на оформлення та отримання державного акту на право постійного користування, згідно з їх цільовим призначенням, які надаються підприємствам залізничного транспорту для здійснення відповідної діяльності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на даний час законодавством України чітко не передбачено регулювання правовідносин щодо відводу земельних ділянок у постійне користування ДП «Придніпровська залізниця», отже суд зазначає, що необхідно застосувати аналогію права та спонукати Сімферопольську міську Раду розглянути на найближчій сесії Сімферопольської міської Ради  питання про надання дозволу ДП «Придніпровська залізнична дорога» на виконання робіт по відводу земельних ділянок у постійне користування, розташованих в полосі відводу дороги в межах м. Сімферополя.

Відповідно до ч.7 ст. 9 Кодексу Адміністративного Судочинства України, у   разі   відсутності   закону,   що  регулює  відповідні правовідносини,  суд  застосовує   закон,   що   регулює   подібні правовідносини  (аналогія закону),  а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних  засад  права (аналогія права).

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з  використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія);

- з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом примусового виконання обов’язку в натурі.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 05.06.2007 р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 18.06.2007 р.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Спонукати Сімферопольську міську Раду (95000, АР Крим, м. Сімферополь,

вул. Толстого, 15) розглянути на найближчій сесії Сімферопольської міської Ради  питання про надання дозволу ДП «Придніпровська залізнична дорога» (95006,

АР Крим, м. Сімферополь, бульвар Леніна, 15/1, р/р05 в КФ АБ «Экспрес-Банк», МФО 384674, ОКПО 01074839) на виконання робіт по відводу земельних ділянок у постійне користування, розташованих в полосі відводу дороги в межах м. Сімферополя.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.