донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

21.03.2007 р.                                                                            справа №43/3-62

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Ракульцева С.О., дов. б/н від 20.03.07р.,

від відповідача:
від прокуратури:
не з"явився,
Кілійчук Т.В., посвідчення № 2373

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполь

на ухвалу господарського суду

Донецької області

від
30.01.2007 року

по справі
№43/3-62 ( суддя Зубченко І.В.)

за позовом
Прокурора Приморського району м.Маріуполь в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполя

до
Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка

про
стягнення заборгованості за послуги орендодавця у сумі 12 748, 24грн

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.2007 року  у прийнятті позовної заяви прокурора Приморського району м.Маріуполь в інтересах держави в особі міського майна Маріупольської міської ради до Відкритого акціонерного товариства „ Донецькобленерго” м.Горлівка про стягнення заборгованості за послуги орендодавця у сумі  12 748,24грн.відмовлено.

Ухвала  господарського суду мотивована тим, що відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення  Конституційного суду України  від 08.04.99р. № 3-рп/99 прокурори подають позови  до господарського суду  саме в інтересах держави,  а  не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх  підпорядкування і форм власності. У Схемі організації та взаємодії центральних органів виконавчої влади, затвердженою Указом Президента України від 15.12.1999 р. № 1573/99 міститься вичерпний перелік органів виконавчої влади. Управління міського майна Маріупольської міської ради у цьому переліку не значиться, не є воно і органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абз. 2 п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. у справі № 1-199). Позовні вимоги (підстава, предмет) є наслідками суто господарської діяльності між позивачем та відповідачем.

Позивач, Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполь, не погоджуючись з ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.07р. по справі № 43/3-62, звернувся з апеляційною скаргою про її скасування, оскільки вважає, що вона прийнята передчасно та незаконно, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх  вимог заявник посилається на те, що згідно п. 2.1 Положення про управління міського майна Маріупольської міської ради , затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 12.12.02р. № 248 з наступними змінами , управління є виконавчим органом міської ради, юридичною особою, що від імені та в інтересах територіальної громади здійснює повноваження по володінню користуванню і розпорядженню комунальною власністю та самостійно веде справи у судах різної юрисдикції, у тому числі в господарських судах, у суперечках пов‘язаних із захистом права комунальної власності.

Відповідач, Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”  м.Горлівка , відзиву на апеляційну скаргу не представив . Представник відповідача в засідання суду не з‘явився , поважних  причин нез‘явлення суду не повідомив. Про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони були сповіщені належним чином.

Зважаючи  на неповідомлення відповідачем  поважних причин нез'явлення його представників до суду, достатність наданих сторонами доказів та керуючись ст.75 Господарського процесуального кодексу України -  справа розглядається  за наявними в ній  матеріалами.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення  місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи повноважних представників сторін, що присутні в судовому засіданні, судова колегія встановила наступне.

Прокурор Приморського району м. Маріуполя в інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради,  звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго”, м.Горлівка, про стягнення заборгованості за послуги орендодавця у сумі 12 748,24грн.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на   те , що невиконання відповідачем зобов‘язань  по договору  оренди завдає шкоди інтересам держави та позбавляє можливості використовувати відповідно закону кошти , отримані за оренду об‘єктів , що знаходяться у комунальній власності , оскільки в міський бюджет не надходять кошти, які повинні забезпечувати виконання міських соціально-економічних завдань.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.2007 року  у прийнятті позовної заяви прокурора Приморського району м.Маріуполь в інтересах держави в особі міського майна Маріупольської міської ради до Відкритого акціонерного товариства „ Донецькобленерго” м.Горлівка про стягнення заборгованості за послуги орендодавця у сумі  12 748,24грн. відмовлено.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважного представника позивача , колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, та не відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 2 Закону України „ Про власність” на території  України існує  приватна , колективна та державна власність .

Обов‘язки щодо управління державним  майном від імені народу  здійснює відповідно Верховна Рада України і місцеві Ради народних депутатів  України ,  а також уповноважені ними державні органи.

Положеннями ст. 29 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено передання повноважень щодо управління комунальною власністю виконавчим органам сільських, селищних , міських рад.

Відповідно  до п.п. 2.2 Договорів оренди № 4364-ж від 01.11.05р. та № 4641-ж від 20.10.06р.  приміщення , що розташоване за адресою: м.Донецьк , пр. Леніна , 1-а  загальною площею  310,6 кв.м. є  власністю  Маріупольської міської ради.

На підставі п. 31 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” сільські , селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремі  повноваження по управлінню майно , що відноситься до комунальної власності.

Згідно з п. 2.1 Положення про управління  міського майна Маріупольської міської ради , затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 12.12.02р. № 248 з наступними змінами , управління є виконавчим органом міської ради, юридичною особою, що від імені та в інтересах територіальної громади здійснює повноваження по володінню користуванню і розпорядженню комунальною власністю та самостійно веде справи у судах різної юрисдикції , у тому числі в господарських судах, у суперечках пов‘язаних із захистом права комунальної власності.

В даному випадку приміщення   є комунальною власністю та платежі за оренду даного приміщення  повинні надходити до місцевого бюджету , а саме , на спеціальний рахунок Маріупольської міської ради.

Таким чином , судова колегія вважає , що ненадходження грошових коштів за оренду комунального майна  завдає шкоди інтересам держави та позбавляє можливості  використовувати дані кошти за призначенням відповідно до закону ,як про це вірно зазначає в позові Прокурор.

Згідно зі ст. 2 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд порушує справи за позовними заявами ,зокрема , прокурорів та їх заступників, які звертаються  до господарського суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор (його заступник) самостійно визначає ,  в чому полягає порушення інтересів держави , та обґрунтовує необхідність захисту останніх.

В даному випадку , у позовній заяві прокурором визначено , що  невиконання відповідачем зобов‘язань по договору оренди завдає шкоди інтересам держави та позбавляє можливості використовувати  відповідно закону кошти , отримані за оренду об‘єктів , що знаходяться у комунальній власності, оскільки в міський бюджет не надходять кошти, які повинні забезпечувати виконання міських соціально-економічних завдань.

Відповідно до ч. 2 п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України від 08.04.99р. № 3-рп/99 Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві , в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави , і ця заява , за ст. 2 Господарського процесуального кодексу України , є підставою для порушення справи в господарському суді.

Пунктом 2 резолютивної частини вищевказаного Рішення  Конституційний суд визначає ,що під поняттям „ орган , уповноважений державою  здійснювати відповідні функції у спірних відносинах” , потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування , якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Як про це зазначалось вище , управління  міського майна Маріупольської міської ради є виконавчим органом міської ради.

Таким чином , судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції  про те , що Управління міського майна Маріупольської міської ради не є органом місцевого  самоврядування , якому законом надано повноваження органу виконавчої влади , та не є органом виконавчої влади , оскільки не значиться у переліку  визначеному у Схемі  організації та взаємодії центральних органів виконавчої влади , затвердженої Указом Президента  України від 15.12.1999р. № 1573/99.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що ухвала господарського суду Донецької області по даній справі не відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких надана апеляційна скарга, є підставою для його скасування.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполь на ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2007 р. у справі № 43/3-62 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2007 р. у справі № 43/3-62 скасувати.

Справу № 43/3-62 передати на розгляд місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий

Судді:

Вик. Р.Н.

Надр. 8  прим.

1-й прим. –позивачу

2-й прим. –відповідачу

3- й прим. -  у справу

4-й прим.- ГСДО

5,6-й прим.- ДАГС

7,8-й прим.- прокуратурі