ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" червня 2007 р.
Справа  № 9/155-07-4193А

м. Одеса                                                                              12 годин 00 хвилин

господарський суд Одеської області

у складі судді господарського суду Одеської області Бакланової Н.В.

при секретарі Русанової Л.О., за участю представників позивача Гергієвої О.М., що діє на підставі довіреності №780/02-09 від 04.05.2007р., Пукліч В.В., що діє на підставі довіреності  №1167 від 21.06.2007р., Качанова В.Х. –міського голови, представника відповідача: Бугор О.Д., що діє на підставі довіреності №01-02-37-961 від 08.06.2007р., представника третьої особи: Бугор О.Д., що діє на підставі довіреності №171 від 20.06.2007р., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №545 господарського суду Одеської області в м. Одесі адміністративну справу № 9/155-07-4193А

За позовом:  Болградської міської ради

до  відповідача:  Болградської районної державної адміністрації в особі інспекції Державного будівельно-архітектурного контролю

третя особа, яка  не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Болградська районна спілка споживчих товариств

про визнання недійсним дозволу на виконання будівельних робіт

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 22.05.2007р. господарським судом Одеської області відкрито провадження у справі №9/155-07-4193А за позовом Болградської міської ради до відповідача Болградської районної державної адміністрації в особі інспекції Державного будівельно-архітектурного контролю   про визнання недійсним дозволу на реконструкцію існуючих навісів для торгівлі, виданого начальником інспекції ДАБК Болградської райдержадміністрації від 20.10.2005 р. за № 161.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.06.2007р.  до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Болградську районну спілку споживчих товариств.

Позовні вимоги позивач мотивує наступним.

На підставі клопотання Болградської РСТ про реконструкцію існуючих навісів для торгівлі кондитерськими виробами, виконавчим комітетом Болградської міської ради прийнято рішення від 14.04.2005р. за №169 про надання згоди Болградській РСТ на попередній вибір земельної ділянки на реконструкцію існуючих навісів, з подальшим узгодженням з районним відділом земельних ресурсів, природоохоронної та санітарно-епідеміологічної служби, відділом містобудування та архітектури Болградської районної державної адміністрації, та затвердженням даного питання на черговій сесії Болградської міської ради.

Даний порядок визначається та регулюється п. 34 ст. 26 закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

20.10.2005р. начальником інспекції ДАБК Болградської райдержадміністрації за №161 видано дозвіл на реконструкцію існуючого навісу для торгівлі на ім’я голови   Болградської РСТ.

Позивач стверджує, що при видачі вказаного дозволу начальником інспекції ДАБК Болградської райдержадміністрації  були перевищені посадові повноваження, що виразилося в недотриманні вимог рішення виконавчого комітету Болградської міської ради від 14.04.2005р. №169 в частині затвердження даного рішення на черговій сесії Болградської міської ради, що є порушенням Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

На сесії V скликання Болградської міської ради від 05.05.2006р. рішення виконавчого комітету Болградської  міської ради від 14.04.2005р. за №169 затверджено не було.

Третя особа позовні вимоги не визнає з огляду на наступне.

Згідно п. 2.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05.12.2000 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2000 р. за № 945/5166, для одержання дозволу на виконання будівельних робіт забудовник (замовник) повинен подати до інспекції держбудконтролю такі документи: а) заяву забудовника (замовника); б) рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування; в) документ, що посвідчує право власності забудовника (замовника) чи право користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою, на якій буде розміщено об'єкт містобудування; г) комплексний висновок державної інвестиційної експертизи; д)документ про призначення відповідальних виконавців робіт (виконроба, осіб, що виконують технічний нагляд, авторський нагляд); е) затверджену в установленому порядку проектну документацію (будівельний генеральний план та паспорт фасаду в двох примірниках, пояснювальна записка для реєстрації). У разі проведення реконструкції, реставрації, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, споруд та інших об'єктів без зміни цільового призначення об'єкта замовник (забудовник) крім рішення виконавчого органу відповідної ради, Київської та Севастопольської державної адміністрації про дозвіл на будівництво подає також копію документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмову згоду його власника на проведення зазначених робіт.

Усі вищезгадані вимоги Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт третьою особою було виконано та до інспекції держбудконтролю   були подані усі необхідні для отримання дозволу документи.

На підставі цих документів Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Болградського району 20.10.2005 р. Болградській райспоживспілці було видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 161, а саме на виконання будівельних робіт щодо реконструкції наявного навісу у магазин із продажу кондитерських виробів.

Тобто, зазначений дозвіл на виконання будівельних робіт видано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Болградського району у відповідності до вимог чинного законодавства і в межах наданих посадовим особам цієї інспекції повноважень.

Проте в своїй позовній заяві Болградська міська рада зазначає, що рішення виконавчого комітету цієї ради № 169 від 14.04.2005 р., на підставі якого було видано оспарюваний дозвіл на будівництво, не було затверджено на черговій сесії міської ради, а тому на його підставі Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Болградського району не мала права видавати такий дозвіл. Ці доводи позивача не грунтуються на вимогах діючого в Україні законодавства і не можуть бути прийняті судом до уваги. Більш того, 22.05.2006 р. зазначене рішення виконавчого комітету Болградської міської ради, в частині його затвердження на черговій сесії міської ради, було опротестовано прокурором Болградського району як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, третя особа зазначає, що згідно ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. При цьому ч. 2 цієї ж статті КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умов, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Про наявність оспорюваного дозволу на будівництво Болградській міській раді відомо з 20.10.2005 р., тобто з моменту його видання. Проте до адміністративного суду із позовом про незаконність цього дозволу міська рада звернулась лише 22.05.2007 р., коли строк на звернення до суду вже сплинув. За таких обставин та враховуючи викладене вище Болградська райспоживспілка вважає, в задоволенні адміністративного позову Болградській міській раді суд має відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

01.09.2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно п.6 Розділу УП Кодексу до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій інстанції відповідні місцеві господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

П.1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що компетенція адміністративних судів поширюється на, зокрема, спори фізичних чи юридичних  осіб із суб’єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових  чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ч. 1 ст. 104  Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина перша ст. 100 КАС України встановлює, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач, наполягає на тому, що позовні вимоги  не підлягають задоволенню, так як заявлені з порушенням строку звернення до суду.

З приводу цього суд зазначає наступне. КАС України надає право стороні, яка пропустила строк на звернення до суду відновити пропущений строк у разі, якщо причини, які його спричинили були поважними.

Строк дії дозволу, який є предметом спору, закінчився 20.12.2006р.

Під час прийняття постанови, відповідно до п.2 ч.1 ст.161 КАС України суд вирішує чи є фактичні дані, що стосуються пропущення строку звернення до суду, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Про поновлення процесуального строку можна говорити тільки тоді, коли мова йде про строки, встановлені законом і тільки за умови їх пропуску з поважних причин. Поновлення процесуального строку означає, що суд надає дозвіл особі, яка з поважних причин пропустила процесуальні строки вчинення окремих дій або подачі документів, здійснити ці дії чи подати документи.

На підставі викладеного, суд вважає, що строк звернення до суду пропущено позивачем без поважних причин і не було обставин, які перешкоджали позивачу звернутися до суду у встановлені строки.

За результатами розгляду може бути прийнята постанова про відмову в задоволенні адміністративного позову з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, у цій постанові суд вирішує питання про поважність пропущення зазначеного строку.

Оскільки судом не встановлено поважність причин пропущення процесуального строку, а відповідач наполягає на застосуванні цієї норми, суд відмовляє в задоволені позову.

Керуючись  ст. ст. 161-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили у порядку ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторонам надано право на апеляційне оскарження постанови господарського суду Одеської області в порядку ст.ст. 185-186  Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя