ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

25.07.07                                                                                           Справа  № 8/4-42

Львівський апеляційний господарський суд  у складі колегії:

головуючого-судді                                   Мурської Х.В.

суддів                                                         Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

При секретарі судового засідання           Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк-оздоббуд», м. Луцьк, вих. № 531 від 16.04.2007 року

на рішення Господарського суду Волинської області від 05.04.2007 року

у справі № 8/4-42, суддя Кравчук А.М.,

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк-оздоббуд», м. Луцьк

до Відповідача -  Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Волинь», м. Луцьк

про стягнення 6 987 грн. 90 коп.,

за участю представників

від Позивача: Щербюк О.Ю. - представник, Гнатюк В.Я. –генеральний директор;

від Відповідача: не з’явились.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 05.04.2007 року у справі № 8/4-42 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк-оздоббуд», м. Луцьк про стягнення з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Волинь», м. Луцьк 6 987 грн. 90 коп. боргу, з яких 645 грн. 16 коп. –заборгованість по орендній платі, 5 677 грн. 42 коп. –неустойка, 20 грн. 16 коп. –збитки –відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, зокрема, що мирова угода між сторонами, затверджена ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.12.2006 року у справі № 6/124-42 є угодою про заміну одного зобов’язання іншим (новація). З укладенням між сторонами мирової угоди та припиненням провадження у справі, між сторонами припинились зобов’язання, які виникали з договорів оренди, а тому вимоги Позивача про стягнення орендної плати, пені та збитків з посиланням на договори оренди є безпідставним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ «Луцьк-оздоббуд»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій оскаржуване рішення суду вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задоволити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Товариство «Гранд Волинь»у відзиві на апеляційну скаргу спростовує доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, оскільки таке прийняте з повним та всебічним дослідженням усіх обставин справи, а тому підстави для скасування законного рішення –відсутні.

У судових засіданнях представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом, ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.12.2006 року у справі № 6/124-42 затверджено мирову угоду від 21.12.2006 року, укладену між ТОВ «Гранд-Волинь»та ТОВ «Луцьк-оздоббуд», провадження у справі припинено.

У відповідності до вимог ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди господарський суд роз’яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов’язків сторін щодо предмету позову. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди між сторонами господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі (ч. 2, 3, 4 даної статті).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії ухвали від 21.12.2006 року у справі № 6/124-42 (а.с.20), мирову угоду від 21.12.2006 року, укладену між Позивачем та Відповідачем затверджено судом на умовах, узгоджених сторонами, провадження у справі припинено на підставі вимог п. 7 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

З наявної в матеріалах справи копії мирової угоди (а.с.18) вбачається, що станом на 21.12.2006 року заборгованість Відповідача ( ТОВ «Гранд-Волинь») перед Позивачем  ( ТОВ «Луцьк-оздоббуд») становить 23 807 грн. 34 коп. з врахуванням інфляційних, неустойки та судових витрат, яку Відповідач зобов’язувався погасити в повному обсязі.

Пунктом 6 даної мирової угоди сторони погодили, що Відповідач до 26.12.2006 року зобов’язувався повернути орендоване майно, передане в користування згідно договорів оренди обладнання № 2 від 07.03.2006 року та № 4 від 15.03.2006 року.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, свої вимоги обґрунтовував укладеними між сторонами договорами оренди № 2 та № 4, відповідно від 7 та 15 березня 2006 року, згідно до п.п. 7.1.6 яких Відповідач зобов’язувався повернути орендоване майно, оплативши за користування орендованим майном щомісячно дві тисячі гривень згідно з п.п.5.1, 5.2 Договорів.

Місцевий господарський суд відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що, оскільки ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.12.2006 року у справі № 6/124-42 затверджено мирову угоду від 21.12.2006 року, укладену між ТОВ «Гранд-Волинь»та ТОВ «Луцьк-оздоббуд», а провадження у справі припинено, то і зобов’язання між сторонами, які виникли з договорів оренди –теж вважаються припиненими, оскільки у сторін після затвердження мирової угоди перестали існувати орендні відносини. Даний висновок зроблений судом на підставі п.1 ст. 598 ЦК України та п.2 ст. 604 ЦК України.

Проте, судова колегія не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Зі змісту вищезазначеної ухвали суду у справі № 6/124-42 вбачається, що предметом спору щодо якого судом затверджено мирову угоду є стягнення з ТОВ «Гранд-Волинь»заборгованості по орендній платі, яка існувала станом на 21.12.2006 року. Таким чином, з укладенням між сторонами мирової угоди у справі № 6/124-42,   припинились зобов’язання лише в частині спірних правовідносин - стягнення заборгованості по орендній платі, яка виникла станом на 21.12.2006 року.

Безпідставними є посилання суду на вимоги ч.2 ст. 604 ЦК України, згідно якої зобов’язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання новим між тими ж сторонами (новація), оскільки для того, щоб новація відбулася, сторони повинні були б обумовити в мировій угоді припинення зобов’язання, що раніше діяло і замінити його новим зобов’язанням. Сторони в мировій угоді не припинили дію договорів оренди № 2 та № 4 від 7 та 15 березня 2006 року, а лише конкретизували строк повернення орендованого майна –26.12.2006 року.

Матеріали справи свідчать про те, що Відповідачем у встановлений строк майно Позивачу не повернуто. Повернення орендованого майна мало місце лише 18.01.2007 року, про що свідчить Акт від 18.01.2007 року, який підписаний лише зі сторони Позивача, проте фактична дата повернення орендованого майна Відповідачем не заперечується.

Судова колегія вважає, що оскільки орендоване майно фактично перебувало у користуванні Відповідача по 18.01.2007 року, то Позивачем підставно нараховано Відповідачу за період з 22.12.2006 по 26.12.2006 року орендну плату, а з 27.12.2006 року по 17.01.2007 року –неустойку в розмірі подвійної плати за користування майном, що не суперечить ч. 2 ст. 785 ЦК України, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується вимог Позивача в частині стягнення збитків в розмірі 20 грн. 16 коп., які полягають у витратах, понесених Позивачем на здійснення переписки з Відповідачем, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України , під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона  одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Тобто, частина друга даної статті  відносить до збитків втрачену або упущену вигоду, що кваліфікується як неотриманий дохід, який сторона, право якої порушене, могла б отримати в разі належного виконання іншою стороною взятих на себе зобов’язань. Оскільки, законодавством не віднесено до складу збитків витрати, які понесені стороною у зв’язку з надісланням на адресу іншої сторони будь-якої кореспонденції, то вимоги Позивача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що Позивач правомірно звернувся в місцевий господарський суд з позовною заявою про примусове стягнення суми боргу у зв’язку з невиконанням Відповідачем взятих зобов’язань, а тому вважає його вимоги в частині стягнення орендної плати в сумі 645 грн. 16 коп. та неустойки в розмірі 5 677 грн. 42 коп. підставними.

Матеріали справи свідчать про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального права, є незаконними, а тому рішення Господарського суду Волинської області від 05.04.2007 року у справі № 8/4-42 слід скасувати, позов задоволити частково.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, 107 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд, П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу–задоволити частково.

2.          Рішення Господарського суду Волинської області від 05.04.2007 року у справі № 8/4-42 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити частково.

Стягнути з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Волинь», м. Луцк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьк-оздоббуд», м. Луцьк 645 грн. 16 коп. орендної плати та 5 677 грн. 42 коп. неустойки. У задоволенні решти позовних вимог –відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок Відповідача.

3.          На виконання даної постанови місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному                     порядку.

5.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий суддя                                                                                 Мурська Х.В.

Суддя                                                                                                   Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                Кордюк Г.Т.