ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2007                                                                                             Справа № А32/13-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   судді Науменко І.М. –доповідач

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Подоляк Тетяна Юріївна, довіреність №12/07-47  від 03.01.07,  головний спеціаліст;

від відповідача: Денисенко Тетяна Віталіївна, довіреність №3/3  від 09.01.07,  головний спеціаліст;

розглянувши апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Синельникове на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  06.02.07р.  у справі № А32/13-07

за позовом   Управління Пенсійного Фонду України в м. Синельникове

до    відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Синельникове

про  спонукання виконати дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.07р. у справі № А32/13-07  (суддя Васильєв О.Ю.) позовні вимоги задоволені.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до „Угоди про гарантії прав громадян держав –учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення” від 13.03.92р., усі витрати, пов’язані із здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Не погодившись з постановою господарського суду від 06.02.07р., відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, в позові відмовити, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував те, що сторони виконали свої обов’язки та нічиї права не порушені, а тому скаржник вважає, що предмет позову відсутній.

Позивач в своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі безпідставними, просить залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, відповідач відмовляється від прийняття до заліку та відшкодування витрат ,понесених Управлінням ПФУ в м. Синельникове Дніпропетровської області по сплаті та доставці пенсій , виплачених Кувшинову Л.І. ( за період з 01.09.06 р. по 31.10.06 р. в сумі 259,72 грн. ) та Бурхард М.Е. ( за період 01.09.06 р. по 31.10.06 р. в сумі 277,68 грн. ).

Частиною 2 ст.2 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено , що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Пунктами "г" і "д" пункту 1 ст.21 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 1 квітня 2001 року , передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду , заподіяну працівниками внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утримані , пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Згідно п.2 ст. 7 Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності" Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей) , які потерпіли на виробництві до 01.04.01р., з того часу , коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду Соціального страхування від нещасних випадків документи , що підтверджують право цих працівників(членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фонду соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

16.05.03 р. Міністерством юстиції України зареєстрована постанова Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03р. №5-4/4, якою затверджено „Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок

нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" ( надалі -Порядок).

Згідно п.2 вказаного Порядку , він визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі-Фонд ) Пенсійному фонду України витрат , пов'язаних з виплатою відповідних пенсій.

Не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції посилання скаржника на те, що всі обов’язки між сторонами виконані, а тому предмет спору відсутній, оскільки пунктом 5 Порядку передбачено , що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих , складають акт щомісячної звірки , в якому визначають загальну суму витрат , що підлягають відшкодуванню, та до 15 числа місяця наступного за звітним , подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Однак даної вимоги закону відповідачем зроблено не було.

Відповідно до статті 5 „Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення " від 13.03.92р., ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян , які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди. Відповідно до ст.3 „Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників СНД у галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992р., усі витрати, пов'язані із здісненням пенсійного забезпечення за цією Угодою , несе держава, що надає забезпечення.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованим та такими , що підлягають задоволенню. Наведене збігається з практикою ВГСУ та ВАСУ у справах даної категорії ( Постанова ВГСУ від 10.03.05 р. у справі № 16/266-04 , ухвала ВАСУ від 21.06.06 р. у справі № 10/268-05).

При вивченні матеріалів справи та постанови суду першої інстанції, судова колегія Дніпропетровського апеляційного господарського суду не знаходить підстав, передбачених ст..ст. 201, 202, 203 та 204 Кодексу адміністративного судочинства України, для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.200,205-206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.07р. у справі №А32/13-07  залишити без змін, а апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Синельникове –без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                                              І.М. Науменко

Суддя                                                                                         Л.М. Білецька

Суддя                                                                                                    О.В. Голяшкін

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО

Помічник судді                                        К.С. Лукінова