ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" червня 2007 р.

Справа  № 16/126-07-3140

Господарський суд Одеської області
у складі:

Судді -Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань
-Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від прокуратури:  не з'явився;

Від позивача:        Тюмін О.О. по дов. від 11.05.2007р.;

Від відповідача:     не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом прокурора Балтського району Одеської області в
інтересах держави в особі  Бендзарівської
сільської ради до  фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Балтського району Одеської
області, керуючись ст. 2 ГПК України, звернувся до господарського суду Одеської
області з позовними вимогами в інтересах держави, в особі Бендзарівської
сільської ради, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним
тимчасового договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1, укладеного між
Бендзарівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
05.04.2005р.

Як вбачається з позовної заяви, в
обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на невідповідність
тимчасового договору оренди земельної ділянки, укладеного між Бендзарівською
сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 05.04.2005р. за НОМЕР_1
вимогам чинного земельного законодавства України.

Як вбачається з пояснень, наданих у
судових засіданнях представником Бендзарівської сільської ради, правова позиція
прокурора Балтського району Одеської області, покладена в обґрунтування
заявленого позову була ними підтримана.

Відповідач був належним чином повідомлений
про час та місце судового розгляду, однак на неодноразові вимоги суду в судове
засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав. До господарського
суду надійшов лист фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 10.05.2007р.,
відповідно до якого відповідач не заперечує проти позовних вимог та просить суд
розглядати справу за відсутністю представника відповідача, у зв'язку з чим
справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75
ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників прокуратури та позивача, суд встановив наступне.

05.04.2005р. Бендзарівською
сільською радою (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар)
було укладено тимчасовий договір оренди НОМЕР_1
відповідно до умов п.1.1 якого Бендзарівська сільська рада передає із
забудованих земель згідно рішення Бендзарівської сільської ради НОМЕР_2 від
05.04.2005р., а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 -приймає у тимчасове платне
користування земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська область,
Балтський район, с. Бендзарі, площею 2646 кв.м. У відповідності до ст. 12  Земельного кодексу України від 25.10.2001р.
до повноважень  сільських,  селищних,
міських  рад  у галузі земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних громад; надання земельних   ділянок
у  користування  із
земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

В ході перевірки, яка була
проведена прокуратурою Балтського району Одеської області, було встановлено,
що, укладений між Бендзарівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 05.04.2005р., тимчасовий договор оренди земельної ділянки НОМЕР_1 не
відповідає вимогам земельного законодавства.

В порушення вимог ст.18 Закону  України „Про оренду землі” в редакції Закону
України від N 1211-IV від 02.10.2003р. не була проведена державна реєстрація
зазначеного договору.

Крім того, згідно ст. 15
Закону  України „Про оренду землі” в
редакції закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р. невід'ємною частиною
договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в
оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображанням обмежень у її
використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної
ділянки в натурі; акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки.

Відповідно до Розділу 7 тимчасового
договору оренди земельної ділянки №1 від 05.04.2005р. додатками до зазначеного
договору є план земельної ділянки та акт приймання-передачі.

Як вбачається з пояснень, наданих у
судових засіданнях представником Бендзарівської сільської ради, зазначених
додатків складено не було.

На рішення Бендзарівської сільської
ради НОМЕР_2 від 05.04.2005р. „Про надання земельної ділянки для обслуговування
АЗС”, на підставі якого був укладений тимчасовий договір оренди НОМЕР_1 від
05.04.2005р., був принесений протест прокурора Балтського району Одеської
області від 06.09.2005р. за НОМЕР_3. Зазначений протест був розглянутий
Бендзарівською сільською радою та рішення Бендзарівської сільської ради НОМЕР_2
від 05.04.2005р. „Про надання земельної ділянки для обслуговування АЗС” було
скасовано рішенням Бендзарівської сільської ради НОМЕР_4 від 09.09.2005р.

Відповідно до ст.ст. 32, 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

З огляду на викладене, суд вважає
за необхідне звернути увагу сторін на наступному.

Вирішуючи спори про визнання угод
недійсними, господарський суд, на думку суду (п. 1 Роз'яснення ВАСУ від
12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних
з визнанням угод недійсними), повинен встановити наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків,
а саме: відповідність змісту угод вимогам закону: додержання
встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно
полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. При цьому, відповідність чи  невідповідність угоди вимогам законодавства
має оцінюватися  господарським  судом стосовно законодавства, яке діяло  на
момент  укладення  спірної угоди. У  разі
коли після укладення  угоди  набрав
чинності  акт законодавства, норми
якого інакше  регулюють  договірні
відносини, ніж ті, що діяли в момент укладення  угоди, сторони вправі керуватися умовами
договору, а не цим нормативним актом, якщо останній не має зворотної сили
(п. 10 Роз'яснення ВАСУ від 12.03.1999р. №02-5/111 “Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними).

Відповідно до ст. 124 Земельного
кодексу України від 25.10.2001р., передача в оренду земельних  ділянок, що
перебувають  у державній  або
комунальній  власності,
здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або
органу  місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, рішення Бендзарівської сільської ради НОМЕР_2 від 05.04.2005р. „Про
надання земельної ділянки для обслуговування АЗС”, на підставі якого був
укладений тимчасовий договір оренди НОМЕР_1 від 05.04.2005р., було скасовано
рішенням Бендзарівської сільської ради НОМЕР_4 17 сесії IV скликання від
09.09.2005р.

Згідно ст.18 Закону  України „Про оренду землі” в редакції закону
України від N 1211-IV від 02.10.2003р. договір оренди набирає чинності після
його державної реєстрації.

У відповідності до ч.ч. 2,3  ст. 125 Земельного кодексу України від
25.10.2001р., право на оренду земельної ділянки виникає після укладення
договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі одержання документа, що посвідчує право
на неї, та державної реєстрації забороняється.

Крім того, згідно ч.4 ст. 15
Закону  України „Про оренду землі” в
редакції закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р. невід'ємною частиною
договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в
оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображанням обмежень у її
використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної
ділянки в натурі; акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки.

Як вбачається з пояснень, наданих у
представником Бендзарівської сільської ради, зазначених документів складено не
було.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
від 16.01.2003р. №435-ІV підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, відповідно до
ч. 1 та 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу,  іншим актам  цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Якщо  недійсність
правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована  особа  заперечує
його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Враховуючи, що відповідно до ст. 19
Конституції України органи  місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише
на  підставі,  в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією  та  законами України.

Враховуючи, що договір оренди
земельної ділянки НОМЕР_1 від 05.04.2005р. був укладений всупереч вимогам ст.
15 та ст.18 Закону  України „Про оренду
землі” в редакції закону України від N 1211-IV від 02.10.2003р., суд доходить
висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову прокурора та
визнання недійсним договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 05.04.2005р.

Таким чином, суд, керуючись ч.1 та
2 ст. 203,  ч. 1 ст. 215 ЦК України,  визнає
договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 05.04.2005р., укладений між
Бендзарівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
недійсним.

При цьому, на думку суду, при
вирішенні даного предмету спору необхідне застосування положень частини 3
статті 207 Господарського кодексу України, якою передбачено, що у разі якщо за
змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке
зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Приймаючи до уваги ті обставини, що
зміст орендних правовідносин унеможливлює визнання недійсним договору оренди з
моменту його укладення, суд вважає за необхідне визнати договір оренди
земельної ділянки НОМЕР_1 від 05.04.2005р., укладений між Бендзарівською
сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, недійсним на майбутнє.

Судові витрати по держмиту, витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід розподілити
між  відповідачами по справі згідно зі
ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись
ст.ст. 44, 49,  82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним на майбутнє договір
оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 05.04.2005р., укладений між
Бендзарівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

3.          Стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 / АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_5, п/р НОМЕР_6
АППБ „Аваль”, МФО 328351/ до державного бюджету України через управління
Держказначейства в Одеській області на код бюджетної класифікації 22090200, п/р
0008 в управлінні Держказначейства у Одеській області, МФО 828011,
держмито в сумі 85 грн. /вісімдесят п'ять коп. / Наказ
видати.

4.          Стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 / АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_5, п/р НОМЕР_6
АППБ „Аваль”, МФО 328351/ до державного бюджету України на п/р 0008,
одержувач -ГУДКУ в Одеській області, банк одержувача -ГУДКУ в Одеській області,
МФО 828011, , код бюджетної класифікації 22050000 -витрати
на ІТЗ судового процесу у сумі  118 грн.
/сто вісімнадцять грн.00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення підписане 22.06.2007р.

Суддя