ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.06.07 р.                                                                               Справа № 15/137

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” м. Макіївка ()

до відповідача державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк ()

про стягнення суми  нестачі вугільного концентрату марки „Г”  в розмірі   3343,68 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Ахметова Н.В. за довіреністю № 07-4309 від 26.12.2006 р.

від відповідача: Бородіна О.Г. за довіреністю № Н-01/602 від 17.02.2006 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” до державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення суми  нестачі вугільного концентрату марки „Г”  в розмірі   3343,68 грн.

Ухвалою суду від 20.04.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/137.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні від представників позивача та відповідача було заявлено письмове клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалася фіксація судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

По залізничній накладній № 49154373 від 17.01.2007 на адресу позивача зі станції Красноармійськ у 12-ти вагонах надійшов вугільний концентрат марки „Г”, вантажовідправник якого було ТОВ „Димитроввантажтранс”.

Під час перевезення вантажу у вагонах № 66176355, 67670570, 65542763 були виявлені часткові втрати вантажу.

За результатами виявлення вказаних обставин працівниками залізниці були складені акти загальної форми № 33 від 18.01.2007 р. та № 34 від 18.01.2007 р., № 35 від 18.01.2007 р.   про що була здійснена відмітка в залізничній накладній.

З даних актів вбачається наступне:

по акту № 33 по вагону № 66176355 - виявлені з лівої сторони по ходу потягу над 2-м та 3-м люками поглиблення довжиною 1,5 м, шириною 1,5 м, глибиною 0,5 м.

по акту № 34 по вагону № 67670570 - виявлені з лівої сторони по ходу потягу над 6-м та 7-м люками поглиблення довжиною 1,5 м, шириною 2 м, глибиною 0,5 м.

по акту № 35 по вагону № 65542763 - виявлені з лівої сторони по ходу потягу  по всій довжині вагону  поглиблення  шириною 1,5 м, глибиною 0,5 м.

На підставі викладеного відповідно до статті 129 Статуту залізниць України, були складені комерційні акти № БН 6899070/1 від 19.01.2007 р., № БН 689908/2 від 19.01.2007 р. та № БН 689909/3 від 19.01.2007 р.

З  комерційного акту № БН 6899070/1 від 19.01.2007 р. вбачається, що за документом значиться нетто 69000 кг. При переважуванні виявилось:  у вагоні № 66176355 брутто – 87200; тара – 21850; нетто – 65350 кг, тобто вага вантажу менш документу на 3650 кг. Вантаж прибув в справних вагонах. Люки, двері зачинені. Протікання вантажу немає. З лівої сторони по ходу потягу  над 2-м та 3-м люками маються поглиблення 1,5*1,5*0,5м. Вантаж завантажений рівномірно на рівні бортів потягу, окрім місць поглиблень. Переважування вантажу відбувалося під охороною робітників станції на 150 тонних вагах ВАТ „Ясиновський КХЗ”, копія технічного паспорта вагів долучена до матеріалів справи.

З  комерційного акту № БН 689908/2 від 19.01.2007 р. вбачається, що за документом значиться нетто 69000 кг. При переважуванні виявилось:  у вагоні № 67670570 брутто – 90900; тара – 23400; нетто – 67500 кг, тобто вага вантажу менш документу на 1500 кг. Вантаж прибув в справних вагонах. Люки, двері зачинені. Вантаж не маркірований. Протікання вантажу немає. З лівої сторони по ходу потягу  над 6-м та 7-м люками маються поглиблення 1,5*2*0,5м. Вантаж завантажений рівномірно нижче рівня бортів на 100мм, окрім місць поглиблень. Переважування вантажу відбувалося під охороною робітників станції на 150 тонних вагах ВАТ „Ясиновський КХЗ”, копія технічного паспорта вагів долучена до матеріалів справи.

З  комерційного акту № БН 689909/3 від 19.01.2007 р. вбачається, що за документом значиться нетто 69000 кг. При переважуванні виявилось  у вагоні № 65542763 брутто – 85400; тара – 20200; нетто – 65200 кг, тобто вага вантажу менш документу на 3800 кг. Вантаж прибув в справних вагонах. Люки, двері зачинені. Вантаж не маркірований. Протікання вантажу немає. З лівої сторони по ходу потягу по всій довжині маються поглиблення 1,5*0,5м. Вантаж завантажений рівномірно на рівні бортів потягу, окрім місць поглиблень. Переважування вантажу відбувалося під охороною робітників станції на 150 тонних вагах ВАТ „Ясиновський КХЗ”, копія технічного паспорта вагів долучена до матеріалів справи.

За розрахунком позивача щодо недостачі вантажу в вищезазначених вагонах   вбачається наступне:

№ 66176355 – 69000 кг - (нетто по документам); 65350 кг – (фактична вага); 3650 кг – (недостача); 690 кг – (норма допустимої недостачі); 2960 кг – (відповідальна недостача);

№ 67670570 – 69000 кг - (нетто по документам); 67500 кг – (фактична вага); 1500 кг – (недостача); 690 кг – (норма допустимої недостачі); 810 кг – (відповідальна недостача);

№ 65542763 – 69000 кг - (нетто по документам); 65200 кг – (фактична вага); 1500 кг – (недостача); 690 кг – (норма допустимої недостачі); 3110 кг – (відповідальна недостача).

Усього за вищевказаним вагонами відповідальна нестача склала 6880 кг, виходячи з вартості 1 тони вугільного концентрату марки „Г” у розмірі 405 грн., вартість нестачі вантажу склала 3343,68 грн. з урахуванням ПДВ.

Вартість вугільного концентрату марки „Г” згідно рахунку – фактури № 4750 від 31.01.2007 р. позивачем була сплачена продавцю у повному обсязі. За таких обставин, позивач вважає, що йому були нанесені збитки на суму 3343,68 грн. у вигляді недостачі оплаченого вугільного концентрату марки „Г”.

У судовому засіданні 07.06.2007 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач -  державне підприємство „Донецька залізниця” м. Донецьк в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних  вимог позивача. Крім того, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (лист вих. № 2022/591 від 07.06.2007р.), де просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення втраченої продукції з Донецької залізниці, зазначивши, що вантаж  прибув у справному  вагоні, люк та двері у вагоні були зачинені на усі замочні механізми. Вантаж завантажений засобами відправника. Згідно статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники   несуть   відповідальність  за  всі наслідки  неправильності,  неточності  або  неповноти  відомостей, зазначених ним у накладній. У зв’язку з чим, відповідач вважає, що Державне підприємство „Донецька залізниця” м. Донецьк має бути звільнено від відповідальності за недостачу вантажу вугільного концентрату марки „Г” на підставі статті 111 Статуту залізниць України.

Залізнична накладна № 49154373 згідно частини 2 статті 307, частини 1 статті 308  Господарського кодексу України є перевізним документом, який підтверджує прийняття відповідачем вантажу до перевезення.

Правильність внесених відомостей у залізничну накладну № 49154373 підтверджено підписом представника відповідача – Зеленого.

Відповідно до статті 12 Закону України „Про залізничний транспорт” залізниці та підприємства залізничного транспорту  загального користування   забезпечують   збереження   вантажів,   багажу   та вантажобагажу на  шляху  слідування  та  на  залізничних  станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно зі статтею 23 Закону України „Про залізничний транспорт” перевізники несуть  відповідальність  за  зберігання  вантажу,  багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі  одержувачу,  а також  за  дотримання  терміну  їх  доставки  в межах,  визначених Статутом залізниць України.  За  незбереження  (втрату,  нестачу,  псування,  пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники  несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди,  якщо  не   доведуть,   що   втрата,   нестача,   псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти  з  моменту  прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе,  що  втрата,  нестача,  псування  або  пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за  втрату,  нестачу,  псування  або пошкодження  прийнятих  до  перевезення вантажу,  багажу,  пошти у розмірі фактичної шкоди,  якщо не доведе,  що це сталося не з його вини.

Згідно частини 1 статті 314 Господарського кодексу України  перевізник  несе  відповідальність  за втрату,  нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу,  якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до частини 2 статті 308 Господарського кодексу України  відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Згідно абзацу 1 частини 3 статті 308 Господарського кодексу України за шкоду,  заподіяну при перевезенні  вантажу,  перевізник відповідає у  разі  втрати  або  нестачі вантажу -  в  розмірі  вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно статті 127 Статуту залізниць України залізниця  несе  матеріальну відповідальність за втрату, недостачу,  псування або  пошкодження  прийнятого  до  перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не  доведе,   що втрата,   недостача,   псування,   пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу,  багажу чи вантажобагажу натурою з даними,  зазначеними у транспортних документах.

У актах загальної форми та у комерційних актах зазначені обставини, що вказують на факт втрати (недостачі) вантажу, який був прийнятий перевізником до перевезення у справному стані та у  кількості згідно накладної.

Невідповідність фактичної кількості вантажу тієї кількості, що вказана в накладних не була виявлена перевізником під час завантаження вагонів вантажовідправником  ТОВ „Димитроввантажтранс”.

Згідно пункту 28 Наказу Міністерства транспорту України „Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів” № 644 від 21.11.2000р. вантажі, завантажені відправниками у вагони  відкритого  типу (платформи, напіввагони  тощо),   приймаються   залізницею   до перевезення  шляхом  візуального  огляду  вагона,  вантажу,   його маркування (у т.ч.  захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.  Відповідно  до   статті   24   Статуту   залізниць    України залізниця   має   право   перевірити    правильність відомостей  про  вантаж,  зазначених відправником у накладній,  на станції  відправлення,  під  час   перевезення   та   на   станції призначення.

Однак відповідач своїм правом щодо перевірки правильності відомостей  про  вантаж,  зазначених відправником у накладній № 49154373 не скористався, що  може свідчить про факт прийняття відповідачем - Державним підприємством „Донецька залізниця” м. Донецьк від вантажовідправника ТОВ „Димитроввантажтранс” вантажу – вугільного концентрату марки „Г” у повному обсязі без заперечень та недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що недостача вантажу  утворилась у результаті його втрати відповідачем під час перевезення. Ствердження відповідача, які стосуються звільнення відповідача - державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк від відповідальності на підставі статті 111 Статуту залізниць України, є необґрунтованими, оскільки вантаж прибув у відкритому залізничному вагоні із ознаками втрати (нестачі), що повністю підтверджено матеріалами справи. Яких–небудь документів, що достовірно свідчили б про те, що втрата вантажу відбулася не з вини державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк, відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав належним чином свої зобов’язання щодо належного збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення від ТОВ „Димитроввантажтранс” і до моменту видачі ЗАТ „Макіївкокс”. У зв’язку з чим, відповідач має відшкодувати позивачу втрату частини вантажу вугільного концентрату марки „Г” у розмірі суми позову.

Суд перевірив розрахунок по факту недостачі вугільного концентрату марки „Г”, наданий позивачем, вважає його вірним, та приймає до уваги як доказ по справі №15/137.

Судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 102,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку із задоволенням позовних вимог підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 32-35; 42; 43; 49; 82 - 85; 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк (юридична адреса - 83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68; ; розрахунковий рахунок №19 у Донецької філії АБ „Експрес-банк”, МФО 335838) на користь закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” (юридична адреса – 86106, Донецька область, м. Макіївка, вул. Горького, 1; ; поточний рахунок № 1891 у Донбаській філії ВАТ „Кредитпромбанк” м. Донецька; МФО 335593) суму вартості втраченої продукції в розмірі 3343,68 грн., крім того, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. та витрати на сплату державного мита у розмірі 102,00 грн.

У судовому засіданні 07.06.2007 р. за згодою сторін суд оголосив вступну та  резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення підписаний 12.06.2007 р. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя