ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/226

21.05.07

За позовом
Приватного підприємства "Наш молочник"

До
Товариства з обмеженою відповідальністю "Гастроном "Вишгородський"

Про
стягнення 575,72  грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача     Гопкало В.М.- представник за довіреністю № б/н від 10.05.2007 року

Від відповідача  не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства "Наш молочник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гастроном "Вишгородський" про стягнення 575,72 грн. заборгованості за договором № 392/42 від 20.03.2006 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2007 р. порушено провадження у справі № 37/226, розгляд справи було призначено на 21.05.2007 рокку.

Представник відповідача 21.05.2007 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/226 від 23.04.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні 22.01.2007 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 575,72 грн.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гастроном "Вишгородський" до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2006 року між Приватним підприємством "Наш молочник"  (Продавець), в особі директора Прохоренка Ігора Григоровича, який діє на підставі статуту та  Товариством з обмеженою відповідальністю "Гастроном "Вишгородський" (Покупець), в особі директора Голубенка Олега Михайловича, який діє на підставі статуту  було укладено договір № 392/42 (Договір), відповідно до якого Продавець зобов’язується поставляти товар партіями у відповідності з заявками покупця, а Покупець зобов’язується приймати товар і оплачувати його за умовами цього договору  (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. п. 1.2., 3.1, 5.1   Договору асортимент, ціна, кількість товару вказується в накладних, що є невід’ємними частинами цього договору. Право власності на товар переходить до Покупця після підписання накладних або акту прийомки –передачі товару. Поставка товару здійснюється протягом трьох днів з моменту отримання заявки.

На підставі накладної № НМ-11057 від 05.05.2006 р. Приватне підприємство "Наш молочник" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Гастроном "Вишгородський" товар на загальну суму 575,72 грн., проте відповідач за поставлений товар не розрахувався.

Згідно п. 4.1 Договору оплата за поставлений товар здійснюється в гривнях протягом 10 днів з моменту поставки.

Таким чином, позивачем було виконано вимоги договору в повному обсязі, а відповідач, в порушення вимог договору, за поставлений товар не розрахувався в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 575,72 грн.

Крім того, представником позивача в судовому засіданні наданий суду акт звірки розрахунків від 29.05.2006 року, відповідно до якого у відповідача значиться  заборгованість в розмірі 575,72 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Приватним підприємством "Наш молочник" доказів вбачається, що  позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей  525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки, Договором встановлений термін виконання зобов’язання протягом 10 днів з моменту отримання Товару Покупецем, то у відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України відповідач повинен був здійснити оплату вартості Товару у цей строк, проте відповідач за отриманий товар не розрахувався, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість

Таким чином, на день розгляду справи основний борг відповідача у розмірі 575,72 грн. документально підтверджений та відповідає обліковим даним позивача, а тому  визнаний судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32,  33, 34, 44, 47, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, —

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги  Приватного підприємства "Наш молочник" задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гастроном "Вишгородський" (04114, м. Київ, вул. Вишгородська,44; ) на користь Приватного підприємства "Наш молочник" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 9; ) 575 (п’ятсот сімдесят п’ять) грн. 72 коп. –основний борг, 102 (сто дві) грн. 00 коп. –державного мита та  118 (сто вісімнадцять) грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 08.06.2007 р.