ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

«20»лютого 2007 року                                                                           справа № 1/180/9

Позивач: Комунальне підприємство "Чернігівводоканал"   Чернігівської міської ради, ,  вул. Жабинського,  15 ,  м. Чернігів , 14017

Відповідач: Закрите акціонерне товариство "Камвольно - суконна компанія "Чексіл", , вул. Щорса 66, м. Чернігів, 14014

Предмет спору: про визнання угоди частково недійсною

Суддя: В.І. Шестак

Представники сторін в судовому засіданні 15.02.07р.:

позивача: Бичкова Т. О. довіреність № 2/14 від 09.02.2007 юрисконсульт

відповідача: Заболотний О. М. довіреність № 02-10/06-2 від 02.10.2006 представник

Рішення прийнято після оголошеної в судовому засіданні перерви  згідно ст. 77  Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про визнання недійсними рядка 14 пункту 4.7, пункту 9 та додатку до угоди про зміну і доповнення до договору № 6011/443 від 01.11.2006р., укладеного між КП «Чернігівводоканал»та ЗАТ «КСК «Чексіл».

Позивач підтримав позовні вимоги, вказуючи на порушення при укладенні вказаної угоди положень Цивільного кодексу України та ряду підзаконних нормативно-правових актів.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначаючи про дотримання сторонами при укладенні угоди вимог чинного законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, що підтверджено й судовим рішенням по іншій справі, яке набрало законної сили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

01.11.05р. між КП «Чернігівводоканал»та ЗАТ «КСК «Чексіл»укладено договір № 6011/443 на водопостачання та водовідведення.

Також між ЗАТ «КСК «Чексіл»та КП «Чернігівводоканал»укладено угоду про зміну і доповнення до договору № 6011/443 від 01.11.05р. на водопостачання та водовідведення.

З урахуванням угоди про зміну і доповнення до договору предметом останнього є надання КП «Чернігівводоканал»послуг з водовідведення ЗАТ «КСК «Чексіл». Угодою про зміну і доповнення до договору було викладено в новій редакції ряд пунктів останнього.

Так, у п. 4.7 договору в переліку допустимих концентрацій забруднень, розрахунки за скидання яких здійснюється за діючим тарифом, показник якості стічних вод по залізу загальному (рядок 14) було змінено із 0,5 г/м3 до 2, 5 г/м3. Крім того, відповідно до п. 9 договору (в редакції угоди про зміну і доповнення) гранично допустима концентрація по залізу загальному (2,5 мг/л) встановлюється при умові щомісячної сплати за підвищеним тарифом згідно розрахунку, що додається до угоди про зміну і доповнення до договору.

Як свідчить зміст додатку до додаткової угоди № 6011/443 від 01.11.2005р., ЗАТ «КСК «Чексіл»та КП «Чернігівводоканал»було визначено розмір додаткових затрат на приймання стічних вод від ЗАТ «КСК «Чексіл»із гранично допустимою концентрацією по залізу на рівні 2,5 мг/л у розмірі 0,0456 грн. (у т.ч. податок на додану вартість) за 1 м3 із урахуванням перевищення гранично допустимої концентрації.

Згідно п. 1.5. Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст та селищ України (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. № 37), далі –державні Правила, на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів України (затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України віл 19.02.2002р. № 37), далі –державна Інструкція, Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємства у систему каналізації населеного пункту, у яких установлюють допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображають місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Місцеві Правила згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»повинні затверджувати виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України, і вони є обов’язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради (п. 1.6 державних Правил).

Також відповідно до п. 1.7 державних Правил Водоканали встановлюють кожному конкретному підприємству режими і нормативи скиду забруднюючих речовин у систему каналізації населеного пункту, які не підлягають погодженню з місцевими органами Мінекоресурсів та МОЗ України.

Згідно п. 6.5 державних Правил, якщо підприємство не може забезпечити виконання місцевих Правил приймання за деякими показниками, воно звертається до Водоканалу з обґрунтованим проханням про приймання таких стічних вод з доданням графіка заходів доведення якості та режиму їх скиду до вимог місцевих Правил приймання. Водоканал розглядає ці обґрунтування у 15-денний строк і може прийняти рішення про укладення договору про приймання наднормативно забруднених стічних вод, установивши для цього Підприємства плату за скид понаднормативних забруднень згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати, яка справляється за скиди промислових стічних вод у системи каналізації.

Крім того, у п. 7.10 державних Правил передбачено право Водоканалу направляти Підприємству повідомлення про виявлене перевищення допустимої концентрації забруднень у разі виявлення перевищення допустимої концентрації забруднень, установлених договором або місцевими правилами.

Таким чином, державними Правилами надано право в місцевих Правилах відображати місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію (п. 1.5 державних Правил), а Водоканали зобов’язані встановлювати режими і нормативи скиду забруднюючих речовин у систему каналізації населеного пункту саме кожному конкретному Підприємству з урахуванням можливостей водного господарства конкретного Підприємства, а не встановлювати однакові показники всім Підприємствам (пункти 1.7, 6.2, 6.3, 6.5 державних Правил). Крім того, виходячи з системного аналізу положень п. 7.10 державних Правил, допустимі концентрації забруднень можуть встановлюватися не лише місцевими Прилами, але й договором, укладеним між Водоканалом та Підприємством.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.10.2003р. № 239 «Про упорядкування скиду стічних вод підприємств в міські каналізаційні мережі та забезпечення стійкої роботи міських очисних споруд»затверджено та введено в дію з 01.11.2003р. Правила приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова (далі –місцеві Правила), які попередньо були погоджені з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України, що передбачено п. 1.6 державних Правил.

Як вказано у п. 1.1 місцевих Правил, їх розроблено відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Водного кодексу України, Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами (затверджені постановою КМ України від 25.03.1999р. № 465), Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст та селищ України (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. № 37), державних Правил, державної Інструкції, інших нормативних актів, які регулюють питання приймання стічних вод у міську каналізацію.

Відповідно до п. 1.2 місцевих Правил, вони поширюються на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають стічні води в системи каналізації міста. Місцеві правила регламентують взаємні права та обов’язки Підприємств і Водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію (п. 1.4 місцевих Правил). При цьому встановлення підприємствам режиму та нормативів скиду (ДК) забруднюючих речовин у міську каналізацію, а також надання висновку щодо відповідності фактичних показників якості стічних вод допустимим входять до виключної компетенції Водоканалу (п. 1.7 місцевих Правил).

У відповідності з п. 2.1.1 місцевих Правил Водоканал зобов’язаний установлювати Підприємствам кількісні та якісні показники приймання стічних вод до міської каналізації, а також вимоги щодо додержання певного режиму скиду стічних вод з урахуванням діючих вимог водокористування при укладанні договорів з Підприємствами на послуги водовідведення.

Згідно п. 2.3.11 місцевих Правил Підприємства зобов’язані укласти із Водоканалом договір на послуги водопостачання та водовідведення. Водночас Водоканал відповідно з п. 2.1 місцевих Правил зобов’язаний у разі відповідності якості і режиму скиду стічних вод підприємства умовам укладеного договору та місцевим правилам, при відсутності боргу Підприємства за надані послуги з водопостачання і водовідведення, забезпечити приймання, відведення і очищення стічних вод, здійснювати очищення прийнятих у договірному порядку наднормативно забруднених стічних вод згідно з п. 3.2 місцевих Правил.

Як визначено п. 3.2.1 місцевих Правил договір на приймання стічних вод Підприємств укладається одночасно з договором на подачу води з комунального водопроводу, який розробляє Водоканал. При цьому п. 3.2.2 місцевих Правил (у редакції рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 04.07.2005р. № 144 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 20.10.2003р. № 239») зазначено, що у виключних випадках, коли підприємство не може забезпечити виконання вимог Правил за деякими показниками, воно звертається до Водоканалу з обґрунтованим проханням про приймання наднормативно забруднених стічних вод із зазначенням їх концентрацій та доданням графіку заходів доведення якості та режиму їх скиду до вимог місцевих Правил. Водоканал розглядає подані матеріали у 15-денний термін і може прийняти рішення про укладання договору на приймання наднормативно забруднених стічних вод, встановивши для цього Підприємства тимчасово погоджені концентрації забруднюючих речовин та сумарний коефіцієнт кратності до встановленого нормативу плати, розрахований згідно з розділом 7 місцевих Правил, або розраховує розмір додаткової оплати на відшкодування витрат на очищення наднормативно забруднених стічних вод на каналізаційних очисних спорудах м. Чернігова.

Встановлення в п. 3.2.2 місцевих Правил іншого порядку розрахунку розміру додаткової оплати на відшкодування витрат на очищення наднормативно забруднених стічних вод на каналізаційних очисних спорудах м. Чернігова, який не передбачає обов’язковості в цьому випадку розрахунку (за правилами, визначеними розділом 7 місцевих Правил та державною Інструкцією) і застосування сумарного коефіцієнту кратності до встановленого нормативу плати, не суперечить вимогам законодавства, оскільки, як вказувалось вище, в місцевих Правилах можуть встановлюватися місцеві особливості приймання стічних вод (п. 1.7 державних Правил), та додаткові вимоги до укладення договору, які враховують місцеві особливості (п. 6.2 державних Правил).

Таким чином, Водоканал при укладенні відповідного договору із підприємством має два альтернативні варіанти дій:

1)          або встановити для підприємства тимчасово погоджені концентрації забруднюючих речовин та сумарний коефіцієнт кратності до встановленого нормативу плати, розрахований згідно з розділом 7 місцевих Правил,

2)          або розрахувати розмір додаткової плати на відшкодування витрат на очищення наднормативно забруднених стічних вод на каналізаційних очисних спорудах м. Чернігова.

До такого ж висновку прийшов і господарський суду Чернігівської області при розгляді адміністративного позову ЗАТ «КСК «Чексіл»до виконавчого комітету Чернігівської міської ради (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, КП «Чернігівводоканал) про визнання такими, що не підлягають застосуванню положень рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.10.2003р. № 239, про що й зазначено у постанові від 27.11.2006р. по справі № 18/301.

При цьому господарський суд Чернігівської області по зазначеній справі виходив з того, що згідно частин 4 та 7 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству, при цьому господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну, або припинення господарських зобов’язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому Господарським кодексом України, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 6.3 державних Правил визначені істотні умови договору на скид (приймання) стічних вод Підприємств у систему каналізації:

обсяги та режим скиду стічних вод, розмір та порядок оплати послуг водовідведення, допустима концентрація (ДК) забруднюючих речовин у стічних водах, що скидаються Підприємством, розмір та порядок плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням (із перевищенням ДК забруднюючих речовин) –визначається за державною Інструкцією, права та обов’язки сторін договору, відповідальність сторін договору.

Тому господарський суд Чернігівської області по справі № 18/301 прийшов до висновку, що правовідносини між ЗАТ «КСК «Чексіл»та КП «Чернігівводоканал»щодо приймання наднормативно забруднених стічних вод станом на 27.11.2006р. було врегульовано договором від 01.11.2005р. № 6011/443 на водовідведення, в якому містяться всі істотні умови для такого виду договорів, а тому положення рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.10.2003р. 3 239 у частині визначення величини плати підприємств за скидання стічних вод у систему каналізації м. Чернігова (визначено розділом 7 місцевих Правил) не підлягають застосуванню стосовно ЗАТ «КСК «Чексіл», оскільки у вказаному договорі на водовідведення погоджено розмір додаткової плати на відшкодування витрат на очищення наднормативно забруднених стічних вод від ЗАТ «КСК «Чексіл»з гранично допустимою концентрацією по залізу 2,5 мг/л в сумі 0,0456 грн. за 1 м3.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України  факти, встановлені рішенням господарського суду  під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь  ті самі сторони.

Таким чином, із урахуванням постанови господарського суду Чернігівської області від 27.11.2006р. по справі № 18/301, не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на порушення вимог ст. ст. 4, 203 Цивільного кодексу України при укладенні ним із відповідачем договору від 01.11.2005 р. № 6011/443.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частина 3 ст. 6 Цивільного кодексу України зазначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. При цьому сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Окрім того, ст. 627 Цивільного кодексу України зазначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а згідно ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, і лише у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Стаття 4 Цивільного кодексу України наводить перелік актів цивільного законодавства України, вказуючи на те, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України, а актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Таким чином, Цивільний кодекс України не відносить до актів цивільного законодавства нормативно-правові акти органів місцевого самоврядування.

Водночас, оскільки договір, укладений між ЗАТ «КСК «Чексіл»та КП «Чернігівводоканал», є господарським, то в даному випадку необхідно враховувати, крім положень ст. 4 Цивільного кодексу України, і ст. 7 Господарського кодексу України, відповідно до якої відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Також ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлює, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Таким чином, при укладанні договору від 01.11.2005р. № 6011/443, угоди про зміну і доповнення до договору № 6011/443 від 01.11.2005р. та додатку до останньої сторони мали право керуватися не лише положеннями Цивільного кодексу України, державних Правил, державної Інструкції, але й вимогами Господарського кодексу України, місцевих Правил та інших нормативно-правових актів.

До позовної заяви позивачем надано розрахунок додаткової плати за наднормативне забруднення стічних вод ЗАТ «КСК «Чексіл»з концентрацією заліза загального 2,5 г/куб.м.

Як вбачається із наведеного розрахунку, позивачем використовується наступна формула: Пс=Vпз*Кк*Нп, де показник Кк –це коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод на МКОС та екологічного стану водойми. Застосування даної формули передбачено п. 7.2 місцевих Правил для визначення розміру плати Підприємств Водоканалу за скид наднормативних забруднень при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств, що скидаються у міську каналізацію, причому положення даного пункту продубльовано із п. 3.2 державної Інструкції.

При встановленні показника Кк використовується формула Кк=(Сф/ДК)-1, де Сф –фактична концентрація заліза загального, ДК –допустима концентрація заліза загального. Показник ДК позивач бере із місцевих Правил, де для заліза загального він установлений на рівні 0,5 г/куб.м, і тому вважає за неприпустиме встановлення в угоді між сторонами даного показника на рівні 2,5 г/куб.м.

Проте, з урахуванням вищевикладеного, у тому числі обставин, встановлених постановою господарського суду Чернігівської області від 27.11.2006р. по справі № 18/301, положення п. 7.2 місцевих Правил і розділу 7 місцевих Правил взагалі не можуть застосовуватися стосовно ЗАТ «КСК «Чексіл»при визначенні величини плати підприємства за скидання стічних вод у систему каналізації м. Чернігова. Саме тому з цих же підстав не можуть застосовуватися й положення п. 3.2 державної Інструкції та п. 6.5 державних Правил (у частині визначення плати за скид понаднормативних забруднень виключно згідно з державною Інструкцією).

Крім того, установлення угодою про зміну і доповнення до договору № 6011/443 від 01.11.2005р. допустимої концентрації та гранично допустимої концентрації по залізу загальному на рівні 2,5 г/м3, а не 0,5 г/м3 також не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки ці показники є тимчасово погодженими концентраціями забруднюючих речовин, встановлення яких передбачено п. 3.2.2 місцевих Правил. Також встановлення підприємствам режиму та нормативів скиду (допустимих концентрацій) забруднюючих речовин у міську каналізацію входить до виключної компетенції Водоканалу (п. 1.7 місцевих Правил), а їх встановлення в договорі передбачено й п. 7.10 державних Правил.

З огляду  на викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 203, 213 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 180 Господарського кодексу України, ст. ст. 82-85 Господарського-процесуального кодексу  України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити у повному обсязі.

Суддя                                                                                          В.І. Шестак