ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.07                                                                                        Справа №  22/106/07

Суддя

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Страхова компанія Роксолана”, (69044, м. Запоріжжя, майдан Профспілок, 5, оф. 225),

до відповідача: відкритого акціонерного товариства “Молочанський молочноконсервний комбінат”, (71716, Запорізька обл., м. Молочанськ, вул. Лугова, 83)

Суддя           Скиданова Ю.О.

Представники:

Від позивача:          Очкань О.О., довіреність  № 1/06 від 11.09.2006р.

Від відповідача:           Лілова І.Є., довіреність №1215 від 10.11.2006р.

Сутність спору:

Розглядаються позовні вимоги про стягнення 46611,74 грн. основного боргу з урахування індексу інфляції за договором № ФР-073/03 від 11.06.2003 р.,  3024,23 грн. 3% річних .

20.02.2007 р. порушено провадження у справі №22/106/07, судовій розгляд якої призначено на 28.03.2007 р.. У судовому засіданні оголошувалась перерва до  16.04.2007 р. та до 17.04.2007 р..

У судовому засіданні 17.04.2007 р. розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частину рішення (за згодою представників сторін).

За клопотанням представників сторін судові засідання проводилися без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, в обґрунтування вимог вказує, що відповідач за умовами п.п. 4.3, 4.4 договору добровільного страхування фінансових ризиків № ФР-073/03 від 11.06.2003 р. зобов’язався внести страховий платіж на розрахунковий рахунок позивача в сумі 34132,50 грн. в строк до 01.03.2004 р.. Проте відповідач неналежним чином виконував зобов’язання по сплаті страхових платежів, чим порушив п.п. 5.2.1 договору. Таким чином, сума заборгованості за вищенаведеним договором становить 34132,50 грн..  Просить на підставі ст.ст. 526, 625, 979, 989 ЦК України стягнути з відповідача суму 46611,74 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції та 3024,23 грн. 3% річних.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що згідно пункту 6.2 договору строк дії договору обумовлено сторонами до 10.09.2003 р. включно. При цьому зазначає відповідач, сторонами обумовлено, що дія договору страхування припиняється за згодою сторін, а також в інших випадках, зокрема, пунктом 6.2.4 передбачено, що дія договору припиняється у разі несплати Страхувальником страхових платежів в установлені договором терміни. При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою Страховика протягом 10 робочих днів від дня пред’явлення вимоги Страхувальнику. Відповідач зазначає, що листом № 185 від 11.07.2006р. ТДВ “СК “Роксолана” звернулося до ВАТ “ММК” з вимогою про добровільне погашення заборгованості, відповідачем дана вимога отримана  13.07.2006р. ВАТ “ММК” не здійснено оплату заборгованості на вимогу  позивача внаслідок чого відповідач вважає, що договір припинив свою дію 28.07.2006р.. Крім того,  оскільки відповідачем не визнається сума основного боргу, тому штрафні санкції, які нараховані позивачем, не визнаються також.

12.04.2007 р. на адресу суду представником відповідача надано заяву (вх. 02-6/8747 від 12.04.2007 р.) про застосування позовної давності до позовних вимог, оскільки п.4.4. договору №ФР-073/03 від 11.06.2003 р. визначено, що строк для виконання зобов’язання –20 банківських днів від дати підписання цього договору, тобто від 11.06.2003 р. –закінчився 09.07.2003 р., тому позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав закінчення строку позовної давності. Зазначене клопотання судом прийнято до розгляду.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 11.06.2003р. сторонами по справі укладено договір №ФР –073/03 добровільного страхування фінансових ризиків. За умовами п.п. 4.3, 4.4 договору ВАТ “ММК” зобов’язався внести страховий платіж на розрахунковий рахунок позивача в сумі 34132,50 грн. в строк до 01.03.2004 р. Проте відповідач неналежним чином виконував зобов’язання по сплаті страхових платежів, чим порушив п.п. 5.2.1 договору.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частково задоволенню внаслідок наступного:

Із матеріалів справи слідує, що правовідносини сторін врегульовано договором  добровільного страхування фінансових ризиків.

Станом на 11.06.2003 р. правовідносини щодо страхування регулювалися Законом України “Про страхування”, Цивільним кодексом УРСР 1963 р. та Правилами добровільного страхування фінансових ризиків.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про страхування” страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо  захисту майнових  інтересів  громадян  та  юридичних  осіб у разі настання певних   подій   (страхових   випадків),   визначених  договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом  сплати  громадянами  та  юридичними  особами страхових   платежів  (страхових  внесків,  страхових  премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У статті 16 зазначеного Закону визначено поняття договору страхування Так,  договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі  настання  страхового  випадку  здійснити  страхову  виплату страхувальнику або іншій особі,  визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу,   виконати   послугу  тощо),  а  страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені  строки  та виконувати інші умови договору.

Договір страхування повинен містити, зокрема: зазначення об'єкта страхування; розмір страхової  суми  за  договором страхування іншим,  ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових  виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових  внесків  (платежів,  премій)  і  строки їх сплати;  страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; підписи сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не внесений в обумовлені договором строки страховий платіж у сумі 34132,50 грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов’язань і погашення суми заборгованості.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов, суд не приймає до уваги  виходячи з наступного.

Статтею 18 Закону України “Про страхування” встановлено, що договір страхування набуває чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. В пункті 6.1. договору № ФР-073/03 сторони узгодили, що об’єкт (майновий інтерес відповідача) є застрахованим з моменту підписання сторонами договору (а не з моменту внесення страхового внеску, як зазначає відповідач). Тобто договір № ФР-073/03 набув чинності та діяв до 10.09.2003 р..

Окрім того, як вбачається з доданих сторонами матеріалів, договір № ФР-073/03 припинився відповідно до п. 6.2.1, тобто внаслідок закінчення його строку дії. Ті підстави, про які зазначено відповідачем (несплата страхового внеску) згідно умов договору є підставою для дострокового припинення договору, про що у даному випадку не йдеться. Відповідачу було надано відстрочку у внесенні страхового платежу згідно з п. 4.4. договору. Договір № ФР-073/03 не оспорено сторонами та не визнано судом недійсним.

Позовні вимоги в частині стягнення 34132,50 грн. боргу судом задовольняються.

Також, ТДВ “Страхова компанія Роксолана” просить стягнути з ВАТ “Молочанський молочноконсервний комбінат” індекс інфляції з березня 2004 р. по січень 2007 р. та 3% річних  за період з 01.03.2004р. по 12.02.2007 р.. Згідно з розрахунком позивача індекс інфляції на суму боргу 34132,50 грн. становить 12479,24 грн. та 3% річних складають 3024,23 грн..

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Враховуючи правову природу страхового платежу відповідно до Закону України “Про страхування” суд вважає безпідставними вимоги про стягнення втрат від інфляції грошових коштів та процентів річних, оскільки несплачена відповідачем сума є страховою премією за те, що страховик під час дії договору несе ризик настання страхового випадку, а не грошовим зобов’язанням у розумінні ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вище викладене, суд вирішив в задоволенні вимог про стягнення 12479,24 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 3024,23 грн. 3% річних відмовити.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Розглянувши заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд встановив, що останнім в обґрунтування зазначеного клопотання надано  договір добровільного страхування №ФР-073/03 від 11.06.2003 р., згідно з умовами п. 4.5. якого, страховий платіж сплачується повністю на протязі двадцяти банківських днів з моменту підписання договору. Позивачем додано до позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог, договір добровільного страхування договір №ФР-073/03 від 11.06.2003 р., згідно з умовами п. 4.4. якого,  страховий платіж сплачується відповідачем на розрахунковий рахунок позивача в строк до 01.03.2004 р.. При наданні оцінки зазначеним договорам, судом встановлено, що сторони уклали два договори добровільного страхування №ФР-073/03 від 11.06.2003 р. з різними умовами. Позовні ж вимоги заявлені позивачем засновані на договорі добровільного страхування №ФР-073/03 від 11.06.2003 р. п. 4.4. якого визначено строк оплати до 01.03.2004 р., таким чином ТОВ “Страхова компанія “Роксолана” не пропущено строк позовної давності. Враховуючи вище викладене, клопотання відповідача про вжиття строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Молочанський молочноконсервний комбінат” (71716, Запорізька область, м. Молочанськ, вул. Лугова, 83, р/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк” м. Запоріжжя, МФО 313849, )  на користь  товариства з додатковою відповідальністю “Страхова компанія Роксолана” (69044, м. Запоріжжя, майд. Профспілок, 5, оф. 225, р/р 0032 в АКБ “Індустріалбанк”  м. Запоріжжя, МФО 313849, ) суму 34132,50 грн. страхової премії, 341,32 грн. державного мита, 81,42 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського   суду   набирає   законної   сили     після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК  України   28.04.2007 року.

Суддя                                                                                   Ю.О. Скиданова