ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2007                                                                                             Справа № 14/259

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання Чоха Є.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Литвиненко Г.М., довіреність №01/18-356  від 20.03.07,  заступник директора інституту;

Бондаренко М.В., довіреність №01/18-356  від 20.03.07,  юрист;

представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Кіровограді на постанову господарського суду Кіровоградської області від 05.01.07р. у справі №14/259;

за позовом державного підприємства “Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою”, м. Кіровоград;

до Державної податкової інспекції в м. Кіровограді;

про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області  від 05.01.07р. у справі №14/259 за позовом державного підприємства “Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою”, м. Кіровоград, до Державної податкової інспекції в м. Кіровограді про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення позовні вимоги задоволено повністю.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /0 від 27.04.2006 року, №/1 від 15.06.2006 року, № /2 від 28.08.2006 року. Стягнуто з державного бюджету України на користь Державного підприємства “Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою” судові витрати по справі 3,40 грн. державного мита.

Постанова мотивована тим, що:

-          На підставі акту перевірки позивача ДПІ у м. Кіровограді від 17.04.2006 року № 35/23-1/00700186, а також на підставі результатів адміністративного оскарження відповідачем видані оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення №/0 від 27.04.2006 року, №/1 від 15.06.2006 року, № /2 від 28.08.2006 року;

-          Підставою для нарахування позивачу основного платежу у розмірі 45700,00 грн. та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 22 850,00 грн. стало порушення (на думку відповідача) ст.52 Закону України “Про державний бюджет України на 2003 рік” та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2003 р. № 557 “Про норматив і порядок відрахування до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) державними некорпоратизованими та корпоратизованими, казенними підприємствами та їх об'єднаннями”;

-          позивач до 31.10.2003 року не мав статусу державного підприємства і не повинен був здійснювати відрахування до загального фонду державного бюджету частини прибутку (доходу) в І та ІІ кварталі 2003 року.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Кіровоградської області від 05.01.2007 року по даній справі скасувати, відмовити позивачу в задоволенні позову.

Обґрунтування, з зазначенням в чому полягає неправильність оскаржуваного рішення, скаржник не надав. В судове засідання Дніпропетровського апеляційного господарського суду не з’явився, наданими йому процесуальними правами відповідно до ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Актом перевірки позивача (т.1 а.с.18-40) встановлено порушення ст. 52 Закону України “Про державний бюджет України на 2003 рік” та п.1 Постанови Кабінету міністрів України від 22.04.2003 року № 557 “Про норматив і порядок відрахування до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) державними некорпоратизованими та корпоратизованими, казенними підприємствами та їх об'єднаннями”, а саме не нарахування позивачем та несплата до бюджету частини прибутку за І квартал 2003 року в сумі 19300,00 грн., за ІІ квартал 2003 року –26400,00 грн.

Відповідно до вказаних вище норм обов’язок перерахування до бюджету частини прибутку покладається на державні некорпоратизовані, крім підприємств установ кримінально-виконавчої системи та корпоратизованими, казенними підприємствами (крім державних підприємств електроенергетичної галузі, щодо яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів) та їх об'єднаннями за результатами фінансово-господарської діяльності у 2002 році та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2003 році у розмірі 15 відсотків обсягу чистого прибутку (доходу).

З наданих позивачем доказів, а саме: свідоцтва про державну перереєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності, статуту Кіровоградського філіалу Інституту Землеустрою Української академії аграрних наук слідує, що організаційно-правову форму –державне підприємство –позивачу було надано 31.10.2003 року. До цього позивач являвся державною науковою госпрозрахунковою установою та мав назву “Кіровоградський філіал Інституту землеустрою УААН”.

Статутом Кіровоградського філіалу Інституту землеустрою УААН не визначено, що філіал функціонує як самостійний суб’єкт господарювання, економічною основою діяльності філіалу була державна власність на основні та обігові кошти та інше майно, закріплено Академією аграрних наук України за філіалом.

Тобто доводи скаржника суперечать вказаним в реєстраційних та статутних документах даним про організаційно-правову форму державного підприємства “Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою та Кіровоградського філіалу Інституту землеустрою УААН.

Виходячи з положень Закону України “Про підприємства в Україні” (який діяв в 2003 році), Закону України “Про власність” та Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” господарський суд при розгляді справи зробив правильний висновок, що філіал інституту землеустрою в І та ІІ кварталі 2003 року не мав всіх ознак державного підприємства та не мав обов’язку на відрахування до державного бюджету України 15 відсотків обсягу чистого прибутку (доходу).

Крім того,  Кіровоградський філіал Інституту землеустрою УААН, після того, як задекларував вказану суму (45 700 грн.) і сплатив її до державного бюджету в 2003 році, звернувся до ДПА в м. Кіровограді з запитом № 03/3-1053 від 07.11.2003 року з метою отримання роз’яснення з спірного питання.

Відповіддю Державної податкової інспекції у м. Кіровограді від 28.11.2003 року за № 25648 було підтверджено, що Кіровоградський філіал інституту землеустрою УААН не повинний здійснювати відрахування до загального фонду державного бюджету частини прибутку (доходу).

Відповідно до підпунктів а) і г) підпункту 4.4.2 пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та п.1.7 «Порядку надання роз'яснень окремих положень податкового законодавства»затвердженого наказом ДПА України №176 від 12.04.2003р. надана відповідь вважається податковим роз'ясненням.

Згідно з п.1.11 «Порядку надання роз'яснень окремих положень податкового законодавства»затвердженого наказом ДПА України №176 від 12.04.2003р. податковим роз'ясненням, наданим на запит платника податків, користується платник податків при обрахуванні ним сум податкових зобов'язань та під час проведення ним апеляційних процедур. Враховуючи це, на підставі наданого позивачу персонального податкового роз'яснення Кіровоградський філіал інституту землеустрою УААН надіслав листа до ДПІ у м. Кіровограді в якому просив вищевказані кошти перенести на рахунок розрахунків по податку на додану вартість. Після чого вказані кошти були перенесені відділом обліку ДПІ у м. Кіровограді.

Відповідно до підпункту д) підпункту 4.4.2 пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»"не може бути притягнутим до відповідальності платник податків, який діяв відповідно до наданого йому податкового роз'яснення...".

З приводу вищевикладеного Державним підприємством «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»були подані скарги до ДПІ у м. Кіровограді та до ДПА у Кіровоградській області про скасування рішення ДПІ у м. Кіровограді від 27.04.2006р. №/0.

Прийнятими вказаними податковими органами рішеннями скарги були залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін. Крім того, за результатами розгляду скарг на адресу позивача були надіслані податкові повідомлення-рішення №/1 від 15.06.2006р. та №/2 від 28.08.2006р.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи є безпідставним, такими, що суперечать наявним доказам та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Кіровограді залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Кіровоградської області від 05.01.07р. у справі №14/259 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця безпосередньо  до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:                                                            Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                І.А. Сизько

Суддя                                                                                        І.В. Тищик

Підписано в повному обсязі 20.04.2007 р.