СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

03 липня 2007 року
Справа № 2-22/1863-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

02.07.2007

позивача: Мінін С.О.,дов.№004 від 04.01.2007

відповідача: Османов Е.Р.,дов.№326/0/10 від 01.03.2007

після перерви 03.07.2007

позивача: не з'явився

відповідача:не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в АвтономнійРеспубліці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв С.В.) від 15.03.2007 по справі № 2-22/1863-2007А

за позовом           Закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Агрофірма "Чорноморець" (вул. Леніна, 68, с.Углове, Бахчисарайський р-н,98435)

до           Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в АвтономнійРеспубліці Крим (вул. Сімферопольська, 3, місто Бахчисарай,98403)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне сільськогосподарське товариство "Агрофірма "Чорноморець" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою про визнання недійсним рішення ДПІ в Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим  №00039423/3 від 17.01.2007.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ЗАСТ "Агрофірма "Чорноморець" є сільськогосподарським товаровиробником, має код виду діяльності 01.13.0 «вирощування фруктів, ягід, горіхів, культур для виробництва напоїв та прянощів», який включає і перероблення на вино винограду. Позивач вважає, що він не виготовляє підакцизні товари, у зв'язку з чим на нього розповсюджуються дії п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість».

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв С.В.) від 15.03.2007 року у справі № 2-22/1863-2007А за позовом Закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Агрофірма "Чорноморець" до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим про визнання недійсними податкового повідомлення –рішення №00039423/3 від 17.01.2007 задоволено.

Судом визнано нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ в Бахчисарайському районі №00039423/3 від 17.01.2007.

Судом стягнуто з Державного бюджету України на користь ЗАСТ "Агрофірма" Чорноморець" 3,40 грн. судового збору.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, оскільки вищезгадана постанова є необгрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права.

Судом була оголошена перерва до 03.07.2007 року.

В судове засідання після перерві 03.07.2007 представники сторін не з'явились. Явка сторін визнана не обов'язковою.

Розглянувши справу у порядку, передбаченому статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши представників сторін, судова колегія апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає  задоволенню, а постанову господарського суду АР Крим від 15.03.2007 у справі №2-22/1863-2007А такою, що не підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами планової комплексної документальної перевірки за дотриманням вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2005 по 31.03.2006 складено акт №176/27/23/03759777 від 11.08.2006 на підставі якого Державною податковою інспекцією у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим  18.08.2006 прийнято податкове повідомлення –рішення № 00038523/0, згідно з яким за порушення п.4.1.ст.4, п.п. 7.4.3. п. 7.4., п. 7.7. ст. 7 , п.11.29. ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" нарахував позивачу податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 1845955,52 грн., з яких 922977,76 грн. - за основним платежем, 922977,76 грн. - штрафних санкції.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ДПІ в Бахчисарайському районі.

За результатом розгляду скарги відповідачем податкове повідомлення - рішення № 00038523/0 залишено без змін.

Відповідачем 31.08.2006 було прийнято податкове повідомлення - рішення № 00038523/1, згідно з яким за порушення п.4.1.ст.4, п.п. 7.4.3. п. 7.4., п. 7.7. ст. 7 , п. 11.29. ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" нарахував позивачу податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 1845955,52 грн., з яких 922977,76 грн. - за основним платежем, 922977,76 грн. - штрафних санкції.

Позивачем було оскаржено в ДПА в АРК податкове повідомлення - рішення № 00038523/0 від 18.08.2006.

ДПА в АРК скасувало податкове повідомлення - рішення № 00038523/0 від 18.08.2006 у частині застосування штрафних санкції згідно з п.п. 17.1.6 п.17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»по податку на додану вартість у сумі 75089,20 грн. та рішення відповідача від 31.08.2006 № 720/7/23 .

Відповідачем було прийнято податкове повідомлення-   рішення   №00039423/2, згідно з яким за порушення п.4.1.ст.4, п.п. 7.4.3. п. 7.4., п. 7.7. ст. 7 , п. 11.29. ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачу нараховано податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 1770866,32 грн., з яких 922977,76грн.- за основним платежем, 847888,56 грн. - штрафних санкції.

Позивач 17.11.2006 звернувся до ДПА України зі скаргою на податкове повідомлення - рішення № 00038523/0 від 18.08.2006.

За результатами розгляду зазначеної скарги ДПА України прийнято рішення № 241/7/25-0115, згідно з яким залишено без змін податкове повідомлення -рішення відповідача № 00038523/0 від 18.08.2006 з урахуванням рішення ДПА в АРК від 03.11.2006 № 2460/10/25-007, а скаргу позивача залишено без задоволення.

17.01.2007 відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 00039423/3, згідно з яким за порушення п.4.1.ст.4, п.п. 7.4.3. п. 7.4., п. 7.7. ст. 7 , п.11.29. ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" нарахував позивачу податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 1770866,32 грн., з яких 922977,76грн.- за основним платежем, 847888,56 грн. - штрафних санкції.

Як вбачається із матеріалів справи, донараховуючи позивачу податкове зобов’язання по податку на додану вартість, податковий орган виходив з того, що у відповідності до п. 11.29 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість”, сільськогосподарські виробники, яким є позивач, при реалізації підакцизних товарів власного виробництва не звільнені від перерахування до державного бюджету України отриманих сум податку на додану вартість. Проте, дані доводи відповідача, на думку судової колегії, є безпідставними.

Так, відповідно до п. 11.29 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість” для сільськогосподарських виробників зупинено дію пункту 7.7 ст. 7, пунктів 10.1 і 10.2 ст.10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів) виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини.

Таким чином, законотворець передбачив, що до бюджету сплачується податок на додану вартість лише при реалізації сільськогосподарськими товаровиробниками підакцизної продукції, яка виготовлена на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини сільськогосподарських виробників.

Судова колегія при цьому зауважує, що податкове зобов’язання та податковий кредит по податку на додану вартість за господарськими операціями по виготовленню та продажу підакцизних товарів власного виробництва із власної сільськогосподарської сировини повинні бути відображені у податковій декларації № 2, згідно вищевказаної норми матеріального права, а не у декларації № 3, як то вважає податковий орган та суд першої інстанції, а податок на додану вартість від продажу підакцизної продукції повинен залишатись сільськогосподарському виробнику, а не зачислятись до державного бюджету України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач здійснював продаж підакцизної продукції власного виробництва, а не виготовлену на давальницьких умовах.

Доводи позивача також мотивовані іншими обставинами викладеними у апеляційній скарзі, які не мають значення до розгляду справи.

За наведених обставин постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.03.2007 у справі № 2-22/1863-2007А  прийнята при повному з’ясуванні обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями  24, 195, 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим  залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.03.2007 у справі № 2-22/1863-2007А залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України  протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                        Т.П. Фенько

Судді                                                                      К.В. Волков

І.В. Черткова