ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2007                                                                                   Справа № 28/502-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий  –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Кравцов Д.В., довіреність від 05 січня 2007 року № 1149;

від відповідача –Савичев О.В., довіреність від 02 листопада 2006 року № 106-4016, Буря О.Є., довіреність від 02 листопада 2006 року № 105-4016

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Віп-Гарант”, м.Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 01 грудня 2006 року у справі № 28/502-06

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Віп-Гарант”, м.Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів”, м.Нікополь Дніпропетровської області

про зобов’язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2006 року у справі № 28/502-06 (суддя Манько Г.В.) відмовлено в задоволенні позову ТОВ “Фірма “Віп-Гарант” про зобов’язання відповідача ВАТ “Нікопольський завод феросплавів” підписати акти виконаних робіт за договором про надання послуг по охороні вантажів.

При прийнятті рішення господарський суд, з посиланням на п.4.2 договору від 30 грудня 2005 року № 18-12-05/3928, зазначив про відсутність обов’язку відповідача по підписанню актів здачі-прийняття виконаних робіт, оскільки вказані акти останнім не узгоджені.

Не погодившись з рішенням суду, позивач –ТОВ “Фірма “Віп-Гарант”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування суттєвих обставин справи, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що умови договору від 30 грудня 2005 року № 18-12-05/3928 не містять порядку узгодження актів виконаних робіт, тому формою узгодження і є підписання актів виконаних робіт або пропозиція зі сторони замовника їх підписати на інших умовах, які від відповідача не надходили. Прийняте судом рішення фактично позбавляє позивача отримати оплату за надані послуги. Відповідач не заперечує факт виконання робіт, але ухиляється від підписання відповідних актів, що й стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Відповідач –ВАТ “Нікопольський завод феросплавів”, проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення господарського суду вважає законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. У поданому відзиві зазначає, що договір від 30 грудня 2005 року № 18-12-05/3928 не передбачає обов’язку ВАТ “НЗФ” підписувати акти виконаних робіт, які не були узгоджені. Відповідач посилається на ненадання позивачем передбачених п.4.1 договору документів, наявність яких є умовою оплати наданих послуг, та зазначає про неналежне оформлення документів при надісланні актів виконаних робіт, оскільки більша частина актів комісійної перевірки ваги вагонів не підписана покупцем (одержувачем). Також відповідач вказує на втрату під час перевезення феросплавів.

В порядку ст.77 ГПК України, у зв’язку з необхідністю витребування додаткових документів, в судовому засіданні оголошувались перерви з 01 лютого 2007 року до 15 лютого 2007 року, 22 лютого 2007 року та до 01 березня 2007 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

30 грудня 2005 року між сторонами –ВАТ “Нікопольський завод феросплавів” та ТОВ “Фірма “Віп-Гарант” укладено договір № 18-12-05/3928 про надання послуг охорони вантажів у вагонах при транспортуванні в залізничному сполучені /а.с.8-11 т.1/, згідно умов якого виконавець (позивач) організовує та забезпечує охорону та супроводження продукції замовника (відповідача) у вагонах при транспортуванні в залізничному сполученні, а замовник оплачує надані послуги виконавця на умовах цього договору (п.1.1.договору).

У відповідності з п.п.2.2.3, 2.2.4 договору виконавець зобов’язаний прийняти у встановленому порядку вантаж замовника за вагою “брутто” вагонів із підписанням Акту комісійної перевірки ваг вагонів з феросплавами та забезпечити збереження вантажу по всій ділянці супроводження, при цьому контролювати та забезпечувати рух вагонів до місця призначення нерозривною групою.

Підпунктом 2.2.5 договору встановлено, що виконавець несе відповідальність за збереження та цілісність вантажу з моменту прийняття до моменту передачі вантажу представнику покупця. У разі якщо замовник здійснив оплату покупцю по пред’явленим претензіям, пов’язаним з недостачею вантажу, виконавець відшкодовує замовнику суми витрат, що понесені замовником по задоволенню претензій покупця, шляхом зменшення суми оплати рахунку виконавця за надані послуги з наданням обґрунтованих претензій.

Відповідно до п.п.2.2.6 договору при відправці продукції покупцям, розташованим на території України або покупцям, розташованим за межами територій України, при супроводженні до отримувача, виконавець зобов’язаний здати вантаж за вагою “брутто” покупцю або уповноваженому представнику покупця в місці прийомки продукції з підписанням Акту комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами. При цьому зазначити дату та час передачі вагонів. При відправленні продукції покупцям, розташованим за межами території України, здати вагони на узгодженій замовником станції або порту з відповідною відміткою в Акті комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами.

За п.п.2.2.7 договору виконавець зобов’язаний надавати акти комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами, акти прийняття-здачі робіт по супроводженню та охороні вантажів не пізніш 10 робочих днів від дати закінчення проведення робіт, зазначених в п.п.2.2.1-2.2.6.

Відповідно до п.3.1 договору вартість наданих виконавцем послуг з охорони та супроводження вантажів розраховується виходячи із ваги вантажу, який охоронявся.

При цьому, як встановлено п.3.2 договору, у випадку виявлення недостач, оплата послуг здійснюється лише за фактично доставлений вантаж, з урахуванням норми природної втрати.

Згідно п.4.1 договору замовник сплачує виконавцю вартість наданих послуг у відповідності з розділом 3 цього договору, після надання виконавцем відповідних рахунків, оригіналів актів комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами, підписаних покупцем товару або його уповноваженим представником, та акту здачі-прийняття робіт, що підтверджує обсяги виконаних робіт.

Пунктом 4.2 договору встановлений обов’язок замовника підписати узгоджений акт здачі-прийняття робіт протягом 5 (п’яти) робочих днів з моменту отримання.

Підставою для оплати за надані послуги є рахунок, виписаний виконавцем на підставі акту здачі-прийняття робіт, підписаного обома сторонами і підтверджуючого обсяги виконаних послуг.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що замовник здійснює оплату наданих послуг на протязі 10 (десяти) банківських днів від дати підписання акту здачі-приймання робіт і  виставлення рахунку, при умові наявності всіх необхідних правильно оформлених документів, обумовлених в п.п.2.2.7, 2.2.8, 4.1, 4.3 цього договору. У випадку якщо виконавцем не буде своєчасно надані узгоджені документи, замовник має право не оплачувати рахунки виконавця до надання всіх оригінальних документів, без  пред’явлення замовнику яких-небудь штрафних санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем –ТОВ “Фірма “Віп-Гарант” у липні та серпні 2006 року надавалися послуги відповідачу з супроводження та охорони вантажів у вагонах при транспортуванні в залізничному сполученні, що підтверджується актами комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавам, підписаними позивачем та відповідачем /а.с.24-126 т.1/.

19 жовтня 2006 року позивачем направлені для підписання відповідачем ВАТ “НЗФ” акти виконаних робіт:

- від 31 липня 2006 року № 152 на суму 123020 грн.40 коп.,

- від 31 липня 2006 року № 153 на суму 71839 грн.96 коп.,

- від 31 липня 2006 року № 154 на суму 105182 грн.70 коп.,

- від 31 липня 2006 року № 155 на суму 47197 грн.50 коп.,

- від 17 серпня 2006 року № 156 на суму 8076 грн.,

- від 17 серпня 2006 року № 158 на суму 24736 грн.96 коп.,

- від 31 серпня 2006 року № 176 на суму 11909 грн.10 коп.,

- від 31 серпня 2006 року № 177 на суму 20461 грн.36 коп. /а.с.14-21 т.1/. Вказані акти виконаних робіт отримані відповідачем 23 жовтня 2006 року, проте останнім у встановлений п.4.2 договору п’ятиденний строк з моменту отримання не підписані.

В листопаді 2006 року позивач –ТОВ “Фірма “Віп-Гарант” звернувся до господарського суду з позовом до ВАТ “НЗФ”, в якому просив суд зобов’язати відповідача підписати акти виконаних робіт.

З висновком господарського суду про відмову в задоволенні позову з посиланням на відсутність обов’язку підписання відповідачем актів виконаних робіт у зв’язку з їх неузгодженістю останнім погодитись не можна.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.901, ч.1 ст.903  ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами договору від 30 грудня 2005 року № 18-12-05/3928 замовник зобов’язаний підписати погоджені акти здачі-прийняття робіт протягом п’яти днів з моменту їх отримання.

При цьому, будь-яких особливостей або порядку узгодження актів виконаних робіт сторонами у договорі не визначені.

Таким чином, узгодження актів виконаних робіт замовником здійснюється шляхом їх підписання, тобто фактичного погодження із зазначеними в них відомостями. Вказані дії повинні бути здійсненні замовником протягом п’яти днів з моменту отримання актів.

У разі непогодження із зазначеними актами відповідач мав звернутися до позивача зі своїми запереченнями або пропозиціями щодо змісту та відомостей, зазначених в актах, або пропонувати інші умови погодження та підписання актів.

Проте, відповідач, відмовившись від погодження та підписання отриманих від позивача актів виконаних робіт, порушив умови договору та вимоги закону щодо належного виконання своїх зобов’язань, у зв’язку з чим відмова ВАТ “НЗФ” від підписання актів виконаних робіт є неправомірною і безпідставною.

Судова колегія відхиляє як необґрунтовані твердження відповідача про ненадання позивачем при надсиланні актів виконаних робіт належно оформлених документів, передбачених п.п.4.1, 4.4 договору, оскільки наявність зазначених документів сторонами визначена як умова оплати вартості наданих послуг, а не підписання актів виконаних робіт.

Також, судова колегія визнає безпідставними посилання відповідача на неналежне оформлення актів комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами у зв’язку з відсутністю на деяких актах підпису покупця товару або його представника.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи копій актів комісійної перевірки вагонів з феросплавами /а.с.24-126 т.1/, всі акти підписані представниками покупців або отримувачів вантажу чи містять відмітку про прибуття вагонів на зазначену в акті станцію, що відповідає вимогам п.п.2.2.6 договору. Заперечення представників відповідача, висловлених в судовому засіданні, про відсутність підпису покупця у відповідній графі деяких актів судова колегія визнає неспроможними при наявності підпису представників покупця (отримувача) або відмітки про прибуття вагонів у нижній частині актів.

На підставі вищенаведеного, враховуючи неправомірність відмови відповідача ВАТ «НЗФ» у підписанні актів виконаних робіт, судова колегія вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фірма «Віп-Гарант»підлягають задоволенню, але частково.

Як зазначалось вище, умовами договору від 30 грудня 2005 року № 18-12-05/3928 встановлено (п.п.3.1, 3.2), що сторонами вартість наданих виконавцем послуг з охорони та супроводження вантажів розраховується виходячи із ваги вантажу, який охоронявся. При цьому сторонами передбачено, що у випадку виявлення недостач, оплата послуг здійснюється лише за фактично доставлений вантаж, з урахуванням норми природної втрати.

Як вбачається із матеріалів справи, при прийнятті вантажу була виявлена недостача у вагонах:

- № 65718983, що підтверджується актом комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами від 13 липня 2006 року № 2006/Г/746;

- № 67375014 –акт комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами від 13 липня 2006 року № 2006/Г/747;

- № 60279056 –акт комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами від 13 липня 2006 року № 2006/Г/748.

Вищевказані акти комісійної перевірки ваги вагонів підписані представником ТОВ «Фірми «Віп-Гарант»Вороніним /а.с.58-60/.

Відповідно до поданих позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції реєстрів віднесення актів комісійної перевірки до актів виконаних робіт, акти комісійної перевірки ваги вагонів з феросплавами, за якими було виявлено недостачу, - №№ 746 та 748, включені до акту виконаних робіт від 31 липня 2005 року № 152, а акт комісійної перевірки № 748 –до акту виконаних робіт від 31 липня 2006 року № 153 /а.с.60, 61 т.2/.

При цьому, згідно вказаних реєстрів та актів виконаних робіт /а.с.14, 15 т.1/ при розрахунку вартості наданих послуг по супроводженню та охороні вантажу позивач виходив із маси вантажу, отриманого під охорону (акт № 746 –333,7 м.т., акт № 747 –132,6 м.т., акт № 748 –736,2 м.т.), а не із ваги фактично доставленого вантажу, що суперечить п.3.2 договору.

За такими обставинами вартість наданих послуг в актах виконаних робіт від 31 липня 2006 року № 152 на суму 123020 грн.40 коп. та від 31 липня 2006 року № 153 на суму 71839

грн.96 коп. позивачем визначена невірно, тому вказані акти на викладених в них умовах узгодженими та відповідно підписаними бути не можуть, тому позовні вимоги щодо зобов’язання відповідача підписати акти виконаних робіт не підлягають задоволенню в частині підписання актів від 31 липня 2005 року №№ 152 та 153.

З урахуванням вищевикладеного рішення господарського суду, у зв’язку з невідповідністю викладених в ньому висновків обставинам справи, неповним з’ясуванням суттєвих обставин справи, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Господарські витрати у справі підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, судова колегія вважає за необхідне, в порядку ст.47 ГПК України, повернути позивачу ТОВ “Фірма “Віп-Гарант” суму надмірно сплаченого державного мита в розмірі 5700 грн.84 коп., оскільки відповідно до п.п. б п.2 ст.3 Декрету Кабінету міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито»заяви з вимогами немайнового характеру підлягають оплаті державним митом в розмірі п’яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 грн., а позивачем при поданні позову сплачено державне мито в сумі 5785 грн.84 коп. /а.с.6 т.1/.

Керуючись ст.ст.103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Віп-Гарант” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2006 року у справі № 28/502-06 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів»підписати акти виконаних робіт від 31 липня 2006 року № 154 на суму 105182 грн.70 коп., від 31 липня 2006 року № 155 на суму 47197 грн.50 коп., від 17 серпня 2006 року № 156 на суму 8076 грн., від 17 серпня 2006 року № 158 на суму 24736 грн.96 коп., від 31 серпня 2006 року № 176 на суму 11909 грн.10 коп., від 31 серпня 2006 року № 177 на суму 20461 грн.36 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Віп-Гарант” витрати по сплаті держмита в сумі 42 грн.76 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн.35 коп., витрати по розгляду апеляційної скарги в сумі 21 грн.38 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Фірма “Віп-Гарант” з державного бюджету суму надмірно сплаченого державного мита в розмірі 5700 грн.84 коп.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази та довідку про повернення державного мита.

Головуючий                                                                                           О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                       Л.М.Білецька

І.М.Науменко