ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2007
Справа №2-26/7879-2006

10 квітня 2007 м. Сімферополь        Справа № 2-26/7879-2006

За позовом     Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Кримської філії, м. Сімферополь, вул. Р. Люксембург, 1

До  відповідача  Товариства з  обмеженою  відповідальністю  Виробнича  компанія «Кримтел», м. Сімферополь, вул. І Конної Армії, 21а, кв. 51

Про врегулювання розбіжностей

Суддя Проніна О.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача –  Цвєтков О.Я., дов. у справі

Від відповідача –  Гончаренко В.С., дов. у справі

Сутність спору: Позивач   звернувся до Господарського суду АР Крим із позовною заявою та просить врегулювати розбіжності за договором «Про надання місця в телефонній каналізації ВАТ «Укртелеком» №237и-03-05 від 06.12.2005р., прийнявши щодо цих умов таке рішення: прийняти та затвердити в редакції позивача відповідно до проекту договору №237и-03-05 від 06.12.2005р. умови, які визначені п.п. 1.2, 2.2.1, 2.3.3, 3.1, 3.4, 10.6; інші умови вважати врегульованими сторонами у досудовому порядку відповідно до проекту договору №237и-03-05 від 06.12.2005р. та протоколу розбіжностей до нього від 06.03.2006р.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями п. 7 ст. 181 Господарського кодексу України, згідно якої передбачений судовий порядок врегулювання розбіжностей. Обґрунтовуючи свою правову позицію щодо викладених у протоколі розбіжностей умов договору, позивач посилається, зокрема, на положення Закону України «Про телекомунікації» та вважає, що умови, запропоновані відповідачем зі спору суперечить низькі положень діючого законодавства, у зв'язку з чим договір має бути укладений саме в редакції ВАТ «Укртелеком».

Відповідач на позовних вимогах заперечує та у відзиві на позов зазначив, що позивачем зі спору був пропущений строк звернення до суду, передбачений п. 7 ст. 181 Господарського кодексу України.

01.06.2006р. ТОВ  Виробнича  компанія «Кримтел» надав суду клопотання щодо проведення по дійсній справі судової технічної експертизи.

19.06.2006р. у судовому засіданні ВАТ «Укртелеком» надав заяву про призначення по справі судово-технічної експертизи, на вирішення якої поставити певні   питання. Ухвалою господарського суду АР Крим від 19.06.2006р. клопотання позивача та відповідача було задоволено, провадження по справі зупинено через призначення по справі судово-технічної експертизи, проведення якої було доручено Кримському науково-дослідницькому інституту судових експертиз,

22.01.2007р. до господарського суду АР Крим надійшов висновок експерту №1928 від 17.01.2007р., у зв'язку з чим Ухвалою господарського суду АР Крим від 24.02.2007р. провадження по справі було поновлено.

Розгляд справи відкладався, по справі оголошувалася перерва у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд -

В с т а н о в и в:

Листом від 06.12.2005р. вих. №06/4-321 ВАТ «Укртелеком» надіслав на адресу ТОВ ВК «Кримтел» проект договору №237и-03 від 06.12.2005р. про надання в користування місць в телефонній каналізації ВАТ «Укртелеком», а також Додатки №1 (Технічні відомості з надання в користування місць в телефонній каналізації», №2 «Розрахунок вартості послуг з надання місць для прокладки кабелю в телефонній каналізації», №3 «Розрахунок вартості послуг з надання місць в телефонній каналізації» договору, які є невід'ємною його частиною.

Листом від 06.03.2006р. вих. №117 ТОВ ВК «Кримтел» повернуло підписаний договір із протоколом розбіжностей.

З огляду на те, що ВАТ «Укртелеком» в особі Кримської філії внесено до переліку суб'єктів господарювання, які займають монопольне становище на ринку АР Крим, затвердженого розпорядженням Голови Територіального відділення Антимонопольного комітету України в АР Крим від 06.08.1996р. №58, ВАТ «Укртелеком», отримавши протокол розбіжностей 07.03.2006р. вхідний №1178, 27.03.2006р. звернулося до господарського суду АР Крим із позовною заявою про врегулювання розбіжностей у виконання приписів п. 7 ст. 181 Господарського кодексу України.

При цьому, слід зазначити, що суд не може погодитися із твердженням відповідача зі спору стосовно того, що позивачем пропущений 20-денний строк для звернення до суду із відповідним позовом.

Так, отримавши зазначений протокол розбіжностей 07.03.2006р., ВАТ «Укртелеком» 27.03.2006р. надіслав на адресу господарського суду АР Крим зазначений позов. При цьому, матеріали позовної заяви надійшли до господарського суду АР Крим 03.04.2006р., що не може бути визнано пропуском строку, оскільки у дійсному випадку датою звернення до господарського суду ВАТ «Укртелеком» вважається дата здачі матеріалів позовної заяви поштовій організації.

За такими обставинами, вважається за можливе розглянути позов по суті заявлених позовних вимог.

Розглянувши наданий договір №237и-03 від 06.12.2005р. про надання місць в телефонній каналізації (надалі - Договір) та протокол розбіжностей до нього, суд дійшов наступних висновків.

Так, щодо посилань позивача зі спору на положення Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 09.08.2005р. №720 в обґрунтування необхідності попереднього погодження схем організації зв'язку, а саме: умов, якими визначається місце в телефонній каналізації (п.1.2 Договору), вважається за необхідне зазначити, що зазначеними правилами регулюється порядок надання телекомунікаційних послуг фізичним особам та юридичним особам, як споживачам таких послуг. При цьому, під телекомунікаційними послугами згідно Правил слід розуміти продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій.

Отже, не є у розумінні зазначених правил телекомунікаційними послугами надання в телефонній каналізації місць для прокладки кабелю.

За такими обставинами, суд вважає неправомірними твердження позивача щодо необхідності узгодження схем організації зв'язку, що було встановлено п. 1.2 Договору.

Стосовно умов, якими визначаються права позивача змінювати розмір плати за послуги (п.2.1.2 Договору), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В обґрунтування своїх позовних вимог, ВАТ «Укртелеком» посилається на те, що оскільки Наказом Державного комітету зв'язку та інформації України від 07.06.2002р. №120, зареєстрований Міністерством юстиції України 19.07.2002р. №595/6883 «Про затвердження граничних тарифів на основні послуги електрозв'язку га тарифів на виплати державних пенсій та грошові допомоги», не встановлені тверді тарифи з надання місця в телефонній каналізації, то ціни з надання таких послуг є вільними, отже, ВАТ «Укртелеком» не позбавлений можливості самостійно регулювати таки ціни.

Суд не може погодитися із таким висновком, та звертає увагу на наступне.

Зазначений договір містить ознаки договору оренди, оскільки предметом його є надання місця у платне тимчасове користування, у зв'язку з чим вважається за необхідне зазначити наступне. За умовами запропонованого договору ВАТ «Укртелеком», а саме п.2.1.2, 2.2.1 вбачається, що ВАТ «Укртелеком» має право одностороннє змінювати розмір платежів за користування каналізацією та зі свого боку має обов'язком лише своєчасне повідомлення контрагента за договором про зміну розмірів платежів. При цьому, зі змісту договору не вбачається чим саме має регулюватися така ціна на надані ВАТ «Укртелеком» послуги. З вищенаведеного вбачається, що ВАТ «Укртелеком» не позбавлений можливості за умовами запропонованого ним договору змінювати ціни кожні 20 днів із урахуванням передчасного попередження зміни ціни договору. Зазначене суперечить політиці ціноутворення та ст. З Закону України «Про ціни та ціноутворення», насамперед, принципам протидії монопольним тенденціям виготовлювачів продукції, товарів і послуг та сприянню встановлення об'єктивних співвідношень у цінах на послуги.

Щодо умов, якими визначається порядок виконання робіт в телефонній каналізації, а саме щодо п. 2.3.3 договору, суд  зазначає, що твердження позивача стосовно неможливості проведення робіт за усним запитом, як таким, що не може бути підтверджений   документально,   спростовується   наданим   протокол   розбіжностей, оскільки в ньому чітко зазначені підстави для проведення робіт за усним запитом (відновлення лінійних та станційних споруд, які були пошкоджені внаслідок непереборної сили, викрадені чи пошкоджені зловмисниками). Крім того, в запропонованій редакції ТОВ ВК «Кримтел» регулюється й порядок повідомлення ВАТ «Укртелеком», а саме його керівництва та бюро ремонту, які в такому випадку не позбавляються можливості направити своїх представників для контролювання проведення ремонтних робіт. Таким чином, коло підстав, за якими може бути проведений ремонт та умови проведення ремонту за усним запитом, виключають можливість несанкціонованого доступу працівників ТОВ ВК «Кримтел» до телефонної каналізації, яка є предметом Договору.

Щодо умов, якими визначається плата за надання місця в телефонній каналізації відповідно до додатків №№ 2, 3 (п. 3.1), суд вважає, що посилання ВАТ

«Укртелеком» на положення Закону України «Про ціни та ціноутворення», а також

ст. 190 Господарського кодексу України в обґрунтування вільної ціни, встановленої

ВАТ «Укртелеком», яка й має бути прийнята сторонами, неправомірні, виходячи з

наступного.

Насамперед, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. З Закону України «Про ціни та ціноутворення» формування цін направлено насамперед на створення рівних економічних умов і стимулів для розвитку всіх форм власності, економічної самостійності підприємств, збалансування ринку засобів виробництва, товарів і послуг та протидії монопольним тенденціям виготовлювачів продукції, товарів і послуг.

За такими обставинами, неможливо стверджувати, що пріоритет цін, запропонованих на надані послуги, монополістом не відповідає принципу здорової конкуренції та створює рівні економічні умови для підприємств, які надають послуги на відповідному сегменті ринку.

Здебільшого, запропонування монополістом цін вищих, ніж ти, які направлені на підтримку конкурентноздатності, підпадають під дію ст. 29 Господарського кодексу України та мають ознаки зловживання монопольним становищем, до чого законом віднесено, зокрема, й нав'язування контрагенту за договором таких умов, які ставлять його в нерівне становище.

Щодо умов, якими визначається строк повідомлення про незгоди зі зміною цін і тарифів (п. 3.4 Договору), суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення трьохденного строку для розгляду пропозиції стосовно зміни цін постачальником послуг - ВАТ «Укртелеком», дійсно є обмеженим для прийняття відповідного рішення споживачем послуг - ТОВ ВК «Кримтел», у зв'язку з чим, сторонами має бути встановлений інший строк, за погодженням обох сторін із урахуванням специфіки діяльності ВАТ «Укртелеком» та ТОВ ВК «Кримтел».

Стосовно умов, якими визначається викладення Додатків №№12 в редакції відповідача та виключення з переліку додатків до договору Додатку №3, а саме виключення п. 10.6.3, яким визначений розрахунок вартості послуг з надання в користування місця в телефонній каналізації, не відповідає умовам запропонованого ТОВ ВК «Кримтел» протоколу розбіжностей та спростовується матеріалами справи.

Так, ТОВ ВК «Кримтел» не погодився із наданим додатком до Договору №2 «Розрахунок послуги з надання місця на прокладку кабелю в телефонній каналізації ВАТ «Укртелеком» та запропонував залишити додаток до Договору №3 «Розрахунок послуги з надання місця в користування в телефонній каналізації ВАТ «Укртелеком».

При цьому, ТОВ ВК «Кримтел» стверджував, що фактично ним вже були проложені кабелі в каналізації, яка є предметом Договору.

Зазначене підтверджується, зокрема, висновком експерту від 17.01.2007р. №1928, а також актами звірки між сторонами зі спору.

Одночасно, суд не може погодитися із запереченнями позивача щодо висновку експерту у зв'язку з наступним. Так, одним з питань, поставлених на дослідження експерту було встановлення відповідності прокладеного кабелю технічним вимогам, які ставляться до відповідних робіт.

При цьому, експерт, дослідивши укладені кабелі, дійшов висновку, що зазначені кабелі укладені із дотриманням технічних стандартів. ВАТ «Укртелеком» заперечуючи в зазначеній частині висновок експерту посилався на непроведення узгодження робіт з прокладки кабелю в телефонної каналізації, що однак не є предметом розгляду з дійсного спору та не відноситься до терміну «технічні вимоги», якими визначається відповідно до технічних умов порядок виконання робіт з прокладки телефонного кабелю.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги зі спору задоволенню не підлягають.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені у судовому засіданні 10.04.2007р.

Повний текст рішення оформлений та підписаний у порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України 18.05.2007р.

З     урахуванням     викладеного,     керуючись     ст.          82-85     Господарського

процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна О.Л.