ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12.06.2007р.

м.Київ

№ 38/175-А

11 год. 59
хв.

За позовом

Приватного підприємства “А.Т.Н.”

До

Київської обласної державної
адміністрації

Третя особа

Комунальне підприємство
“Київоблпассервіс”

Про

визнання частково недійсним
розпорядження №160 від 14.03.2007р.

Суддя
Власов Ю.Л.

Секретар судового
засідання Долга О.Р.

Представники:

Від позивача

Шмаров Є.Ю.

Від відповідача

не з'явились

Від третьої особи

Волошенюк В.П.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до Відповідача про визнання недійсним пунктів 2 і 3
розпорядження від 14.03.2007р. №160 “Про деякі заходи з реорганізації
автобусного перевезення пасажирів в Київській області” про утворення обласного
конкурсного комітету з питань перевезення пасажирів у складі згідно з додатком.

Заявлений позов Позивач обґрунтовує
наступним. Пунктом 2 спірного розпорядження Відповідач утворив обласний
конкурсний комітет з питань перевезення пасажирів, поклавши на нього завдання з
організації та проведення конкурсів з визначення перевізників на міжміських та
приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за
межі області. Серед членів обласного конкурсного комітету з питань перевезення
пасажирів відсутні представники громадських організацій, що суперечить ч.9
ст.44 Закону України “Про автомобільний транспорт”.

Пунктом 3 спірного розпорядження
залучено Третю особу для організації забезпечення і підготовки матеріалів для
проведення засідань обласного конкурсного комітету до проведення передбаченого
у ч.11 ст.44 Закону України “Про автомобільний транспорт” конкурсу у порядку,
визначеному Кабінету Міністрів України. Відповідно до ч.11 ст.44 Закону України
“Про автомобільний транспорт” для організації і підготовки матеріалів для
проведення засідань конкурсного комітету органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування на конкурсних умовах за договором залучають
підприємство (організацію), що має фахівців та досвід роботи не менше трьох
років з питань організації пасажирських перевезень. Відповідно до довідки
статистики Третя особа зареєстрована в 2007 році, а тому не має досвіду роботи
не менше трьох років. Конкурс для визначення і залучення підприємства не
проводився, Третя особа участь у конкурсі не приймала, відповідно, переможцем
визнана не була.

Враховуючи викладене, Відповідач
прийняв спірні пункти розпорядження з порушенням ст.19 Конституції України та
ст.44 Закону України “Про автомобільний транспорт”.

Відповідач будь-яких документів
суду не подав, у судові засідання своїх представників не направляв, надіслав до
суду пояснення, в яких визнав позовні вимоги Позивача в повному обсязі.

Третя особа у поданих поясненнях
вказала про наступне. Конкурс з визначення перевізників на автобусних маршрутах
загального користування є конкурентним способом надання права на перевезення
пасажирів на автобусному маршруті загального користування. Порядок проведення
конкурсу визначає Кабінет Міністрів України.

Позивач вказує про відсутність у
складі конкурсного комітету представників громадських організацій, в той час,
як до складу конкурсного комітету можуть входити представники організацій
-споживачів послуг пасажирського автомобільного транспорту загального
користування, а не представники суб'єктів господарювання -пасажирів
перевізників, які є учасниками конкурсу або які діють на ринку перевезень
пасажирів і можуть впливати на прийняття рішень комітету.

Стосовно твердження Позивача про
те, що Третя особа практично немає досвіду роботи з питань організації
пасажирських перевезень, оскільки зареєстрована лише два місяці назад,
необхідно зосередити увагу, що досвід підприємства визначається не датою державної
реєстрації, а наявністю кваліфікованих працівників.            Стосовно конкурсу на визначення
перевізника, проведення останнього регламентується постановою Кабінету
Міністрів України за №139 від 29.01.03р. “Про затвердження Порядку проведення
конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального
користування”. Стосовно конкурсу на визначення робочого органу конкурсного
комітету, то на час розгляду справи відсутній нормативно-правовий акт Кабінету
Міністрів України. З спірного розпорядження вбачається, що залучення Третьої
особи як робочого органу обласного конкурсного комітету є тимчасовим, тобто до
приведення законодавства України у відповідність із Законом України “Про
автомобільний транспорт”.
Господарським судом заслухані пояснення Позивача, Третьої особи,
досліджені подані докази. За результатами слухання сторін, дослідження доказів,
господарський суд
ВСТАНОВИВ:          Позивач
є перевізником, який здійснює діяльність з перевезення пасажирів автомобільним
транспортом у Київській області на приміських автобусних маршрутах загального
користування, що не виходять за межі території області, та приймає участь у
відповідних конкурсах на перевезення пасажирів, що підтверджується договором
№60 від 22.12.2003р.

14.03.2007р. Відповідачем було
прийнято розпорядження №160 “Про деякі заходи з організації автобусного
перевезення пасажирів у Київській області”, відповідно до п.2 якого був
утворений обласний конкурсний комітет з питань перевезення пасажирів (далі
-обласний конкурсний комітет) у складі згідно з додатком, та покладені на нього
завдання з організації та проведення конкурсів з визначення перевізників на
міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не
виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути).           Відповідно до п.3 вказаного
розпорядження було залучено комунальне підприємство Київської обласної ради
“Київоблпассервіс” для організації забезпечення і підготовки матеріалів для
проведення засідань обласного конкурсного комітету до проведення передбаченого
у частині одинадцятій ст.44 Закону України “Про автомобільний транспорт”
конкурсу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Дане розпорядження виконується
Відповідачем та Третьою особою, на підставі даного розпорядження Відповідачем
проводяться конкурси, які готуються Третьою особою, що підтверджується
протоколом №1 від 23.03.2007р. засідання Київського обласного конкурсного
комітету з питань перевезень пасажирів.                       Враховуючи встановлені
обставини справи та визнання Відповідачем позову, Господарський суд міста Києва
вважає, що позов Позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтується її вимога та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Отже, вказана норма встановлює
презумпцію протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, та покладає на
нього обов'язок довести суду правомірність свого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
Відповідач доказів на підтвердження правомірності свого рішення суду не подав,
навпаки визнав позовні вимоги Позивача в повному обсязі.            За вказаних обставин суд вважає, що
Відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності прийнятого ним
спірного рішення, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Позивача,
та визнати протиправним і скасувати п.2 та 3 спірного розпорядження Відповідача.

Відповідно до ч.9 ст.44 Закону
України для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого
входять представник відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, територіальних органів центрального органу виконавчої влади з
питань автомобільного транспорту та територіальних органів Міністерства
внутрішніх справ України, відповідальних за безпеку дорожнього руху, а також громадських
організацій.                 Як
встановлено судом, 14.03.07р. Відповідачем було прийнято розпорядження №160
“Про деякі заходи з організації автобусного перевезення пасажирів у Київській
області”, відповідно до п.2 якого було утворено обласний конкурсний комітет з
питань перевезення пасажирів у складі згідно з додатком, та покладені на нього
завдання з організації та проведення конкурсів з визначення перевізників на
міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не
виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути).

Як вбачається з додатку до спірного
розпорядження до складу цього конкурсного комітету Відповідачем не були
включені представники громадських організацій, що суперечить ч.9 ст.44 Закону
України “Про автомобільний транспорт” та є підставою для визнання протиправним
та скасування пункту 2 спірного розпорядження.             Відповідно до ч.11 ст.44 Закону
України “Про автомобільний транспорт” для організації забезпечення і підготовки
матеріалів для проведення засідань конкурсного комітету органи виконавчої влади
та органи місцевого самоврядування на конкурсних умовах за договором
залучають підприємство (організацію), що має фахівців та досвід роботи не менше
трьох років з питань організації пасажирських перевезень. Конкурс
проводиться із залученням представників відповідних органів виконавчої влади, а
також представників громадських організацій.           Як встановлено судом, відповідно до
п.3 розпорядження Відповідача від 14.03.07р. №160 було залучено комунальне
підприємство Київської обласної ради “Київоблпассервіс” для організації
забезпечення і підготовки матеріалів для проведення засідань обласного
конкурсного комітету до проведення передбаченого у частині одинадцятій ст.44
Закону України “Про автомобільний транспорт” конкурсу у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, конкурс з визначення підприємства для
організації забезпечення і підготовки матеріалів для проведення засідань
конкурсного комітету, яке має досвід роботи не менше трьох років, та за
результатами якого визначено переможцем Третю особу, не проводився. Як
вбачається з матеріалів справи, договір за результатами цього конкурсу з
Третьою особою не укладався. Як вбачається з матеріалів справи, Третя особа не
має досвіду роботи не менше трьох років з питань організації пасажирських
перевезень, оскільки була створена у лютому 2007року. На підтвердження іншого,
ані Відповідачем, ані Третьою особою не подано суду будь-яких доказів.

За вказаних обставин, суд вважає,
що п.3 спірного розпорядження Відповідача суперечить ч.11 ст.44 Закону України
“Про автомобільний транспорт”, що є підставою для визнання його протиправним та
скасування.

Керуючись ст.2, 7, 17, 158, 161,
162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та
скасувати пункти 2 та 3 розпорядження Київської обласної державної адміністрації
від 14.03.2007р. №160 “Про деякі заходи з організації автобусного перевезення
пасажирів у Київській області”.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Приватного підприємства “А.Т.Н.” судові витрати в сумі 3
грн. 40 коп.

4. Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку
та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Ю.Л. Власов

Постанова
складена та підписана 19.06.07р.