ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2007 р.
15:40
Справа №  1/177/07

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю
“Миколаївський глиноземний завод”.
/54051, м. Миколаїв, вул. Артема, 62 А/.
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/

про: визнання противоправним та скасування податкового повідомлення –рішення
№ 00003336/0 від 28.02.2007р.

зобов’язання відповідача надати органу державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету на користь позивача податку на додану вартість за листопад 2006 року  в сумі 9 395 582,63 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Птичкіна В.В., довіреність від 04.10.2006р.

Ковширін М.М., довіреність від 28.11.2006р.

Від відповідача: Воробйова С.Ю., довіреність від 24.12.2006р.

Каштанова О.А., довіреність від 04.05.2007р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення –рішення    № 00003336/0 від 28.02.2007 року та про зобов’язання відповідача надати органу державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету на користь позивача за листопад  2006 року  9 395 582, 63 грн. (а.с.3-7, 58), посилаючись на  порушення відповідачем  вимог підпунктів 7.7.2. та  частини 2 підпункту 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” щодо визначення  суми бюджетного  відшкодування і строків надання висновку про відшкодування з державного бюджету до органу державного казначейства, відсутністю права відповідача здійснювати позапланову перевірку без наявності рішення суду з цього питання.

Відповідач позов не визнає з тих підстав, що  позивач  порушив вимоги  підпунктів 7.2.2.,  7.4.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, пункт 5.12.2. “Порядку заповнення та  подання податкової декларації з податку на додану вартість” :  в розрахунок суми бюджетного відшкодування  за листопад 2006 року позивач включив суму 36 563 грн.  податку на додану вартість за придбаний товар, який не  увійшов до складу податкового кредиту попереднього податкового періоду. Висновок до державного казначейства на суму 9 395 582,63 грн. не надано, оскільки зустрічними перевірками на даний час ця сума не підтверджена. Погашення бюджетної заборгованості на суму 556 775 грн. було проведено погашенням податкових векселів (а.с.26-29).

Дослідивши надані докази, заслухавши  доводи сторін у судовому засідання, суд

встановив:

відповідач здійснив виїзну позапланову  перевірку позивача  з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок  по декларації з ПДВ за листопад  2006 року, про що склав акт перевірки від 20.02.2007 року № 145/36/33133003 (а.с.11-20).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення № 00003336 від 28.02.2007р. про зменшення суми бюджетного відшкодування за листопад 2006 року  на суму  36 536 грн., яке позивач просить визнати противоправним та  скасувати.

Позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного:

у висновку акту перевірки від 20.02.2007 року (а.с.16) відповідач  зазначив про завищення позивачем суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на 36 536 грн.      Підстави для зменшення цієї суми  вказані на сторінці  29-30 акту (а.с.15-16), а саме про порушення позивачем пункту 7.7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”: у складі податку на додану вартість фактично сплаченого отримувачем товарів(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів, включено в рядок 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування сплату суми податку на додану вартість в розмірі 36 536 грн., який  не увійшов до складу податкового кредиту  попереднього податкового періоду. (рядок 17 декларації) .

Даний висновок акту перевірки суперечить чинному податковому законодавству:

В рядку 21 Податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2006 року (а.с.21-22) позивачем визначено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду - 3 172 712 грн. Актом перевірки  -  1 193 257 грн. (а.с.80), тобто різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду має від'ємне значення.

Рядок 24 Податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2006 року (а.с.21-22) свідчить, що залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду  складає 22 531 147 грн. Перевіркою  він визначений в сумі 40 653 048 грн., тобто більше, ніж вказав позивач  (а.с.15).

Приписи  підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” визначають, що :

сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між: сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого   або    відстроченого   відповідно   до   закону),    а   при   його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного І податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована І згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то:

а)          бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного

танення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем

товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких

товарів (послуг);

б)          залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування

включається до складу податкового кредиту наступного податкового

періоду.

Надана позивачем Податкова декларації з податку на додану вартість за листопад 2006 року (а.с.21-22) і акт перевірки  свідчать про  наявність необхідних умов, встановлених  вищевказаним законом, для бюджетного відшкодування:  в наявності залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду та від'ємне значення поточного звітного податкового періоду.

До відшкодування в рядку 3 Розрахунку бюджетного відшкодування позивач заявив суму 14 803 109 грн., яка не перевищує залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду (22 531 147 грн.) та дорівнює сумі податку, фактично сплаченій підприємством у попередньому податковому періоді (жовтень 2006 року) постачальникам товарів (послуг). Факт сплати позивачем у попередньому податковому періоді - жовтні 2006 року постачальникам товарів (послуг) 14 803 109 грн. податку відповідачем не оспорюється.

Разом з тим, зменшення суми бюджетного відшкодування на 36 563 грн. відповідач  обґрунтовує тим, що ця сума включена  до рядку 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування безпідставно, оскільки  до цього рядка Розрахунку  включаються суми податку на додану вартість, фактично сплачені у звітному податковому періоді та  включені до податкового періоду звітного періоду.

Цей висновок відповідача є помилковим :

підпункт “а” пункту  7.7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлює, що  бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Аналіз  цієї правової норми свідчить, що законодавець однозначно визначив, що відшкодуванню підлягає сума податку на додану вартість, фактично сплаченого отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) не залежно від того чи підлягає цей податок включенню до податкового кредиту попереднього періоду.

Пункт 5.12.2.  Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05. 1997 року № 166 (з послідуючими змінами та доповненнями) також визначає, що бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Разом з тим, зміст рядка 3 “Розрахунку суми бюджетного відшкодування”  (сума податкового  кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарі(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів(послуг)  фактично спотворює смисл підпункту “б” пункту 7.7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  і принципи бюджетного відшкодування, оскільки податковий кредит не може сплачуватись отримувачем товарів(послуг) його постачальникам, тобто  в даній частині  податкова декларація (“Розрахунку суми бюджетного відшкодування”) суперечить пункту 6 статті 10 Закону України “Про податок на додану вартість” , оскільки форма декларації повинна відповідати закону.

Позивачем в Податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2006 року і в Розрахунку  суми бюджетного відшкодування  вірно визначено і  підтверджено  актом перевірки, що  сума   1 4803109 грн.  податку на додану вартість  фактично сплачена  позивачем  постачальникам товарів (послуг) в жовтні  2006 року. Отже, позивач правомірно включив  всю  суму 14803109 грн.  до розрахунку  бюджетного відшкодування за листопад 2006 року, тобто підстави для зменшення суми бюджетного відшкодування за листопад 2006 року  на суму 36563 грн. у відповідача відсутні.

Судом відхиляються доводи позивача щодо неправомірності здійснення відповідачем позапланової перевірки, оскільки  право на здійснення відповідачем позапланової перевірки на  підставі наказу керівника податкового органу передбачено  пунктом 9 статті 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”.

За таких обставин оспорюване податкове повідомлення рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Актом перевірки від 20.02.2007 року (а.с.15) відповідач визнав  право позивача на відшкодування з бюджету суми 14 766 546 грн.

Підпункт 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” зобов’язує податковий орган у  п'ятиденний  термін після закінчення   перевірки   надати   органу  державного  казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Перевірка позивача щодо правомірності визначення суми бюджетного відшкодування за листопад 2006 року закінчена 20.02.2007 року. Висновок до органу державного казначейства відповідач повинен був надати не пізніше 25.02.2007 року. На день вирішення спору  бюджетне відшкодування позивачу у сумі 9 395 582, 63 грн.  не здійснено.

Доводи відповідача щодо проведення зустрічних перевірок судом відхиляються, оскільки           підпункт 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  не передбачає продовження п’ятиденного терміну для надання висновку до органу державного казначейства щодо бюджетного відшкодування  в зв’язку з проведенням зустрічних перевірок.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача щодо погашення бюджетної заборгованості за листопад 2006 року  в сумі 556 775 грн.   шляхом проведено погашення податкових векселів, оскільки  складена позивачем і відповідачем довідка про бюджетне відшкодування (а.с.76) свідчить про залишок невідшкодованих з бюджету сум за попередні періоди (лютий-вересень 2006 року), тому здійснювати погашення податкових векселів за рахунок невідшкодованого податку за листопад 2006 року є неправомірним.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати  податкове повідомлення –рішення № 00003336/0 від 28.02.2007р.

Зобов’язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві /54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20, / надати органу державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Миколаївський глиноземний завод” 54051, м. Миколаїв, вул. Артема, 62 А, код 33133003/ податку на додану вартість за листопад 2006 року  в сумі 9 395 582,63 грн.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя