ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2007 р.
Справа  № 25/92-07-2170

За позовом: Підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм»

до відповідача: ПП «Плазма»

про стягнення заборгованості за поставлений товар в сумі 2018,60грн.,  пеню в сумі 728,68грн., 3% річних в сумі  136,04грн.,  індекс інфляції в сумі 423,90 грн.

Суддя           Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача: Вінер П.В., довіреність №15/06 від 06.11.06р.

Від відповідача: не з’явився

В судовому засіданні 30.05.07р. приймали участь представники:

Від позивача: Вінер П.В., довіреність №15/06 від 06.11.06р.

Від відповідача: не з’явився

Суть спору: про стягнення з ПП «Плазма»на користь ПІІ ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм» заборгованості  за поставлений товар в сумі 2018,60грн.,  пеню в сумі 728,68грн., 3% річних в сумі  136,04грн.,  індекс інфляції в сумі 423,90 грн.

Представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягає, надав суду уточнення позовних вимог від 30.05.07р. вх. № 12303, де виклав позовні вимоги у вищенаведеній остаточній редакції.

Первинні позовні вимоги позивача складали: про стягнення заборгованості  в сумі 2018,60грн., пені в сумі 4,29грн., 3% річних в сумі 128,75грн., індекс інфляції в сумі 423,90грн.

Відповідач в судові засідання не з’явився, відзив на позов з підтверджуючими документами не надав.

Ухвалою Заступника голови господарського суду Одеської області Могила С.К., строк розгляду справи продовжено до 15.06.07р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

20.02.04р.  між Підприємством з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм» (Продавець) та ПП «Плазма»(Покупець) був укладений контракт №41/Т,  п.1.1  якого передбачено, що Продавець продав, а Покупець  купив лікарські препарати ( далі Товар) в асортименті,  за ціною та у кількості відповідно до  накладних, які є невід’ємною  частиною цього контракту.

Відповідно до п.п. 2.1.,  3.1., 3.2., 3.3. контракту сума контракту складається з загальної суми товару, відвантаженого згідно накладних, що підтверджується дорученнями Покупця, за весь період дії Контракту. Оплата за поставлену партію Товару проводиться у національній валюті України шляхом перерахування суми, яка вказана  у накладній, на рахунок Продавця. Оплата  за одержану партію  товару проводиться згідно дати, вказаної в накладній. При оплаті товару Покупець зобов’язаний в платіжному дорученні послатись на номер контракту та номер  накладної, по якій одержана  дана партія товару.

Згідно п. п. 6.1., 6.2. контракту якість товару, який постачається, повинна відповідати технічним умовам або стандартам, які передбачені у додатку до цього Контракту, та повинна бути підтверджена сертифікатом якості заводу - виробника та протоколом аналізу Держаної інспекції з якості ( на вимогу Покупця). Якщо товар, який поставляється виявиться  зіпсованим або таким, що не відповідає умовам контракту, то Покупець повідомляє Продавця на протязі 3-х діб з моменту одержання товару, а Продавець зобов’язується за свій рахунок замінити зіпсований товар новим.

Пунктом 7.1. контракту передбачено, що у випадку порушення термінів оплати Покупець сплачує Продавцю суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який обчислюється пеня, від суми простроченого платежу за весь час прострочки і  три проценти річних з простроченням суми.

На виконання умов контракту позивачем було передано ПП «Плазма»товар на загальну суму 53452,04грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи  видатковими накладними №59436 від 23.02.04р. на суму 8052,96грн., №60190 від 25.03.04р. на суму 6661,60грн., №60792 від 20.04.04р. на суму 1243,46грн., №60957 від 23.04.04р. на суму  4715,10грн., №61222 від 12.05.04р. на суму 5417,70грн., №61924 від 29.06.04р. на суму 8360,03грн., № 61926 від 29.06.04р. на суму 1318,93грн., №62465від 28.07.04р. на суму 3479,10грн., №6218 від 20.08.04р. на суму 1619,40грн., №63211 від 16.09.04р. на суму 2642,95грн., №63462 від 01.10.04р. на суму 5627,78грн., №63653 від 12.10.04р. на суму 375,20грн., №64033 від 02.11.04р. на суму 1919,25грн., №64240 від 15.11.04р. на суму 1343грн., №64861 від 20.12.04р. на суму 675,60грн., довіреностями №322842 від 27.02.04р., №322893 від 29.03.04р., №322947 від 23.04.04р., №322961 від 28.04.04р., №026101 від 14.05.07р., №026283 від 01.07.04р., №659901 від 06.08.04р., №659965 від 25.08.04р., №322233 від 01.10.04р.,  №415783 від 04.10.04р.,  №415821 від 15.10.04р.,  №337566 від 10.11.04р., №337585 від 17.11.04р.,  №334741 від 15.12.04р., податковими накладними.

Однак, відповідачем не виконано належним чином зобов’язання за контрактом, проведено часткову оплату  за переданий товар в сумі 51433,44грн., про що свідчать додані до матеріалів справи  банківські виписки, у зв’язку з чим неоплаченою залишилась заборгованість в сумі  2018,60грн.

Непроведення ПП „Плазма” оплати заборгованості в сумі 2018,60грн. стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду за захистом  свої порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, чинне законодавство, в їх сукупності, суд вважає заявлені позивачем  позовні вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 2018,60грн.  правомірними, такими, що відповідають дійсним обставинам справи   з огляду на наступне.

Так, на думку суду, контракт №41/Т від 20.02.04р., укладений між Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм» та ПП «Плазма» за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, врегулювання взаємовідносин за яким провадиться згідно приписів ст. 655 Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.03 р. якими передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов’язується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно ( товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1. ст.  656 Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.03 р. предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений ( придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.03 р. передбачено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або  прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно  ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.03 р. зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання  або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, судом встановлено  наявність заборгованості  відповідача в сумі  2018,60грн. за поставлений, згідно контракту №41/Т від 20.02.04р. товар, яка підлягає стягненню  в повній мірі.

Також,  ПІІ ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм»заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача  пеню  в сумі 728,68грн. за період з  16.11.04р. по 21.06.05р.

Засадами чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.03 р. передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, притриманням, завдатком (п.1 ст. 546 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі (п.1 ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом , пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.  Штраф є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного  або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір  неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (п.п. 1,2 ст.551 ЦК України).

Відповідно до пп. 5 ч.2 ст. 54 Господарського-процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: виклад  обставин,  на  яких  грунтуються  позовні  вимоги; зазначення   доказів,   що   підтверджують   позов;  обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи  оспорюються;  законодавство,  на підставі якого подається позов.

Так, в обгунтування заявлених позовних вимог щодо стягнення пені позивачем вказані ст.  625 ЦК України, ст. 216, 218,231 ГК України без наведення пояснень стосовно виду заявленої в позовній заяві неустойки, якою згідно даної норми  може бути штраф чи пеня, тобто  позивачем не конкретизовано саме які положення законодавчих норм підлягають застосуванню за даних  обставин.

Таким чином, товариством не виконано належним чином  визначений положеннями ГПК України обов’язок  позивача по справі  стосовно обґрунтування з посиланням на норми чинного законодавства  підстави нарахування пені за період з 16.11.04р. по 21.06.05р. та необгунтовано  взаємопов’язаність застосування таких норм  з врахуванням обставин справи, тому, суд, вважає заявлену позивачем  позовну вимогу щодо стягнення пені в сумі 728,68грн. за період  з 16.11.04р. по 21.06.05р. недоведеною та необгунтованою.

Крім того, поданий позивачем до позову розрахунок пені обчислений з суми заборгованості помноженої на подвійну облікову ставку НБУ помножену на 365 днів  поділену на кількість днів прострочення платежу 183, тоді як розрахунок пені проважиться в такому  порядку: суму заборгованості помножити на подвійну облікову ставку НБУ помножити на кількість днів прострочення 182 дні та поділити на 365 днів.

Також, при розрахунку пені позивачем вказаний період  обрахування пені з 16.11.04р. по 21.06.05р., тоді як, згідно приписів ЦК України  пеня є тривалою неустойку, яка стягується за кожний послідуючий період прострочки невиконаного в строк зобов’язання, розрахунок якої провадиться в річний строк позовної давності, обрахований до моменту подачі позовної заяви, а саме в даному випадку з 15.03.06р. по 15.03.07р.

З огляду на зазначене, суд відмовляє в задоволені заявленої позивачем позовної вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 728,68грн. в повному обсязі.

Позивачем також,  заявлено позовну  вимогу щодо стягнення з відповідача індекс інфляції в сумі 423,90грн. та   3% річних в сумі 136,04грн., яка судом підлягає задоволенню з огляду на приписи ч.2 ст. 625 ЦК України в редакції від 16.01.03 р. якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене,  суд задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з ПП „Плазма”  заборгованості за поставлений товар в сумі 2018,60грн.,  3% річних в сумі  136,04грн.,  індекс інфляції в сумі 423,90 грн. В решті частині заявлених позовних вимог, а  саме  стягнення  пені в сумі  728,68грн. суд відмовляє в їх задоволенні за недоведеністю.

Згідно ст. 49 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати, а саме  79,52 грн. державного мита, 92 грн. витрат на оплату  інформаційно-технічного забезпечення судового процесу

Керуючись ст.ст.44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.    Задовольнити позов частково.

2.          Стягнути з ПП «Плазма» (65023, м. Одеса, вул. Пантеймонівська, 72, кв. 1,  ) на користь Підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм»(01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-Б, кв., ) 2018 (дві тисячі вісімнадцять) грн. 60 коп. заборгованості, 136 (сто тридцять шість) грн. 04 коп. три проценти річних, 423 (чотириста двадцять три) грн. 90 коп. індекс інфляції, 79 ( сімдесят дев’ять ) грн. державного мита, 92 (дев’яносто дві) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Відмовити в решті частині заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                          І.А.Малярчук

Рішення підписано 18.06.07р.

Суддя