ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 р.
Справа № 2/145

за позовом   Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку  "Укрсоцбанк", вул. Ковпака,29, м.Київ, 03150.

в особі Івано-Франківської обласної філія АКБ "Укрсоцбанк"  вул. Незалежності,44, м.Івано-Франківськ,76000

до відповідача  ТзОВ "ВІО-транспорт",  вул.Промислова, 2 Б, м.Івано-Франківськ,76000

Cуддя  Круглова Олена Микитівна

При секретарі   Дребот Наталія Дмитрівна

Представники:

Від позивача:  Опалько П.Б. - провідний юрисконсульт, (довіреність №1774 від 23.04.07р.)

Від відповідача: не з"явилися.

СУТЬ СПОРУ:  про стягнення заборгованості  шляхом звернення стягнення на заставне

майно в сумі 16149,21 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає

81 553,51 грн.

Позивач в засіданні суду позовні вимоги підтримав та подав заяву №21-16/85-91 від 11.06.07 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТзОВ "ВІО-транспорт", яке було передано у заставу АКБ "Укрсоцбанк" згідно договору застави майна №360-Д від 02.06.06.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову посилається на той факт, що під час перевірки заставного майна було виявлено два автомобілі з чотирьох, про що подано копії актів та фотографій. Припущення позивача, що майно відповідача (інші два автомобілі) може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення документально не підтверджено. Крім цього, вартість двох заставних автомобілів, які позивач перевірив та склав акти, є достатньою для погашення заборгованості в сумі 81 553,51 грн., яка є предметом позову у даній справі.

Таким чином, підстав для  задоволення  заяви про забезпечення  позову суд  не вбачає,оскільки  позивачем в  порушення вимог ст.33 ГПК України  не подано обгрунтування та документального підтвердження припущення, що невжиття  заходів про забезпечення  позову суттєво утруднить чи  зробить  неможливим  виконання  рішення.

Відповідач в засідання суду не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - ухвалою суду від 31.05.07, направлену з повідомленням про вручення (повідомлення про вручення №5579934), будь-яких заперечень в спростування позовних вимог чи доказу про відсутність боргу суду не подав.

Враховуючи, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити  у відсутності відповідача, відповідно до ст.75 ГПК України .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, судом

встановлено:

01.06.06 між сторонами було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №24-24/340, згідно якого позивач надав відповідачу кредит для поповнення обігових коштів в розмірі 35 000 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 31.05.07.

Станом на 15.05.07 за відповідачем рахується прострочена заборгованість за траншами кредиту  в розмірі 15 532, 72 доларів США (78440,23 грн.) та за відсотками в розмірі 306,49  доларів США (1547,77 грн.).

Позовні вимоги слід визнати обгрунтованим, враховуючи наступне:

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  Цивільного Кодексу.

Відповідно до п.п. 3.3.6, 3.3.8 Договору Позичальник (Відповідач) зобов»язувався сплачувати проценти та комісію в розмірі, передбаченому Договором, повернути суму кредиту у визначений строк.

Проте відповідачем умови Договору не виконані - не погашені нараховані проценти  та не сплачена заборгованість по кредиту (згідно наявного графіку).

Згідно п. 4.4 Договору, в разі невиконання Позичальником (Відповідачем) зобов»язань, визначених п.п. 3.3.2-3.3.18 Договору,  порушення позичальником або третьою особою, з якою укладений договір забезпечення виконання зобов»язань за кредитом, умов договорів, визначених п. 1.3 цього договору, протягом більше 30 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов»язаний не пізніше наступного робочого дня погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції.

Згідно ч. 2 ст. 193 господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Слід визнати обгрунтованою вимогу позивача про стягнення штрафних санкцій (пені) у розмірі 310 доларів США (1565,51 грн.), оскільки така відповідальність встановлена п.4.3.1 Договору.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №21-20/67-157 від 05.04.07 (а.с.14) з вимого оплатити заборгованість протягом 3-ох робочих днів, проте відповідач залишив її  без відповіді  та задоволення.

Згідно п. 1.3 Договору в якості забезпечення Відповідачем виконання своїх зобов»язань по договору укладено Договір застави майна №360-Д від 02.06.06.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, позовні вимоги слід визнати обгрунтованими і такими , що підлягають задоволенню шляхом звернення стягнення на заставне майно за Договором застави майна №360-Д від 02.06.06 в межах суми позову.

Судові витрати  покласти на відповідача, відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 526, 549, 589 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

вирішив

позов задоволити.

Стягнути з ТзОВ "ВІО-транспорт", вул.Промислова, 2 Б, м.Івано-Франківськ

(код 33162380) на користь АКБ "Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківської обласної філії АКБ

Укрсоцбанк». вул. Незалежності, 44,  м.Івано-Франківськ, 76000 (код 09336010) заборгованість

в розмірі   81 553,51 грн. шляхом звернення стягнення на заставне майно за Договором застави

майна №360-Д  від 02.06.06.

Стягнути з з ТзОВ "ВІО-транспорт", вул.Промислова, 2 Б, м.Івано-Франківськ

(код 33162380) на користь АКБ "Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківської обласної філії АКБ

Укрсоцбанк». вул. Незалежності, 44,  м.Івано-Франківськ, 76000 (код 09336010) - 815,43 грн. держмита та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази  після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Круглова Олена Микитівна

дата підписання рішення ________

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Шунтов Олександр Михайлович