ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.05.2007  року                                                                      Справа № 13/20

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Єжової С.С.

суддів                                        Бойченка К.І.

Парамонової Т.Ф.

секретар

судового засідання                     Наумов Б.Є.

та за участю

представників сторін:

від позивача                              керуючий санацією Кулагін О.О., ухвала

господарського суду Луганської області

№9/49б від 31.01.2003;

головний інженер Тавчєв А.С.,

довіреність №1 від 31.01.2007;

від  відповідача                               представник за довіреністю Павлюченко Т.А.,

довіреність №б/н від 10.04.2007;

розглянувши

апеляційну скаргу                    Державного відкритого акціонерного

товариства „Шахтопроходка”, м.Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  15.03.2007

по справі                                        №13/20 (суддя –Яресько Б.В.)

за позовом                                        Державного відкритого акціонерного

товариства „Шахтопроходка”, м.Луганськ

до відповідача                              Відкритого акціонерного товариства

„Луганськгеологія”, м.Луганськ

про                                               стягнення 39925 грн. 06 коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне відкрите акціонерне товариство „Шахтопроходка”, м.Луганськ звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача – відкритого акціонерного товариства „Луганськгеологія”, м.Луганськ  про стягнення 39925 грн. 06 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 15.03.2007 визнано недійсним договір №12 оренди частини території виробничо-технічного комплексу ДВАТ „Шахтопроходка” від 29.07.2004, який укладено між сторонами по справі, відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду від 15.03.2007 Державне відкрите акціонерне товариство „Шахтопроходка”, м.Луганськ звернулося до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення прийняте при  неповному з’ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення.

Відповідач відзивом №73 від 25.04.2007 вимоги апеляційної скарги відхилив, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 02.04.2007 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Державного відкритого акціонерного товариства „Шахтопроходка”, м.Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 15.03.2007 по справі №13/20 призначена судова колегія у складі: Єжова С.С.- суддя –головуючий, Парамонова Т.Ф.- суддя, Семендяєва І.В.–суддя.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 25.04.2007 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Державного відкритого акціонерного товариства „Шахтопроходка”, м.Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 15.03.2007 по справі №13/20 у зв”язку з відпусткою судді Семендяєвої І.В. її виключено із складу колегії та включено суддю Бойченка К.І.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом Луганської області, 29.07.2004 між сторонами по справі був укладений договір №12 оренди частини території виробничо-технічного комплексу ДВАТ „Шахтопроходка” зі строком дії з 01.08.2004 по 31.03.2006.

Згідно п.1.1 договору позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування частину території виробничо-технічного комплексу ДВАТ „Шахтопроходка”, яка розташована за адресою –м. Луганськ, пров.Краснодонський,2, згідно експлікації земельних угідь 3/1, Ѕ, ј для розміщення, обслуговування та схову технологічного обладнання відповідача.

На а.с.14 знаходиться специфікація до експлікації, згідно якої вбачається, що Виробничо-технічний комплекс ДВАТ „Шахтапроходка” являє собою територію, на якій розташовані будівлі і споруди-склади, майстерні, гаражі, площадки з твердим покриттям, залізниця, підкранові колії, під’їзні колії з твердим покриттям, засоби навантаження-розвантаження і за цією специфікацією 3/1 –це площа з твердим покриттям, Ѕ - склад лісу; ј - склад будівельних матеріалів.

За актом приймання-передачі від 01.08.2004 до договору оренди відповідач прийняв в платне користування частину території згідно договору оренди №12 від 29.07.2004 для розміщення, обслуговування та схову технологічного обладнання.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що висновок господарського суду, що предметом договору оренди №12 від 29.07.2004 є земельна ділянка не відповідає фактичним обставинам.

Відповідач не оспорює факт виконання сторонами договору оренди, факт користування ним територією позивача за договором оренди №12 від 29.07.2004 і не оспорює наявність боргу, але визнає його в межах строку дії даного договору.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія прийшла до наступного висновку.

Згідно договору оренди №12 від 29.07.2004 між сторонами виникли правовідносини з оренди території виробничо-технічного комплексу ДВАТ „Шахтопроходка”.

Строк дії даного договору встановлено з 01.08.2004 по 31.03.2006.

Пунктом 8.1 договору сторони встановили, що договір оренди може бути пролонгований за домовленістю сторін.

Даних про домовленість сторін щодо пролонгації даного договору сторонами не надано, що свідчить про припинення орендних відносин з 31.03.2006.

Пунктом 2.1 договору сторони встановили розмір орендної плати, порядок її нарахування, а п.4.2 договору встановлені строки і порядок її сплати.

Позивач заявив позовні вимоги на підставі договору оренди №12 від 29.07.2004, але період нарахувань заявлений частково поза межами строку дії договору оренди.

Відповідач визнає позовні вимоги частково за період строку дії договору оренди в сумі 9485 грн. 69 коп. з урахуванням оплати в сумі 2066 грн. 11 коп. згідно платіжного доручення №34 від 21.01.2007.

Складений 09.01.2007 акт звірення розрахунків свідчить про наявність за відповідачем боргу станом на 31.12.2006 в сумі 11551 грн. 80 коп., що підтвердив відповідач своїм підписом на акті.

За розрахунком позивача, наданому апеляційній інстанції, борг відповідача за „період з жовтня 2005 по березень 2006” ( в межах дії договору оренди) складає 11687 грн. 78 коп. без врахування індексу інфляції.

З пояснення позивача перерахована відповідачем сума 2066 грн. 11 коп. зарахована в погашення боргу за вересень 2005.

Оскільки відповідач в платіжному дорученні №34 від 24.01.2007 не вказав період платежу, позивач обгрунтовано зарахував дану суму в погашення боргу, який виник попередньо.

В позовній заяві позивач просив стягнути борг, який виник за період з вересня 2005 по грудень 2006, а сума боргу 11687 грн. 78 коп. вказана без врахування вересня 2005.

Враховуючи редакцію п.2.1 договору позивач обгрунтовано нарахував інфляційну суму, яка складає за період з жовтня 2005 по березень 2006 1453 грн. 25 коп.

Обгрунтовано позивач нарахував відповідно до Цивільного кодексу України 3% річних, сума яких складає 357 грн. 28 коп.

Що стосується вимог про стягнення пені, то судова колегія вважає їх обгрунтованими в сумі 498 грн. 09 коп., враховуючи наступне.

Договір оренди є одним із видів господарського договору і тому до правовідносин сторін за договором оренди застосовуються не тільки норми Цивільного кодексу України, а і норми Господарського кодексу України.

Статтею 258 Цивільного кодексу України встановлені строки позовної давності до вимог про стягнення пені.

Пунктом 6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено порядок застосування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання.

Враховуючи приписи п.6 ст.232 Господарського кодексу України позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення пені в сумі 498 грн. 09 коп.

В решті позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки заявлені безпідставно, враховуючи строк дії договору оренди, на підставі якого вони заявлені.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд неповно з’ясував обставини, які мають значення для справи, що привело до прийняття невірного рішення по справі, тому рішення господарського суду Луганської області від 15.03.2007 по справі №13/20 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судових витрат відносяться на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 85, 99, 101, п.2 103, ч. 1 п.1 ст. 104,  105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного відкритого акціонерного товариства „Шахтопроходка”, м.Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 15.03.2007 по справі №13/20 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 15.03.2007 по справі №13/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Позов задовольнити частково.

5. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Луганськгеологія”, м. Луганськ, вул.К.Маркса,3, код 01432115 на користь Державного відкритого акціонерного товариства „Шахтопроходка”, м. Луганськ, с.Ювілейне, вул.Радянська,49, код 19073378 борг за оренду території в сумі 11687 грн. 78 коп., 3% річних з простроченої суми 357 грн. 28 коп., пеню в сумі 498 грн. 09 коп., інфляційні нарахування в сумі 1453 грн. 25 коп., державне мито за позовом в сумі 139 грн. 96 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 41 грн. 37 коп., а також витрати по сплаті державного мита за апеляційним провадженням в сумі 69 грн. 98 коп.

6. В решті позовних вимог відмовити.

7. Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   С.С. Єжова

Суддя                                                                      К.І. Бойченко

Суддя                                                                      Т.Ф. Парамонова

Спеціаліст 1-ої категорії                                        С.І. Заєць