ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2007 р.                                                          Справа №  19/3420

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Зарудяної Л.О.

суддів:                                                                        Вечірка І.О

Ляхевич А.А.

при секретарі                                                            Кравчук Н.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Місяць А.П.-довіреність від 25.01.07р.

від відповідачів:

-Державної виконавчої служби у Городоцькому ройоні: не з'явився,

-ВАТ "Банк Універсальний": Топоровський Я.П. довіреність від 21.11.06р. (приймав участь в судовому засіданні 20.02.2007р.)

Стецьків В.А.-довіреність №08/1060 від 15.05.2006р.

Лазюк С.В.-довіреність від 05.07.2007р.

-ЗАТ "Цукор-Поділля": не з'явився

-ТзОВ "Поділля Сервіс": не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Банк Універсальний" м.Львів

на рішення господарського суду Хмельницької  області

від "24" жовтня 2006 р. у справі №  19/3420 (суддя Розізнана І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" м.Городок

до Державної виконавчої служби у Городоцькому районі м.Городок Хмельницької області,

Закритого акціонерного товариства "Цукор-Поділля", м. Городок Хмельницької області,  Відкритого акціонерного товариства "Банк Універсальний", м. Львів

про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арештута за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства "Банк "Універсальний",

м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко", м. Городок Хмельницької області,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Сервіс", м.Городок  Хмельницької області

про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу №711 від 08.11.04р.

з перервою в судовому засіданні згідно ст.77 ГПК України з 20.02.2007р. по 06.03.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.10.2006р. у справі №19/3420 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" до Державної виконавчої служби у Городоцькому районі, Закритого акціонерного товариства "Цукор-Поділля" та до Відкритого акціонерного товариства "Банк Універсальний" про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту задоволено.

Визнано за ТОВ "Городокконсервмолоко" право власності на майно: обладнання котельні „OAКІOМI": - котел паровий 1993 року випуску, парогенератор 2001 року випуску, горілка газова 2001 року випуску, xiмводоочистка А-5/У1650 2001 року випуску, деаератор 2001 року випуску, насос-дозатор 2001 року випуску, танк 2001 року випуску; ванни охолоджувачі молока об'ємом 1090 літрів в кількості 2 шт.; ванни охолоджувачі молока об'емом 800 літрів в кількості 2 шт.; ванни охолоджувачі молока об'ємом 1260 літрів в кількості 3 шт.; ванни охолоджувачі молока об'ємом 850 літрів в кількості 3 шт.; ванни охолоджувачі молока об'ємом 2000 літрів в кількості 1 шт. та звільнено вказане майно з-під арешту.

В зустрічному позові Відкритого акціонерного товариства „Банк „Універсальний" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Городокконсервмолоко" та до Товариства з обмеженою відповідальністю „Поділля Сервіс" про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу № 711 від 08.11.04 року відмовлено.

Стягнуто з ЗАТ "Цукор-Поділля" на користь ТОВ "Городокконсервмолоко" 85,00грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

ТОВ "Городокконсервмолоко" та ВАТ "Банк Універсальний" повернуто зайво сплачене державне мито в розмірі 1307грн. кожному.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відкрите акціонерне товариство "Банк Універсальний" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 24.10.2006р., посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, та прийняти нове, яким в задоволенні первісних позовних вимог відмовити, а  зустрічні позовні вимоги ВАТ "Банк Універсальний" - задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- між ВАТ "Банк Універсальний" (надалі банк) та ЗАТ "Цукор-Поділля" (надалі позичальник) укладено кредитний договір №12-2/139 від 10.10.2002р. За умовами даного договору банк здійснює фінансування господарської діяльності позичальника шляхом довгострокового кредитування в сумі 373000,00 гривень, з терміном повернення до 09.04.2003року із платою за користування кредитом в розмірі 17,0% річних. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором укладено: договір застави майнових прав від 10.10.2002року, за умовами якого ЗАТ "Цукор Поділля" передало в заставу право вимоги за зобов'язаннями по договору №173/230335 купівлі-продажу товарів від 08.10.2002року; договір поруки від 30.10.2003року, що укладений між банком, ЗАТ "Цукор Поділля" та ДП "Зимовий сад" ТОВ "ПКФ"Енергоресурс". В порушення вимог чинного законодавства та умов кредитного договору ЗАТ "Цукор-Поділля" свої зобов'язання за кредитним договором не виконало;

- відповідно ст.17 Закону України "Про заставу", заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Всупереч цьому, ЗАТ "Цукор-Поділля" здійснило відчуження оспорюваного майна, яке в силу договору застави майнових прав від 10.10.2002 року та ст.52 Закону України "Про заставу" перебувало у заставі ВАТ "Банк Універсальний", без згоди останнього. Згідно Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 24.12.1999 року №02-5/602 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про заставу" - угода про відчуження заставленого майна, укладена з порушенням вимог законодавчих актів, може бути визнана господарським судом недійсною згідно зі статтею 48 ЦК УРСР (ст.215-217 ЦК України). Вказане майно було внесено ЗАТ "Цукор-Поділля" у статутний фонд ТОВ "Поділля-Сервіс" про, що свідчить установчий договір про створення та діяльність ТОВ "Поділля Сервіс", укладеного між ЗАТ "Цукор-Поділля", ВАТ "Сатанівський цукровий завод" та ДП "Зимовий сад" ТОВ "ПКФ "Енергоресурс", зареєстрований Городоцькою райдержадміністрацією 11.04.2003року за №Ю0020248 та бухгалтерська довідка;

- господарський суд Хмельницької області ухвалою про порушення провадження у справі №9/3773 від 04.10.2004р. з метою забезпечення позову згідно ст.ст.66,67 ГПК України заборонив ТОВ "Поділля Сервіс" та ЗАТ "Цукор Поділля" до вирішення спору вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження наступним майном: обладнання котельні "ОАКІОМІ";

- в силу ст. 4-5 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Однак, судом не враховано, що пунктом 4 ст. 18-1 Закону України "Про виконавче провадження" ухвали та постанови господарських судів віднесено до числа  виконавчих документів. Тому, немає необхідності у видачі на їх виконання наказу господарського суду;

- відповідно до ст.124 Конституції України, ст.4-5 ГПК України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Наявність згаданої вище ухвали суду означає, що з моменту її винесення ТзОВ „Поділля-Сервіс" не мало права розпоряджатися майном - обладнанням котельні. Проте, 08.11.2004 року ТОВ "Поділля-Сервіс" уклало договір купівлі-продажу вказаного майна, чим свідомо порушило вимоги ухвали суду і, відповідно, законодавство при укладенні вказаного договору;

- судом першої інстанції не враховано, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.04.2005року по справі №9/3773 визнано недійсним договір, який підтверджується актом прийому-передачі від 17.03.2003р. між ЗАТ "Цукор Поділля" та ТОВ "Поділля Сервіс" про внесення ЗАТ "Цукор Поділля" до статутного фонду ТОВ "Поділля Сервіс" обладнання котельні "ОАКІОМІ" загальною вартістю 840071,48 грн.;

- крім того, судом при вирішенні справи не враховано, що за змістом частини другої статті 17 та абзацу шостого статті 35 Закону України "Про заставу", відчуження майна, що є предметом застави, можливе лише за згодою заставодержателя;

- угода про відчудження заставного майна, укладена з порушенням ст. 17 Закону України "Про заставу" повинна бути визнана судом недійсною згідно ст.ст.215-217 ЦК України. Частина перша статті 27 Закону передбачає збереження застави в разі переходу предмета застави у власність (а так само і у повне господарське відання) іншої особи. Збереження права застави стосовно нового власника майна чи організації, до якої перейшло право повного господарського відання цим майном, не залежить від того, чи знала особа, яка одержала це майно, про таке право. Якщо вона не знала, це не впливає на право застави, але має значення для відносин між цією особою і заставодавцем. Зокрема, у разі укладення договору купівлі-продажу предмета застави, невиконання заставодавцем обов'язку попередити покупця про право застави дає покупцеві право вимагати зменшення ціни або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначене право передбачено статтями 659-661 Цивільного кодексу України. Крім того, з даного приводу є Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 24.12.1999 року №02-5/602 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про заставу";

- судом не враховано, що в зв'язку з відчуженням заставного майна ЗАТ "Цукор-поділля" до ТОВ "Поділпя-сервіс", до останнього перейшло і обтяження по заставі спірного майна. ТОВ "Поділля-сервіс", відчужуючи дане майно, аналогічно передало ТОВ "Городокконсервмолоко" зазначені обтяження. Як наслідок, ТОВ "Городокконсервмолоко" може ставити питання до ТОВ "Поділля Сервіс" щодо розірвання договору купівлі-продажу або зменшення вартості зазначеного майна, однак в банку є право щодо задоволення з вартості спірного майна вимог, що забезпечують виконання основного зобов'язання.

В судовому засіданні представники відповідача за первісним позовом - ВАТ "Банк Універсальний"  підтримали доводи, викладені в  апеляційній скарзі, рішення господарського суду вважають незаконним та необгрунтованим, у зв'язку з чим просять його скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом заперечив проти доводів апеляційної скарги, оскаржуваний судовий акт вважає законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники відповідачів - ЗАТ "Цукор-Поділля", ТОВ "Поділля Сервіс та Державної виконавчої служби у Городоцькому районі в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, про що свідчить реєстр відправлення рекомендованої кореспонденції Житомирським апеляційним господарським судом за 21.02.2007р.

Нез'явлення в судове засідання представників відповідачів - ЗАТ "Цукор-Поділля", ТОВ "Поділля Сервіс та Державної виконавчої служби у Городоцькому районі не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В червні 2006р. позивач звернувся до господарського суду  Хмельницької області з позовом до відповідачів про визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 04.05.2006р. державним виконавцем Державної виконавчої служби у Городоцькому районі складено акт опису і арешту обладнання котельні "ОАКІОМІ" та іншого майна на виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 03.04.2006р. про стягнення з ЗАТ "Цукор-Поділля" на користь ВАТ "Банк Універсальний" заборгованості. Проте, вказане майно не належить ЗАТ  "Цукор-Поділля", оскільки придбано позивачем згідно договору купівлі-продажу №711 від 08.11.2004р., укладеного між ТОВ "Поділля Сервіс" та позивачем.

29.06.2006р. ВАТ "Банк Універсальний" (далі -банк) звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу №711 від 08.11.2004р., укладеного між ТОВ "Поділля Сервіс" та ТОВ "Городокконсервмолоко", в частині купівлі-продажу обладнання  котельні "ОАКІОМІ".

В позовній заяві банк посилається не те, що обладнання котельні є предметом застави згідно договору застави майнових прав від 10.10.2002р., згідно якого ЗАТ "Цукор-Поділля" передало в заставу право вимоги за зобов'язаннями по договору №173/230335 купівлі-продажу товарів від 08.10.2002р. при укладенні кредитного договору №12-2/139 від 10.10.2002р. між банком та ЗАТ "Цукор-Поділля". Не виконавши свої зобов'язання за кредитним договором, ЗАТ "Цукор-Поділля" здійснило відчуження обладнання котельні, а саме: внесло його в статутний фонд ТОВ "Поділля-Сервіс". Банк з метою захисту своїх прав звернувся з позовом до суду про визнання недійсним договору про внесення ЗАТ "Цукор-Поділля" майна до статутного  фонду ТОВ "Поділля Сервіс". Господарський суд ухвалою від 04.10.2004р. у справі №9/3773 з метою  забезпечення позову заборонив ТОВ "Поділля Сервіс" та ЗАТ "Цукор-Поділля" до вирішення спору вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном - обладнанням котельні "ОАКІОМІ" (а.с. 24-27). В подальшому рішенням суду від 06.04.2005р. у справі №9/3773 вказаний договір був визнаний недійсним.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 29.06.2006р. до участі у даній справі було залучено другого відповідача за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Сервіс" (а.с.59).

В процесі розгляду даної справи апеляційним господарським судом встановлено наступне.

10.10.2002р. між ВАТ "Банк-Універсальний" та ЗАТ "Цукор-Поділля" був укладений кредитний договір за №12-2/139, за умовами якого банк зобов'язався здійснювати фінансування позичальника шляхом довгострокового  кредитування в суммі 373000грн. З метою забезпечення вимог банку за вказаним кредитним договором між банком та товариством було укладено договір застави майнових прав від 10.10.2002р., відповідно до  умов якого товариство передало в заставу банку право вимоги за зобов'язаннями по договору  №173/230335 купівлі-продажу товарів від 08.10.2002р., укладеного між товариством (заставодавцем) та СДП "Укрспецюст" на суму 850000грн.

Згідно ч.1 ст.49, ч.1 ст.52 Закону України "Про заставу", заставодавець може укласти договір застави  як належних йому на момент укладення договору  прав вимоги по зобов'язаннях, в яких він є кредитором, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Якщо боржник заставодавця до виконання заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, виконає своє зобов'язання, все, одержане при цьому заставодавцем, стає предметом застави, про що заставодавець забов'язаний негайно повідомити заставодержателя.

Частиною 2 ст.17 згаданого Закону встановлено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

ЗАТ "Цукор-Поділля", не виконавши свої зобов'язання за кредитним договором, без згоди банку  внесло в статутний фонд ТОВ "Поділля-Сервіс" майно, яке було ним придбане за договором купівлі-продажу товарів №173/230335 від 08.10.2002р. та яке, відповідно за згаданих вимог Закону, стало предметом застави, а саме: обладнання котельні "ОАКІОМІ" (а.с.63).

В подальшому ВАТ "Банк Універсальний" звернувся до суду з позовом про визнання недійсним установчого договору про створення та діяльність ТОВ  "Поділля-Сервіс" та договору про внесення ЗАТ "Цукор-Поділля" майна до статутного фонду  ТОВ "Поділля-Сервіс".

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.04.2005р. у справі №9/3773 позовні вимоги банку задоволені частково та визнано недійсним договір, який підтверджується актом прийому-передачі від 17.03.2003р. між ЗАТ  "Цукор-Поділля" та ТОВ "Поділля Сервіс", про внесення ЗАТ "Цукор-Поділля" до статутного фонду  ТОВ "Поділля Сервіс" майна, а саме: обладнання котельні  "ОАКІОМІ", а також прийнято рішення про вилучення вказаного майна у ТОВ "Поділля Сервіс" (а.с.42-44).

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду  від 20.09.2005р. у справі №9/3773 рішення господарського суду Хмельницької області від 06.04.2005р. залишено без змін (а.с.45-47).

При порушенні провадження у справі №9/3773 суд своєю ухвалою від 04.10.2004р. з метою забезпечення позову заборонив ТОВ "Поділля Сервіс" та ЗАТ "Цукор-Поділля" до вирішення спору вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном - обладнанням котельні "ОАКІОМІ" (а.с.146).

Незважаючи на вказану заборону, а також те, що судовий розгляд справи №9/3773 ще не закінчено, ТОВ "Поділля Сервіс" 08 листопада 2004р. продало обладнання котельні "ОАКІОМІ" ТОВ "Городокконсервмолоко" (а.с.12-18-21).

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Статтею 4 Закону України "Про власність" встановлено, що власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Вказана норма узгоджується з положеннями ч.1 ст.317 ЦК України, згідно якої власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Зважаючи на те, що договір, який підтверджується актом прийому-передачі від 17.03.2003р., та згідно якого ТОВ "Поділля Сервіс" придбало майно у ЗАТ "Цукор-Поділля", визнаний судом недійсним, то ТОВ "Поділля Сервіс" не набуло право власності на це майно, в зв'язку з чим не мало права відчужувати його за договором №711 від 08.11.2004р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко".

Отже, ТОВ "Городокконсервмолоко"  придбало майно у особи, яка не мала право його відчужувати.

Таким чином, при укладенні договору №711 від 08.11.2004р. були допущені порушення ст.4 Закону України "Про власність" та ст.ст.317,658 ЦК України.

Крім того, згідно ч.1 ст.27 Закону України "Про заставу", застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Отже, в зв'язку з відчуженням заставного майна ЗАТ "Цукор-Поділля" до ТОВ "Поділля Сервіс", до останнього перейшло і обтяження по заставі майна - обладнання котельні "ОАКІОМІ".

При цьому, відповідно до пункту 9 роз'яснення президії ВАСУ від 24.12.1999р. №02-5/602 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про заставу" (з наступними змінами), збереження права застави стосовно нового власника майна не залежить від того, чи знала особа, яка одержала це майно, про таке право. Якщо вона не знала, це не впливає на право застави, але має значення для відносин між цією особою і заставодавцем. Зокрема, у разі укладення договору купівлі-продажу предмету застави невиконання заставодавцем обов'язку попередити покупця про право застави дає покупцеві право вимагати зменшення ціни або розірвання договору і відшкодування збитків.

Відповідно до ст.659 ЦК України, продавець зобов'язаний попередити покупця  про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу,  якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Отже, позивач може вимагати у ТОВ "Поділля Сервіс" зменшення вартості майна, що є предметом спірного договору, чи розірвання цього договору.

За змістом ч.2 ст.17, ст.35 Закону України "Про заставу", ч.2 ст.586 ЦК України, заставодавець може відчужувати заставлене майно лише за згодою заставодержателя. Банк (заставодержатель) такої згоди не давав, тому спірний договір було укладено з порушенням ст.ст.17,35 Закону України "Про заставу" та ст.586 ЦК України.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного, дійшов висновку, що позивач є добросовісним набувачем.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.04.2005р. у справі №9/3773 за позовом ВАТ "Банк Універсальний" до ЗАТ "Цукор-Поділля", ВАТ "Сатанівський цукровий завод", ДП "Зимовий сад", ТОВ "Поділля Сервіс" про визнання недійсними установчого договору про створення та діяльність ТОВ "Поділля Сервіс" та договору про внесення ЗАТ "Цукор-Поділля" майна  до статутного фонду  ТОВ "Поділля Сервіс", залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 20.09.2005р., встановлено, що згідно акту передачі  від 14.10.2002р. ЗАТ "Цукор-Поділля" передано майно за договором  №173/230335 від 08.10.2002р., укладеного з СДП "Укрспецюст", а саме: обладнання котельні "ОАКІОМІ", майнове право на яке було  заставлено. При цьому на той час  заборгованість за кредитним договором погашена не була. В зв'язку з цим, обладнання котельні стало предметом застави.

Цим же рішенням встановлено, що майно - обладнання котельні "ОАКІОМІ" було передано ЗАТ "Цукор-Поділля" без згоди банку в статутний фонд ТОВ "Поділля Сервіс" згідно акту прийому-передачі від 17.03.2003р. (а.с.63).

Факт знаходження обладнання котельні  "ОАКІОМІ" в заставі підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Так, в реєстрі міститься наступний запис за №9 про обтяження рухомого майна: застава рухомого майна (архівний запис), 22.06.2004р., 17:11 за №1294-1046; зареєстровано реєстратором: ДП "Інформаційний центр"; об'єкт обтяження: право вимоги за зобов'язаннями по договору №173/230335 купівлі-продажу товарів від 08.10.2002р., укладеного між ЗАТ "Цукор-Поділля" та СДП "Укрспецюст" Міністерство юстиції України, предметом якого є обладнання котельні та ванни охолоджувачі молока в кількості 11 шт., а саме: обладнання котельні "ОАКІОМІ" (котел паровий, 1993р.в., і.н. 15602, парогенератор, 2001р.в., і.н. 7601-6977, горілка газова, 2001р.в., хімводочистка А5/У1650, 2001р.в., деаератор, 2001р.в., насос-дозатор, 2001р.в., танк,2001р.в.; ванни охолоджувачі молока об'ємом 800 літрів - 2шт., ванни охолоджувачі молока об'ємом 1090 літрів - 2шт., ванни охолоджувачі молока об'ємом 850 літрів - 3 шт.; ванни охолоджувачі молока об'ємом 1260літрів - 3шт. і ванни охолоджувачі молока об'ємом 2000 літрів - 1 шт.; обтяжувач: ВАТ "Універсальний " (а.с.95-99).

Частиною 1 ст.388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи,  яка не мала права його відчужувати,  про що набувач не знав і  не  міг знати  (добросовісний  набувач),  власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою,  якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтязень", у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст.388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Колегія суддів вважає, що позивач не є добросовісним набувачем, оскільки міг знати, що майно котельні знаходиться в заставі.

Так, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна чітко зазначено  перелік майна, яке знаходиться в заставі банку. Вказаний перелік відповідає переліку майна, що є предметом спірного договору та зазначений в акті приймання-передачі від 17.03.2003р.

Позивач не надав суду доказів про те, що він звертався до Державного реєстратора рухомого майна з метою з'ясування, чи знаходилось обладнання кательні в заставі.

Отже, позивач повинен був знати, що майно перебуває в заставі, в зв'язку з чим його не мали права відчужувати ні ЗАТ "Цукор-Поділля", ні ТОВ "Поділля Сервіс".

Крім того, із змісту згаданої вище ст.10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень" вбачається, що особа, яка придбала майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем лише за умови відсутності в  Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.

Оскільки факт обтяження рухомого майна - обладнання котельні "ОАКІОМІ" має місце, то позивач не може вважатися добросовісним набувачем.

Колегія суддів також вважає, що ТОВ "Поділля Сервіс" не мало право відчужувати обладнання котельні ще із тих підстав, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.10.2004р. про порушення провадження у справі №9/3773 з метою забезпечення позову було заборонено ТОВ "Поділля Сервіс" та ЗАТ "Цукор-Поділля" відчужувати обладнання котельні "ОАКІОМІ".

Так, згідно ст.ст.66,67 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Одним із заходів до забезпечення позову є заборона відповідачеві вчиняти певні дії. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Наявність такої ухвали суду означає, що з моменту накладення заборони відповідач не має права розпоряджатися майном, що належить йому.

Статтею 4-5 ГПК України встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Згідно ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Статтею 124 Конституції України також встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, ТОВ "Поділля Сервіс" з моменту винесення ухвали господарським судом Хмельницької області від 04.10.2004р. у справі №9/3773 не мало права здійснювати будь-які дії щодо відчуження майна - обладнання котельні "ОАКІОМІ", назалежно від того, чи передавалася ухвала суду державній виконавчій службі для вчинення виконавчих дій.

Відповідна правова позиція викладена Вищим господарським судом України в постанові від 07.12.2005р. у справі №1/912-26/423 (а.с.84-87).

Частина 1 ст.203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною 1 ст.203 цього Кодексу.

З огляду на викладене, договір купівлі-продажу майна за №711 від 08.11.2004р. має бути визнаний недійсним.

Отже, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати в частині задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову, прийнявши в цій частині нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний - задоволити.

Рішення в частині повернення сторонам зайво сплаченого державного мита необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.101,103-106 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Банк Універсальний", м.Львів задовольнити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 24 жовтня 2006 року у справі №19/3420 скасувати в частині задоволення первісного позову та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову.

Прийняти в цій частині нове рішення, виклавши його в наступній редакції:

"В задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" до Державної виконавчої служби у Городоцькому районі, м.Городок Хмельницької області, Закритого акціонерного товариства "Цукор-Поділля", м. Городок Хмельницької області, Відкритого акціонерного товариства "Банк Універсальний", м. Львів  про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту відмовити.

Зустрічний позов Відкритого акціонерного товариства "Банк Універсальний", м.Львів  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко", м.Городок Хмельницької області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Сервіс", м. Городок  Хмельницької області про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу №711 від 08.11.04р. задовольнити .

Визнати недійсним договір №711 від 08.11.2004р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Сервіс" та  Товариством з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" в частині купівлі-продажу обладнання котельні "ОАКІОМІ" - котел паровий, інв. номер 15602; парогенератор, інв. номер       7601-6977; горілка газова; хімводоочистка А5/У1650; деаератор; насос-дозатор; танк;  ванни охолоджувачі молока об'ємом 1090л. в кількості 2шт; ванни охолоджувачі молока об'ємом 800л. в кількості 2 шт; ванни охолоджувачі молока об'ємом 1260л. в кількості     3 шт; ванни охолоджувачі молока об'ємом 850л. в кількості 3 шт.; ванни охолоджувачі молока об'ємом  2000л. в кількості 1 шт.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" (Хмельницька область, м. Городок, провулок Молочно-консервний, 1, код 33177611) на користь Відкритого акціонерного товариства "Банк "Універсальний" (м. Львів, проспект Шевченка,27, код 21133352) - 42 грн. 50 коп. витрат по оплаті державного мита та     59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Сервіс" (Хмельницька область, м. Городок, вул. Заводська площа,7, код 31530139) на користь Відкритого акціонерного товариства "Банк "Універсальний" (м. Львів, проспект Шевченка,27, код 21133352) - 42 грн. 50 коп. витрат по оплаті державного мита та    59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу."

Рішення в частині повернення сторонам зайво сплаченого державного мита  залишити без змін.

3. Видачу наказів доручити господарському суду Хмельницької області.

4. Справу №19/3420 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя:                                                              Зарудяна Л.О.

судді::

Вечірко І.О

Ляхевич А.А.

Віддрук. 8прим.

1 - до справи

2 -ТОВ "Городокконсервмолоко"

3 - ДВС у Городоцькому районі

4 - ЗАТ "Цукор-Поділля"

5 - ВАТ "Банк Універсальний"

6 - ТОВ „Поділля Сервіс"

7 - КБ "Приватбанк"

8 - в наряд