ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.05.2007
Справа №2-16/3442-2007А

За позовом - Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН»(96012,                       м. Армянськ, Північна промзона)

До  відповідача – Державної  податкової  інспекції в  м. Армянську (96012, м. Армянськ, вул. Гайдара,6)

Про  скасування   рішень

Суддя  В.А. Омельченко

Секретар судового засідання  Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

03.05.2007 р.

від позивача – Нижник І.І., начальник юридичного управління, дов. №06-03-15/11948 від 20.12.2005 року, Матяш С.Ф., провідний спеціаліст відділу аудиту, дов. № 06-315/11956 від 20.12.2005 року.

від відповідача - Джемілєва Є.Ю. головний держ. под. інспектор дов. № 8/10/10-0 від 10.01.2007 року; Барзман С.О. – нач. відділу контролю, дов. № 659/10/00-1 від 16.03.2007 р.

14.05.2007 р.

від позивача – Нижник І.І., начальник юридичного управління, дов. №06-03-15/11948 від 20.12.2005 року, Матяш С.Ф., провідний спеціаліст відділу аудиту, дов. № 06-315/11956 від 20.12.2005 року.

від відповідача - Джемілєва Є.Ю. головний держ. под. інспектор дов. № 8/10/10-0 від 10.01.2007 року; Барзман С.О. – нач. відділу контролю, дов. № 659/10/00-1 від 16.03.2007 р.

Суть спору - Позивач - Закрите акціонерне товариство «Кримський ТИТАН»                      м. Армянськ звернувся до господарського суду АРК з адміністративним позовом до  відповідача Державної податкової інспекції в м. Армянську про скасування рішення   Державної податкової інспекції в м. Армянську № /0 від 07.11.2006р., яким до  Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» застосовані штрафні (фінансові)  санкції на суму пені за прострочення розрахунків в зовнішньоекономічній діяльності у розмірі 249940,09 грн. та рішення № /1 від 15.01.2007р., яким до позивача  застосовані штрафні санкції в розмірі 1785 грн. за порушення строків декларування   валютних цінностей.

Вимоги мотивовані тим, що позивач не порушував термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності (надходження імпортованих товарів, товарів, що підлягають ввезенню на митну територію України).

Крім того позивач вважає, що відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України пеня за порушення, встановлених Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР від 23.09.1994 р. строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за свою юридичною суттю є адміністративно-господарською санкцією, яка відповідно до положень ч.6 ст.41 Конституції України повинна застосовуватися лише за рішенням суду, а також зазначив про відсутність повноважень у органів податкової служби застосовувати штрафні санкції за порушення порядку декларування валютних цінностей і іншого майна та про відсутність таких порушень з боку позивача.

Відповідач проти позову  заперечує, посилаючись на те, що ЗАТ «Кримський ТИТАН» допустило виникнення простроченої заборгованості нерезидента, по контрактам, вказаним в акті перевірки, а також зазначив, що нарахування пені за порушення порядку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності не підпадає під визначення адміністративно-господарської санкції, а нарахування штрафних санкції за порушення строків декларування валютних і майнових цінностей застосовано в межах повноважень податкових органів.

В ході розгляду справи була оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої провадження по справі було продовжено.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 14.05.2007 року.

Після закінчення дебатів сторін, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією в м. Армянську в період з 12.09.2006 р. по 30.10.2006 р. була проведена виїзна планова перевірка Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства   за період з 01.07.2005 р. по 30.06.2006 р., за результатами якої був складений акт перевірки  від 31.10.2006 р.  № 117/23-6/32785994.

Відповідно до акту перевірки відповідачем встановлено порушення ЗАТ «Кримський ТИТАН» вимог ст. ст. 1, 2 Закону  України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній  валюті» та ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» у вигляді порушення термінів здійснення імпортних операцій і строків декларування валютних цінностей.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією в м. Армянську було  прийняте рішення № /0 від 07.11.2006 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму пені за прострочення розрахунків в зовнішньоекономічній діяльності у розмірі 249940,09 грн. та податкове повідомлення - рішення № /0 від 07.11.2006 р. на суму податкового зобов'язання по штрафним (фінансовим) санкціям за порушення валютного законодавства у розмірі 1785 грн.

Позивач оскаржив рішення № /0 від 07.11.2006 р. та податкове повідомлення-рішення № /0 від 07.11.2006 р. в порядку апеляційного узгодження до Державної  податкової інспекції  в м. Армянську.

Рішенням ДПІ в м. Армянську від 15.01.2007 р. № 108/10/31-0 залишено без змін рішення № /0 від 07.11.2006 р., а податкове повідомлення-рішення № /0 від 07.11.2006 р. скасовано і замість нього видано рішення № /1 від  15.01.2007 р. про застосування штрафних санкцій за порушення порядку декларування    валютних цінностей в розмірі 1785 грн.

Вимоги ЗАТ “Кримський ТИТАН” про скасування рішення ДПІ в м. Армянську від 07.11.2006 р. № /0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму пені за прострочення розрахунків в зовнішньоекономічній діяльності у розмірі 249940,09 грн. і від 15.01.2007 р. № /1 про застосування штрафних санкцій у сумі 1785 грн. за порушення строків декларування валютних цінностей підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до акту перевірки від 31.10.2006 р.  № 117/23-6/32785994 перевіркою встановлена дебіторська заборгованість ЗАТ “Кримський ТИТАН”, яка в бухгалтерському обліку підприємства відсутня, по імпортному контракту № 1829/з від 08.06.2005 р. з фірмою «Eastek INC», США в сумі 92108,97 дол. США, у зв'язку з чим підприємству нарахована пеня в сумі 170244,82 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ЗАТ “Кримський ТИТАН” уклало з фірмою «Eastek INC», США контракт № 1829/з від 08.06.2005 р. на поставку сорель-шлаків та індійського ільменитового концентрату, ціна товару визначена на умовах CIF український порт Чорного моря.

Згідно п. 4 зазначеного контракту поставка товару здійснюється на умовах “CIF Free Out”, Український порт Чорного моря, який буде вказаний покупцем, а п. 9 цього контракту визначає перехід права власності на товар у момент перетинання товаром лінії поручня судна в порту розвантаження.

На виконання контракту № 1829/з від 08.06.2005 р. та доповнень до нього нерезидент 05.08.2005 р. відвантажив позивачу 1496,11 тонн ільменітового концентрату і 13357,19 тонн сорель-шлаків, що підтверджується коносаментом № 1 від 05.08.2005 р., комерційними інвойсами № 82605-01 від 26.08.2005 р. і вантажним   маніфестом.

Відповідно до актів № NI 0520-2042/1 від 19.09.2005 р. та № NI 0520-2042/3 від 19.09.2005 р., складених незалежним сюрвейером - фірмою SGS Ukraine, до порту Миколаїв на теплоході “LITA” фактично надійшло ільменітового концентрату в кількості 1493,488 тонн і сорель-шлаків в кількості 13350,754 тонн.

Платіжними дорученнями № 227 від 24.08.2005 р., № 238 від 26.08.2005 р., № 241 від 06.09.2005 р., № 242 від 07.09.2005 р., № 245 від 09.09.2005 р., № 246 від 12.09.2005 р., № 289 від 31.10.2005 р.  № 1 від 28.11.2005 р. позивач перерахував нерезиденту валютні кошті у загальній сумі 3712415,99 дол. США за 1493,488 тонн ільменітового концентрату і 13350,754 тонн сорель-шлаків, тобто за фактичну кількість поставленого товару у порт Миколаїв.

На зазначений товар, який був завезений на територію України, позивачем були оформлені вантажні митні декларації на загальну кількість 14489,03 тонн, а саме на 1476,14 тонн ільменітового концентрату і 13012,89 тонн сорель-шлаків.

Різниця кількості товару, відвантаженого нерезидентом і оформленого в митному відношенні склала по ільменітовому концентрату - 19,97 тонн, а по сорель-шлакам - 344,30 тонн, усього в кількості 364,27 тонни. Ця різниця сталася при проведенні навантажувально-розвантажувальних робіт по перевалюванню ільменітового концентрату і сорель-шлаків з судна на склад № 22 Миколаївського морського торгового порту, а потім відвантаженням з цього складу на  залізничні вагони.

Згідно експертних висновків Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області № 120-1872 і № 120-1873 від 11.10.2005 р. розрахункова норма природного убутку ільменітового концентрату відвантаженого на теплоході “LITA” в кількості 1496,11 тонн може складати 43,387 тонн, а норма природного убутку сорель-шлаків, відвантажених в кількості 13357,19 тонн може складати 387359 кг., тобто різниця кількості товару, відвантаженого нерезидентом і оформленого в митному відношенні позивачем знаходиться в межах норм природного убутку.

ДПІ в м. Армянську вважає, що імпортна операція по контракту № 1829/з від 08.06.2005 р. не завершена, оскільки валютних коштів на адресу нерезидента перераховано у загальній сумі 3712415,99 дол. США, а вартість імпортного товару, оформленого по вантажним митним деклараціям складає 3620307,12 дол. США, тобто менш на 92108,87 дол. США.  Моментом закінчення імпортної операції на думку відповідача вважається дата оформлення вантажної митної декларації на випуск товару у вільне використання, а не дата перетинання митного кордону України.

Відповідно до ст. 377 Господарського кодексу України зовнішньоекономічною діяльністю суб'єктів господарювання є господарська діяльність, яка в процесі її здійснення потребує перетинання митного кордону України майном та/або робочою силою.

В ст. 1 Митного кодексу України визначено, що при переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація. Митна декларація це письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу і містить відомості щодо товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення. Аналогічне визначення вантажної митної декларації зазначено у п. 2 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою КМУ від 09.06.1997 р. № 574 де вантажна митна декларація є письмовою заявою, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів.

Статею1 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” від 16.04.1991 р. № 959-XII встановлено, що моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця, а моментом здійснення експортного (імпортного) контракту вважається момент, на який здійснено всі обов'язки за зазначеним контрактом.

Згідно Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.99 р. № 136, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.99 р. за  № 338/3631 у редакції, що діяла на момент виконання контракту № 1829/3 від 08.06.2005 р., термін “здійснення поставки” визначений як дата виконання нерезидентом усіх зобов'язань щодо поставки, покладених на нього за договором, а відповідно до п. 3.3. цій Інструкції банк знімає імпортну операцію резидента з контролю після пред'явлення останнім документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг.

Таким чином, оформлена вантажна митна декларація не є єдиним документом, виключно яким засвідчується факт та дата фактичного виконання контракту, а є  документом, який засвідчує надання суб'єкту зовнішньоекономічної діяльності права на розміщення товарів у визначений митний режим і підтверджує, а не встановлює права та обов'язки зазначених у вантажній митній декларації осіб щодо здійснення ними відповідних правових, фінансових, господарських операцій.

Знаходження під митним контролем товарів не можливо без їх фактичного ввозу на Україну і при цьому первісним є фактичне перетинання товарів через митний кордон України, підставою для якого в режимі імпорту є наявність на вантаж товарусупровідних документів.

Згідно п. 4 ст. 265 Господарського кодексу України умови договорів поставки повинні викладатися сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс".

За контрактом № 1829/з від 08.06.2005 р. поставка здійснювалася на умовах CIF  (Інкотермс  2000) до одного з українських портів Чорного моря.

Термін CIF (Інкотермс 2000) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Термін "поставка" використовується в Інкотермс по-перше, для визначення моменту, коли продавець виконав свої зобов'язання щодо доставки товару, а по-друге, в контексті обов'язку покупця одержати чи прийняти поставку товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар. Ризик випадкового  знищення  або  випадкового пошкодження товару  переходить  до  покупця з моменту передання  йому  товару, якщо інше не встановлено  договором  або  законом  (ч.1 ст. 668  України).

Як вбачається з матеріалів справи різниця кількості товару, відвантаженого нерезидентом і оформленого позивачем в митному відношенні виникла при проведенні навантажувально-розвантажувальних робіт, і згідно Постанови Державного комітету СРСР з матеріально-техничного постачання від 27.04.1989р. № 32 “Про затвердження норм природного убутку окремих видів виробничо-технічного призначення при морських перевезеннях”, яка на даний час не втратила чинності та продовжує діяти на території  України, знаходиться в межах норм природного убутку. До того ж ці обставини підтверджуються  експертними висновками торгово-промислової палати, які відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України “Про торгової-промислові палати в Україні” від 02.12.1997 р. № 671/97-ВР є обов'язковими для застосування на всій території України.

Суд приймає також до уваги листи Укрексімбанку м. Ялта № 084/52 від 25.01.2007 р., Укрексімбанку м. Армянськ № 04-098/196 від 25.01.2007 р., Промінвестбанку за № 52 від 25.01.2007 р., АБ «Кліринговий Дім» № 3/154 від 25.01.2007 р., у яких зазначається про відсутність у позивача простроченої заборгованості по валютним операціям.

Зважаючи на зазначене дебіторська заборгованість по контракту № 1829/з від 08.06.2005 р. відсутня, а отже нарахування відповідачем пені в сумі 170244,82 грн. по цьому контракту є безпідставним.

Як вбачається з акту перевірки від 31.10.2006 р. № 117/23-6/32785994 аналогічна ситуація, що викладена вище, виникла з виконанням імпортного контракту № 96 від 08.10.2004 р. з фірмою «RAWMATIMPEX s.a.r.l.», Ліван в результаті чого у позивача встановлена дебіторська заборгованість в сумі 60699,66 дол. США, яка в бухгалтерському обліку підприємства відсутня і йому нарахована пеня в сумі 79085,59 грн.

Згідно контракту № 96 від 08.10.2004р. нерезидент у період з грудня 2004 р. по січень  2006 р. відвантажив позивачу з порта Тартус, Сирія фосфорити у кількості 221605,68 тонн на  загальну суму 8268128,99 дол. США, що підтверджується коносаментами, комерційними  інвойсами і вантажними маніфестами, які знаходяться у матеріалах справи.

Товар прибув в Україну (порт м. Миколаїв і м. Керч) в кількості 221587,50 тонн, що підтверджено незалежними сюрвейерами-фірмами Альфред Х.Найт – Україна, м. Херсон, “YuMS”, м. Одеса, якими були складені відповідні акти.

Згідно вантажних митних декларації позивачем було одержано товару в кількості   219819,83 тонн, тобто різниця товару склала 1785, 853 тонн.

Різниця кількості товару, відвантаженого нерезидентом і оформленого в митному відношенні позивачем в розмірі 1785,853 тонн, виникла при проведенні  навантажувальне-розвантажувальних робіт по перевалювання фосфоритів з суден на склади Миколаївського морського торгового порту і Керченського морського торгового порту з подальшим відвантаженням з цих складів на залізничні  вагони.

Відповідно до експертних висновків Регіональної торгово-промислової палати  Миколаївської області і Керченського підприємства торгово-промислової палати АР Крим, які знаходяться в матеріалах справи, природний убуток фосфоритів при морських перевезеннях та проведенні навантажувально-розвантажувальних робіт може складати 4268,077 тонн., що не перевищує норму природного убутку.

Позивач перерахував фірмі RAWMATIMPEX s.a.r.l., Ліван платіжними дорученнями валютні кошті у загальній сумі 8268128,99 дол.США, тобто за ту кількість товару, яка була відвантажена нерезидентом і зазначена в коносаментах, комерційних інвойсах і вантажних маніфестах.

Зважаючи на те, що різниця кількості товару, відвантаженого нерезидентом і оформленого в митному відношенні позивачем знаходиться в межах норм природного убутку, то дебіторська заборгованість по імпортному контракту № 96 від 08.10.2005 р. відсутня, а отже нарахування відповідачем пені по цьому контракту в сумі 79085,59 грн. є безпідставним.

ДПІ в м. Армянську в результаті перевірки встановила також прострочену дебіторську заборгованість позивача по розрахункам з фірмою АНТ «Професіонал», Росія в сумі 5643,98 рос. руб. (договір не укладався) і за порушення законодавчо встановлених термінів   розрахунків нарахувала пеню у розмірі 601,92 грн.

З документів наданих суду вбачається, що позивач перерахував на рахунок фірми АНТ «Професіонал», Росія валютні кошти за розробку та продаж технічного довідника у сумі 25171,98 рос. руб., що підтверджується платіжними дорученнями № 112 від 26.08.2005 р. та № 137 від 09.09.2005 р.

Згідно акту виконаних робіт № 1/9 від 09.09.2005р. і накладної № 1654 від15.09.2005 р. фірма АНТ «Професіонал» надала послуги по розробці технічного довідника та здійснила його продаж на загальну суму 25172 рос. руб.

Зважаючи на викладене суд вважає, що свої обов'язки нерезидент виконав в повному  обсязі, а тому нарахування відповідачем пені у сумі 601,92 грн. є безпідставним.

Згідно акту перевірку по експортному контракту № 657/3 від 14.03.2006 р. укладеному ЗАТ “Кримський ТИТАН” з фірмою «Itochu France», Франція відповідачем встановлено порушення термінів надходження валютної виручки (з 15.06.2006 р. по 31.06.2006 р.) в сумі 32 долара США, у зв'язку з чим позивачу була нарахована пеня в розмірі 7,76 грн.

Позивач цю суму не оспорює і суду ніяких документів по виконанню зазначеного контракту не надано.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Пеня за порушення встановлених ст. ст. 1, 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, нарахування якої передбачено ст. 4 цього Закону, підпадає під законодавче визначення адміністративно-господарської санкції і є такої санкцією по своєї юридичної суті.

Оскільки адміністративно-господарської санкції в цілому і пеня за порушення  термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в загалі, є конфіскаційними, тому що своїм наслідком передбачають конфіскацію у суб'єктів господарювання коштів та іншого майна, їх застосування може бути здійснено тільки за рішенням суду, що відповідає нормам ст. 41 Конституції України.

Згідно до рішення № /1 від 15.01.2007 р. позивачу за порушення ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" за не проведення декларування зовнішньоекономічної заборгованості з фірмами «Eastek INC», США, RAWMATIMPEX s.a.r.l., Ліван, АНТ «Професіонал», Росія ДПІ в м. Армянську застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1785 грн.

З підстав зазначених судом вище встановлено, що при виконанні імпортних операцій з фірмами «Eastek INC», США, RAWMATIMPEX s.a.r.l., Ліван та АНО «Професіонал», Росія прострочена дебіторська заборгованість у позивача відсутня, а отже вимоги відповідача щодо декларування валютних цінностей є безпідставними.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги  обґрунтовані та підлягають задоволенню  частково, в частині позовних  вимог cкасувати рішення Державної податкової інспекції в м. Армянську № /0 від 07.11.2006 р в сумі 7,76 грн. в позові  підлягає відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч.1 ст.94 КАС  України.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні -14.05.2007р.

Постанова  оформлена  та  підписана  в повному обсязі відповідно  до  ст.160 КАС  України – 21.05.2007 року

На  підставі  викладеного  та  керуючись  ч.1 ст.94, ст. 98,160-163 КАС  України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов  задовольнити частково.

2.          Скасувати рішення Державної податкової інспекції в м. Армянську № /0 від 07.11.2006 р., яким до Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму пені за прострочення розрахунків в зовнішньоекономічній діяльності у розмірі 249932,33 грн.

3.          Скасувати рішення Державної податкової інспекції в м. Армянську № /1 від 15.01.2007 р. яким до Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1785 грн. за порушення порядку декларування   валютних   цінностей.

4.          В частині позовних вимог cкасувати рішення Державної податкової інспекції в м. Армянську № /0 від 07.11.2006 р  в сумі 7,76 грн. в позові відмовити.

5.          Стягнути з Державного бюджету України (рахунок № 0002 в банку платника : Головне Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ЕДРПОУ 34740405) на  користь Закритого акціонерного товариства «Кримський  ТИТАН» (96012, м. Армянськ, Північна  промзона) 3,40 грн. державного  мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного  господарського  суду  через  господарський  суд АР  Крим  шляхом  подачі  заяви  про  апеляційне  оскарження  постанови  в  десятиденний  строк  з  дня  складання постанови в повному обсязі, з подальшим поданням  апеляційної  скарги  на  постанову  протягом  двадцяти  днів  після  подання   заяви  про  апеляційне  оскарження  та  в порядку  передбаченому ч.5 ст.186   КАС  України.

Постанова  набирає  законної  сили  після  закінчення  строку  подання   заяви  про  апеляційне  оскарження, у  разі  не  подання  відповідної  заяви (ст.254  КАС  України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.