ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2007                                                                                   Справа № 39/476-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів  :

головуючого                                            Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:                                                  Павловського П.П., Чус О.В.

при секретарі судового засідання         Мацекос І.М.

з участю представників :

позивача –Гладій О.В.

відповідача –Чумаченко К.А., Старикова В.А., Волос І.І.

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства “Нікопольський трубний завод” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2006р. у справі

за позовом       Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Нікопольський трубний завод”, м. Дніпропетровськ

до відповідача  Державного підприємства “Нікопольський трубний завод”, м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 4028658,8гр.

В С Т А Н О В И В :

8.11.2006р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Нікопольський трубний завод” (далі Торговий дім) про стягнення з державного підприємства “Нікопольський трубний завод”  (далі НТЗ) 4028658,8гр. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 5.12.2005р. сторони уклали договір доручення, за яким відповідач зобов’язався від імені позивача укладати договори купівлі-продажу металопродукції. Для забезпечення можливості виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 3009600гр. В зв’язку з тим, що відповідач не здійснював ніяких дій для виконання своїх зобов’язань, 31.05.2006р. Торговий дім направив в його адресу вимогу про повернення грошей. Оскільки НТЗ грошові кошти не повернув, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу, штрафні санкції, річні відсотки та судові витрати.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2006р. (суддя Ліпинський О.В.) позовні вимоги задоволено : на користь позивача стягнуто 3.009.600гр. боргу; 752.400гр. штрафу; 230.296,24гр. пені; 36.362,56гр. річних відсотків та судові витрати.

Не погодившись з рішенням НТЗ звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення в частині стягнення штрафних санкцій та річних скасувати та визнати недійсним договір від 5.12.2005р. При цьому апелянт зазначив що судом не враховано, що договір не має істотних умов, а тому не відповідає вимогам чинного законодавства. В додаткових поясненнях до апеляційної скарги відповідач послався на те, що умови договору не було виконано з вини самого позивача.

У своєму відзиві Торговий дім зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав :

З матеріалів справи вбачається, що 5.12.2005р. сторони уклали договір доручення № 0512-01Д, за яким відповідач прийняв на себе зобов’язання від імені та за рахунок позивача укладати договори купівлі-продажу металопродукції (а.с.11-13). При цьому сторони в п.1.1 договору обумовили, що всі істотні умови договору щодо асортименту, ціни, умов поставки буде узгоджено шляхом укладання додаткових угод. Зазначених додаткових угод сторонами укладено не було, але протягом грудня 2005р. - березня 2006р. позивач перерахував відповідачу 300966гр. (а.с.14-37).

Позивачем не надано суду доказів того, що Торговий дім, у відповідності до ст.1008 ЦК України, повідомив відповідача про свою відмову від договору. Лист позивача від 31.05.2006р. (а.с.38) не містить повідомлення про відмову довірителя від договору. Крім того, Торговий дім не надав доказів отримання НТЗ вказаного листа. Таким чином, як на час звернення позивача до суду, так і на час прийняття місцевим судом рішення по справі, договір №0512-01Д не було у встановленому порядку ані розірвано, ані визнано недійсним, що унеможливлює задоволення вимог про повернення отриманих НТЗ грошових коштів за цим договором, оскільки одностороннє розірвання договору №0512-01Д не передбачено умовами договору, а тому, у відповідності до ст.651 ЦК України та ст.188,206 ГК України Торговий дім не міг одноособово розірвати договір доручення, а тому позивач не отримав права вимагати повернення всього переданого відповідачу по цій угоді.

Безпідставним є посилання позивача на п.3.1.7 договору, оскільки вказаним пунктом передбачено обов’язок відповідача повернути грошові кошти на рахунок позивача у випадку невиконання НТЗ своїх зобов’язань за договором. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було допущено якихось порушень своїх зобов’язань за договором№0512-01Д оскільки його умовами не було передбачено строків, на протязі яких НТЗ повинно було виконати доручення. Крім того, відповідач взагалі не міг розпочати виконання доручення через те, що Торговий дім не надав відповідачу зазначену у п.2.1.1 довіреність, що унеможливлює вчинення НТЗ будь-яких дій від імені та в інтересах позивача. В зв’язку з цим, у відповідача не було підстав вважати, що у НТЗ виникло зобвоязання, передбачене п.3.1.7 договору про повернення коштів.

Враховуючи, що як на час звернення позивача до суду, так і на час прийняття рішення, у відповідача не виникло зобов’язання повернути грошові кошти, до останнього не можуть бути застосовані штрафні санкції та річні відсотки за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання.

Що стосується вимог апелянта про визнання договору доручення недійсним та про зобвоязання позивача вчинити певні дії, то ці питання повинні розглядатися при наявності відповідного позову, який сторонами по справі не заявлявся. В зв’язку з цим колегія суддів не вважає за необхідне обговорювати питання недійсності договору за власною ініціативою, оскільки у відповідності до приписів п.1 ч1 ст.83 ГПК України це право, а не обв’язок господарського суду.

Керуючись ст. 101, 103 –105 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державного підприємства “Нікопольський трубний завод” задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2006р. скасувати.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Нікопольський трубний завод” відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Нікопольський трубний завод” (49083 м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,1 ) на користь державного підприємства “Нікопольський трубний завод” (53220 Дніпропетровська області, м. Нікополь, вул. Трубників,56 ) судові витрати –12750гр. державного мита.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий                                                                                                  А.О. Логвиненко

Суддя                                                                                                            П.П. Павловський

Суддя                                                                                                            О.В. Чус