СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

19.06.2007
Справа №  14/299-ПН-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Гридасова Ю.В. при секретарі
Шепель І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом
повного господарського товариства фірми
"Світ", м. Херсон,

до
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон,

про  виселення відповідача з з металевого кіоску і
майданчика, а також про стягнення 8253грн.84коп. заборгованості з орендної
плати, 570грн.62коп. пені, 323грн.58коп. з урахуванням встановленого індексу
інфляції, 146грн.21коп. процентів за користування чцжими грошовими коштами, за
зустрічним позовом приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон, до
повного господарського товариства фірми
"Світ", м. Херсон, про визнання недійсним договору
оренди,

за участю представників

позивача:
на засідання суду не прибув,

відповідача:
на засідання суду не прибув.

Позивач у первісній позовній заяві,
з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від ІНФОРМАЦІЯ_1 р., просить
виселити відповідача з з металевого кіоску та майданчика, стягнути з
відповідача 8253грн.84коп. заборгованості з орендної плати, 570грн.62коп. пені,
323грн.58коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 146грн.21коп.
процентів за користування чцжими грошовими коштами, відповідно до умов договору
оренди від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посилаючись на наступні обставини.

Як стверджує позивач, протягом дії
договору оренди відповідачка не вносила своєчасно орендні платежі, що призвело
до виникнення заборгованості, яку відповідачка не сплачувала, на листи,
спрямовані в її адресу з проханням провести звірку заборгованості та погасити
борг не реагувала. Після закінчення строку дії договору відповідачка
продовжувала користуватися приміщенням, орендну плату за користування
приміщенням не вносила. На цей час відповідачка, в порушення п. 3.8 Договору
оренди, не звільняє приміщення і не повертає ключі, чим порушує право позивача,
як власника, розпоряджатись, користуватись та володіти майном. Зокрема, власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпоряджання своїм майном. Крім порушення права власності позивача, яке
гарантується та захищається ст. ст. 134, 147 ГK України, відповідачем порушено
господарське зобов'язання щодо своєчасної сплати орендних платежів. Згідно із
ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.
Ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням
зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2. Договору Орендар
повинен був щомісяця, не пізніше 5-го числа поточного місяця вносити орендну
плату за користування об'єктом оренди. Однак, Орендар не у повному обсязі
вносив оренду плату. Як наслідок, виникла заборгованість за оренду приміщення у
розмірі 7 711, 79 грн.

У ч 2 ст 625 ЦК України зазначено,
що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрвхунком позивача, інфляційні
втрати за весь час прострочення складають 323,58 гривень. Відсотки за
користування чужими грошовими коштами у розмірі трьох процентів річних від
простроченої суми складають 146,21 гривень.

Ст. 230 ГК України передбачено
застосування штрафних санкцій, розмір яких визначається згідно п. 6 ст. 231 ГК
України і може зокрема встановлюватися договором.

Відповідно до п. 4.3. Договору
оренди та ст. 230 Господарського кодексу України Орендар повинен сплатити
Орендодавцю одноразово штраф (фактично пеня) за несвоєчасне внесення орендної
плати у розмірі 2 % за кожен день несплати від останньої суми боргу. Загальна
сума штрафу, за розрвхунком позивача, складає 20 444,59 грн.

Представник позивача на засіданні
суду підтримав вимоги, викладені у первісній позовній заяві, з урахуванням
змін, та заперечував проти зустрічних позовних вимог.

Представник відповідача за
первісним позовом в ході судового засідання заперечував проти первісних
позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, та звернувся із
зустрічним позовом, у якому просить визнати недійсним договір оренди від
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., укладений з позивачем, оскільки при його укладанні була
відсутня воля та вільне волевиявлення з боку відповідача, посилаючись при цьому
на положення ст. ст. 203 (ч.ч. 1, 3) та 215 (ч. 1) ЦК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 77
ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з ІНФОРМАЦІЯ_3р. до
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

По справі проведено
судово-почеркознавчу експертизу.

Судом винесено вступну та
резолютивну частини рішення по справі.

Ухвалою голови господарського суду
Херсонської області від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. продовжено строк вирішення даного спору
на 1 місяць, до ІНФОРМАЦІЯ_5 р.

Заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали
справи, господарський суд

в с т а н о в
и в :

ІНФОРМАЦІЯ_2 року між ПГТ фірмою
"Світ" та ПП ОСОБА_1 був підписаний договір оренди (надалі -
Договір), за яким орендарю, по акту прийому передачі від ІНФОРМАЦІЯ_7 р., було
передано в оренду нежитлові приміщення загальною площею 15 кв. м. за адресою:
площа 50 років СРСР, ринок "ХБК".

Згідно умов п. 1.2. Договору строк
оренди було встановлено до ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Відповідно до п. 4.2. Договору
Орендар повинен був щомісяця, не пізніше 5-го числа поточного місяця вносити
орендну плату за користування об'єктом оренди.

Відповідно до положень ст. 526
Цивільного кодексу України  (435-4) зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору
та  вимог  цього
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства,  а за відсутності таких
умов та вимог -  відповідно до   звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться.

Як зазначено у висновку НОМЕР_1
судово-почеркознавчої експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_9 р., проведеної по справі,
підписи від імені ОСОБА_1 у графі "Орендар" електрофотокопій договора
оренди нежилого приміщення від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. і акта прийому-передачі від
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Враховуючи, що договір оренди від
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та акт прийому-передачі від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. відповідачем по
справі не підписувались, у відповідача не виникли зобов'язання по сплаті
орендної плати. Як наслідок, відсутні правові підстави для нарахування
відповідачу неустойки, інфляційних та 3% річних. Первісні позовні вимоги про
виселення відповідача з кіоску та майданчика не підлягають задоволенню,
оскільки позивачем, у відповідності до вимог ст. 33 ГПК України не доведено, що
вказані об'єкти займає саме відповідач.

Разом з тим, невстановлена особа,
що підписала зазначені Договір та акт прийому-передачі, підробивши підпис
приватного підприємця ОСОБА_1, вчинила дії, що містять  ознаки
дії,  переслідуваної  у кримінальному  порядку. Наслідком таких дій, стало завдання
матеріальних збитків підприємству-позивачу.

Відповідно, до приписів ч. 4 ст. 90
ГПК України якщо при вирішенні господарського  спору господарський суд виявить у діяльності
працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять  ознаки
дії,  переслідуваної у
кримінальному порядку,  господарський суд
надсилає про цей факт повідомлення органам внутрішніх справ чи прокуратури.
(Стаття  90  із
змінами, внесеними згідно із Законом N 2539-III (2539-14) від
21.06.2001).

Вказані вище обставини, свідчать
про відсутність порушення прав відповідача при підписанні договору оренди від
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. між позивачем та невстановленою особою, оскільки зазначений
Договір не породжує для відповідача ніяких прав та обов'язків. Відтак, у
відповідача відсутні правові підстави для звернення з позовом про визнання
вказаного договору оренди недійсним, виходячи з приписів ст. 1 ГПК України.

За вказаних обставин, позовні
вимоги як за первісним так і за зустрічним позовом не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача та
позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі зазначених вище норм
матеріального права, керуючись  ст.
ст.  82-85 Господарського процесуального
кодексу України,

в и р і ш и в
:

1.           В задоволенні позовних вимог за
первісним позовом відмовити.

2.           В задоволенні позовних вимог за
зустрічним позовом відмовити.

3.          Рішення господарського
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу України (вступна, описова, мотивувальна і
резолютивна частини).

Суддя
Ю.В. Гридасов

Дата оформлення та підписання
рішення

відповідно до вимог ст. 84
Господарського

процесуального кодексу України
"02" липня 2007 р.