ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" червня 2007 р.
Справа  № 27/110-07-3378

За позовом
товариства з обмеженою відповідальністю „Південь-Агро”

До відповідачів
1) Одеської залізниці
2)  відкритого акціонерного товариства ЦОФ „Нагольчанська”

Про стягнення 834,30 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача:
Чубарєв С.В., довіреність від 12.04.2007 року;

Від відповідачів:
1) не з’явився;
2) не з’явився;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Одеської залізниці –834,30 грн.

У судовому засіданні від 23.05.2007 року Одеська залізниця надала до господарського суду відзив на позов, в якому із посиланням на ст. 31, 32, 111  Статуту залізниць України та Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 року № 04-5/601, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні від «23»травня 2007 року представником Відповідача було подано клопотання про залучення іншого відповідача по справі, на підставі того що, вантажовідправником за накладною № 48610770 є –ВАТ ЦОФ «Нагольчанська».

Ухвалою від «23»травня 2007 року господарський суд Одеської області, на підставі клопотання сторони та ст. 24 ГПК України, залучив до участі по справі іншого відповідача - ВАТ ЦОФ „Нагольчанська”, 94638, м. Антрацит, п. Дубовський, Луганська обл.

Відповідач (ВАТ ЦОФ „Нагольчанська”), повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїх  представників  в  судове  засідання  не направив незважаючи на виклик суду, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив.

Керуючись ст. 75  ГПК  України  суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті без участі ВАТ ЦОФ „Нагольчанська” і без відзиву на позов за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представників позивача та відповідача, суд, встановив.

Між Одеською залізницею та ВАТ ЦОФ „Нагольчанська” було укладено угоду від 11.10.2006 року на перевезення вантажу у вагоні № 66441270 на адресу –ТОВ „Південь-Агро”, якою у відповідності зі ст. 6 Статуту залізниць України є залізнична накладна № 48610770.

Ціна однієї тонни вугілля марки АМ становить 337,50 грн. за одну тонну вугілля без урахування ПДВ (рахунок-фактура № 38 від 11.10.2006 року).

За поставку вугілля (зокрема у вказаному вагоні) ТОВ „Південь-Агро” здійснило платіж на поточний рахунок ТОВ «ЮТК-А»у розмірі 33500,00 грн., що зокрема підтверджується випискою Южного ГРУ Приватбанка від 28.11.2006 року.

При комісійному перевантаженні вугілля у вагоні № 66441270 встановлена нестача вугілля в обсязі 2750 кг.

Нестача вугілля підтверджується:

- комерційним актом серії БК № 044553*1081/13 від «13»жовтня 2006 року, у якому зазначено, що «При перевірці виявилося навантаження вантажу рівномірне нижче бортів 300 мм. По документам значиться вантаж навантажено навалом, нижче бортів 120 мм, на поверхні вантажу над 1, 2 люками ліворуч по ходу потягу є поглиблення довжиною 1500 мм, шириною 1000 мм, глибиною 200 мм, над 2, 3 люками по ходу потягу є поглиблення довжиною 2000 мм, шириною 1000 мм, глибиною 300 мм. Течі вантажу немає. Двері цільнометалеві. Люки щільно закриті. Об’єм кузова 73 м3. Каток не застосовувався. На поверхні вантажу є маркування вапном, в місцях поглиблення маркування відсутнє. Здійснено переваження на 150 т вагонних вагах. При переваженні виявилося брутто 89200 кг, тара с бруса 22950 кг, нетто 66250 кг., що складає різницю ваги проти документів в сторону зменшення на 2750 кг. Переваження здійснювалося двічі, недостача підтвердилася. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг...»

- Актами загальної форми № 7623 від 12.10.2006 року та № 7609 від 12.10.2006 року.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України, - залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а  якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми,  на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з розрахунком позивача, який підтверджено розрахунком Одеської залізниці, з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення, - нестача вантажу складає –2060 кг. на суму 834,30 грн.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Згідно ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знищено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

За незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин (ст. 113 Статуту).

Відповідно до пункту 6 «Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу»затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за № 796/5987, з подальшими змінами та доповненнями, - у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. З метою  забезпечення збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Враховуючи те, що відправник не вжив заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, а саме поверхня вантажу не розрівнювалась та не ущільнялась (за Актом БК № 044553*1081/13 від «13»жовтня 2006 року - навантаження навалом, каток не застосувався), а залізниця не перевірила правильність даних, зазначених відправником у накладній та не забезпечила схоронність переданого відправником до перевезення вантажу, про що свідчать поглиблення у вагоні № 66441270, про що вже було сказано вище  - відповідальність за недостачу вугілля яка має місце при перевезенні вагоном № 66441270 покладається в рівних долях з врахуванням природних витрат на вантажовідправника, тобто на ВАТ ЦОФ „Нагольчанська”  та на перевізника - Одеську залізницю.

Відповідач (ВАТ ЦОФ „Нагольчанська”), своїх  представників в судове засідання не направив незважаючи на виклик суду.

Повідомлення належним чином ВАТ ЦОФ „Нагольчанська” про час і місце розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 263822.           Тобто відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи, але своїм правом прийняти участь в її розгляді не скористався. Прийняття участі в розгляді справи це право, а не обов'язок відповідача.

Таку ж правову думку висловив Одеській апеляційний господарський суд у своїй Постанові від 15.11.2005 року зі справи № 27/182-05-5016.

Тому подальше відкладення розгляду справи неможливе та є підставою для винесення Рішення по справі не зважаючи на неявку відповідача у судове засідання.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з Одеської залізниці (65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19), , р/р 1 в Од. філії АБ «Експрес-банк», МФО 328801 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Південь-Агро” (67520, Одеська обл., с. Вигода, вул. Елеваторна, 1а), , р/р 5458 в ЮГРУ Приватбанк, м. Одеса, МФО 328704 –417,15 грн. основного боргу, 51 грн. держмита  та 59 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

3.
Стягнути з відкритого акціонерного товариства ЦОФ „Нагольчанська”, (94638, Луганська обл., м. Антрацит, п. Дубовський), , р/р 0552 у відділенні ПИБ, МФО 304331 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Південь-Агро” (67520, Одеська обл., с. Вигода, вул. Елеваторна, 1а), , р/р 5458 в ЮГРУ Приватбанк, м. Одеса, МФО 328704 –417,15 грн. основного боргу, 51 грн. держмита  та 59 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

Накази видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя