ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 р.
№ 04/5624

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Гончарука П.А.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги
Смілянська міська рада

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.03.2007 року

у справі господарського суду
Черкаської області

за позовом
ЗАТ “Сміла-Агропромсервіс”

до
Смілянської міської ради

про
визнання договору оренди частково недійсним,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
Таран Ю.С.,

- відповідача:
Коновалов І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року Закрите акціонерне товариство “Сміла-Агропромсервіс” подало до господарського суду Черкаської області позов, в якому просило суд визнати недійсними частини четверті пунктів 19 договорів оренди земельних ділянок площею 0,1600 га, 0,3604 га та 2,9269 га від 04.08.2004 року, зареєстровані в державному реєстр за № 213, 214, 215.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 28.12.2006 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач Смілянська міська рада подала апеляційну скаргу № 9/01-12 від 12.01.2007 року, в якій вважає прийняте рішення незаконним у зв’язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та у зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи. Розглянувши апеляційну скаргу Київський міжобласний апеляційний господарський суд  20.03.2007 року постановив: апеляційну скаргу Смілянської міської ради Черкаської області на рішення господарського суду Черкаської області від 28.12.2006 року у справі № 04/5624 залишити без задоволення, а рішення  господарського суду Черкаської області - без змін.

Не погоджуючись з судовими актами, відповідач, Смілянська міська рада подала касаційну скаргу, в якій просить для забезпечення доказів витребувати з господарського суду Черкаської області справу № 03/3737 та скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 28.12.2006 року по даній справі і постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.03.2007 року,  відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по даній справі у справі №  03/3737 за ініціативою суду, вирішувався спір щодо дійсності ч.4 п.19 договорів оренди землі №215 ; №214; №213 від 04.08.2004 року з підстав невідповідності даних пунктів вимогам чинного законодавства. Постановою Київського міжобласного апеляційного суду від 10.04.2006 у справі №03/3737 рішення господарського суду Черкаської області від 20.10.2005 в частині визнання недійсним ч.4 п.19 договорів оренди земельної ділянки №215 ; №214; №213 від 04.08.2004 року скасовано.

В даному випадку, визнавши ч.4 п.19 договорів оренди землі недійсним, суди самоусунулись від надання  юридичної оцінки  судженням, висловленим в постанові Київського міжобласного суду від 10.04. 2006 у справі № 03/3737. Суди повинні були перевірити відповідність даного пункту договорів нормам чинного законодавства щодо  сплати коштів за фактичне користування земельними ділянками.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України у п.1 постанови від 29.12.1976 №11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню в даному випадку.

Судові рішення у даній справі цим вимогам не відповідають.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до ухвали господарського суду від 07.12.2006 про відкладення розгляду справи, явка сторін на судове засідання 28.12.2006 визнана обов'язковою. В той же час, першою інстанцією справа розглянута без участі відповідача, причини неявки не встановлені, чим порушені права відповідача, передбачені  ст. 22 ГПК України.

Порушення судами при вирішенні даного спору норм матеріального та процесуального права є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді, суду необхідно врахувати вище зазначене, повно і всебічно дослідити обставини справи, перевірити як доводи позивача так і відповідача, дати їм належну юридичну оцінку та постановити законне рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.                                                               Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2007

року та рішення господарського суду Черкаської області від 28.12.2006 у справі № 12/229 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Головуючий                                                                                Н. Кочерова

Судді                                                                                             П. Гончарук

М. Черкащенко