ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2007                                                                                   Справа № 28/443-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Білецька Л.М. (доповідач)

суддів
Науменко І.М., Голяшкін О.В.

при    секретарі    судового засідання:
Прокопець Т.В.

За участю прокурора:

за  участю   представників сторін:
Кріпак Наталія Володимирівна старший прокурор відділу прокуратури обл., посвідчення №148 від 19.09.03.

від позивача
Кульбака Світлана Олександрівна юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №89  від 01.02.07;
Корецько Олена Юріївна представник, паспорт серії АМ340799  від 23.08.01;

від відповідача:
Степанова Валерія Сергіївна представник, довіреність № б/н  від 01.03.07;
Фоменко Людмила Петрівна головний геолог, посвідчення №40  від 03.12.04;

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м. Павлоград, Дніпропетровської області

на рішення
від  21.12.06р.

господарського суду
Дніпропетровської області

у справі
№ 28/443-06

за  позовом
прокурора м. Павлограда в особі Державного управління екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до
відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м. Павлоград, Дніпропетровської області

про
стягнення  14813 грн. 77 коп.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.06 р. у справі №28/443-06 (суддя Манько Г.В.) позов прокурора м. Павлограда в особі Державного управління екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ задоволено повністю. З відповідача стягнуто на користь Державного управління екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області –14 813 грн. 77 коп. шкоди, держмито в сумі 148 грн. 14 коп., 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що відповідачем в період з 28.02.2005р. по 01.11.2005р. здійснювався скид зворотних (шахтних) вод з ставка-накопичувача в б.Косьмінна в р. Самара без дозволу на спец водокористування в частині скиду забруднюючих речовин. Позивачем розрахунок збитків був здійснений додержанням вимог Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 01.06.1995р.

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням матеріального права та ст.70,74 Водного кодексу України, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Також вказує, що всупереч Методики розрахунку відшкодування збитків, Інспекцією було застосовано формулу 6 п.5.2.3 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.95р. №37, що є невірним, оскільки розрахунок складено цілком за весь спірний період та вказана формула визначає збитки для самовільних, аварійних та санкціонованих вимушених скидів зворотних вод. Звинувачення відповідача у скиді шахтних вод з ставка-накопичувача в б.Косьмінна без дозволу на спецводокористування та встановлених на скид забруднюючих речовин зі зворотними водами лімітів, є безпідставними.

З 28.02.05р. по 31.03.05р. скид здійснювався не самовільно, а згідно протоколу виїзного засідання комісії по питанням ТЕБ та НС у Дніпропетровській області від 02.09.04р. та згідно з Регламентом відведення шахтних вод з пруду б. Косьмінна, затвердженого Держуправлінням екології та природних ресурсів Дніпропетровської області 16.06.04р. До протоколу додавались допустимі концентрації забруднюючих речовин в шахтних водах, розраховані на підставі регламенту водовідведення.

На порушення судом норм процесуального права вказує зміст рішення. В порушення вимог п.2 ч.1 ст.84 ЦПК України, в описовій частині суд не вказав , що додатково на вимогу суду відповідачем було надано до суду контррозрахунок збитків, доданий до справи 21.12.06р. листом №8/8017, у якому відповідач визначив розмір збитків на суму 11 363 грн. 57 коп., застосувавши формулу 5 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, до періодів скиду з 28.02.05р. по 01.01.05р., 01.10.05р. по 01.11.05р.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду відмінити повністю і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На витребування судом, позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. апеляційна скарга прийнята до провадження суду, її розгляд призначений на 13.02.2007р., ухвалою від 13.02.2007р. розгляд справи був відкладений до 13.03.2007р., ухвалою від 13.03.2007р. строк вирішення спору по справі був продовжений до 26.04.2007р. та  розгляд справи був відкладений до 17.04.2007р.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи по апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення відмінити повністю, прокурор та представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, інші матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював скид недостатньо очищених стічних вод зі ставка –накопичувача в б. Косьмінна в р. Самару (поверхнева водойма рибогосподарського призначення 2 категорії).

Внаслідок цього державі спричинена шкода в розмірі 14 813 грн. 77 коп., розрахунок якої є в матеріалах справи (а.с. 8) і не спростований відповідачем.

Тому є правильним висновок суду першої інстанції про те, що в силу ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” шкода, заподіяна забрудненням навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Разом з тим, не можна погодитися з висновками протоколу від 18.12.2005р. (а.с.7), з якого вбачається, що відповідач здійснював скид зворотних (шахтних) вод без дозволу на спецводокористування.

Правове підґрунтя поняття „спеціальне водокористування” міститься у ст. 48 Водного кодексу України –це забір води з водних об’єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об’єкти, включаючи забір води скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Оскільки спеціальне водокористування включає в себе всі три компоненти –забір, використання та скидання, то і у дозволі на спеціальне водокористування (ч.6 ст. 49 Водного кодексу України) повинні встановлюватися ліміт забору води, ліміт використання використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин.

Із наданої в судове засідання технології добування вугілля у Західному Донбасі вбачається, що підземні води відповідач попутно вилучає разом з вугіллям, тобто він не здійснює забір води з водних об’єктів, відповідач також не здійснює використання води.

Крім того, згідно ст. 48 ч.3 Водного кодексу України  не належать до спеціального водокористування вилучення води з надр разом з видобуванням корисних копалин.

Тому вина відповідача полягає не у тому, що він скидав води без дозволу на спецводокористування, а у тому, що він скидав забруднену, недостатньо очищену воду, чим завдав шкоди навколишньому природному середовищу.

Доводи в апеляційній скарзі про невірне застосування Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18.05.1997р. №37,  не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки розрахунок суми збитків доказами не спростований.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”, м. Павлоград, Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2006р. у справі № 28/443-06 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена у місячний строк до Вищого господарського Суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                            Л.М.Білецька

Суддя                                                                                І.М.Науменко

Суддя                                                                                О.В.Голяшкін