КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2007                                                                                           № 6/37

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Берднікова В.В. (дов. від 20.06.06 б/н); Яковенко С.В. (дов. від 05.03.07 б/н);

відповідача: не з’явились - про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (ст.98 ГПК України);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство "АК "Київводоканал" Розрахунковий департамент

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.11.2006

у справі № 6/37

за позовом                               Житлово-будівельного

кооперативу "Зв"язківець-3"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про                                                  визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.06 у справі № 6/37у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ВАТ „Акціонерна компанія „Київводоканал” звернулось з апеляційною скаргою.

Скаргу заявник мотивує тим, що відмова в задоволенні первісного позову є законною, оскільки запропонований проект не відповідав вимогам діючого закону та нормативним документам, що регулюють сферу надання послуг питного постачання.

Також, відповідач за первісним позовом стверджує, що він не отримував від позивача протокол розбіжностей, а отримав лист з відмовою щодо укладення запропонованого договору.

ЖБК „Зв”язківець-3” у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та просить залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

23.05.07 в судовому засіданні представником ЖБК „Зв’язківець-3” було заявлено клопотання, підписане двома сторонами, про припинення провадження у справі в зв’язку з  затвердженням мирової угоди, укладеної між сторонами 18.05.07.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні заявленого клопотання з огляду на те, що затвердження апеляційною інстанцією мирової угоди, укладеної сторонами в процесі апеляційного провадження є неможливим, оскільки це потягне за собою скасування рішення місцевого господарського суду, що допускається виключно з підстав, передбачених ст. 104 ГПК України (інформаційний лист Вищого господарського суду України від 20.10.06 № 01-8/2351).

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Житлово-будівельний кооператив „Зв”язківець-3” звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Акціонерна компанія „Київводоканал” про визнання договору на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 31.08.05 укладеним в редакції абонента (ЖБК „Зв”язківець-3”).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.05 у справі 14/142 за позовом ВАТ „АК „Київводоканал” до ЖБК „Зв”язківець-3” про укладення договору № 04825/4-03 від 07.09.04 на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі в редакції постачальника, в позові було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.05 у справі № 14/142 рішення залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, супровідним листом від 15.07.05 ЖБК „Зв’язківець-3” надав проект договору від 31.08.05.

Згідно ч.7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

В ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (ч. ч. 2, 3, 4, 5 ст. 181 Господарського кодексу України).

Отже, проект договору від 30.08.05 не був пропозицією позивача про укладення договору, надісланої в порядку ст. 181 ГК України, оскільки ЖБК „Зв’язківець-3” надало вищезазначений договір на виконання вимог апеляційного суду.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні первісного позову, оскільки ЖБК „Зв’язківець-3” не звертався до ВАТ „Акціонерна компанія „Київводоканал” з пропозицією укласти договір в порядку передбаченому законодавством.

Щодо вимог зустрічного позову, слід зазначити наступне:

17.11.05 ЖБК „Зв’язківець-3” отримав проект договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 17.11.05 № 06097/4-03 в редакції ВАТ „Акціонерна компанія „Київводоканал”.

Листом від 05.12.05 № 94 відповідач по зустрічному позову повідомив ЖБК „Зв’язківець-3”, що заперечує проти укладення договору в редакції ВАТ „Акціонерна компанія „Київводоканал”, в зв”язку з чим повернув останньому непідписаний та неоформлений проект договору.

Згідно ст. 19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з:

підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням;

підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення;

об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів;

власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

В ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Враховуючи, що укладення договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі є обов’язковим для сторін у даній справі, ВАТ „Акціонерна компанія „Київводоканал” необхідно було звернутись з позовом до суду у двадцятиденний строк з дня отримання відмови ЖБК „Зв’язківець-3” в укладенні договору від 17.11.05, але останній цього не зробив.

Таким чином, виходячи з вимог ч. 7 ст. 181 позивач за зустрічним позовом прийняв пропозицію відповідача, яка полягала у відмові укласти договір.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні зустрічного позову.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.06 у справі № 6/37 відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, доводи, на яких ґрунтується апеляційна скарга не є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.06 у справі № 6/37 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи № 6/37 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

30.05.07 (відправлено)