ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"05" лютого 2007 р.                                                            Справа №2/7745-А

За позовом управління Пенсійного фонду України у м. Шепетівка

Хмельницької області

до відкритого акціонерного товариства "Пульсар " м. Шепетівка

Хмельницької області

про стягнення 13119грн.01коп.

Суддя Дячук Т.В.

Секретар судового засідання Будзинська В.Г.

Представники сторін:

від позивача: Левчук Л.А. - представник по довіреності №508/07 від 13.02.2006 р.

від відповідача: Васильченко В.О. –представник по довіреності від 01.07.2006р.

Суть  спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 13119грн.01коп. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1, що утворилась за період з 20.06.2006р. по 22.11.2006р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач письмового пояснення на позов не надав, представник відповідача у судовому засідання заперечень по суті позовних вимог не заявив.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Відкрите акціонерне товариство „Пульсар” м.Шепетівка, відповідно до п.1 ст.15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, є страхувальником і, як страхувальник, набуває статусу платника страхових внесків з дня його реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду (п. 3 ст.15 Закону).

Відповідно ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення“ від 05.11.1991р., підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій, відповідно до пунктів „а” цієї статті, до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього Закону, в розмірі 20 процентів.

За ВАТ „Пульсар” утворилась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1,  за період з 20.06.2006р. по 22.11.2006р., в сумі 13119грн.01коп., що підтверджується розрахунками про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту „а” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за червень-листопад 2006 року, з доказами надсилання їх відповідачу, витягом з картки особового рахунку.

В зв’язку з несплатою  відповідачем заборгованості, позивач звернувся з позовом до суду.

Аналізуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне:

За змістом ст.58 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування“ від 09.07.2003р.  Пенсійний фонд є органом,  який проводить  збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Частина 1 п.7 ст.64 Закону визначає, що виконавча  дирекція  Пенсійного  фонду та її територіальні органи мають право  стягувати  з  платників  страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Відповідно до абз.4 п.1 ст.2 Закону об’єктом оподаткування для суб’єктів підприємницької діяльності, незалежно від форми власності, є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “а” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, п.п. 6.1 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої  Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663, відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно п.6.8 Інструкції, підприємства  щомісяця  до  25-го  числа  вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ухвалою господарського суду від 13.06.2006р. по справі №2/155-Б порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ „Пульсар” і позивачем заявлено грошові вимоги до боржника (відповідача), які склались станом на дату порушення провадження у справі про банкрутство. Борг, що виник після 13.06.2006р. є поточним, його стягнення може проводитись у позовному порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані належними доказами і неоспорені відповідачем. Доказів про сплату боргу відповідачем на дату розгляду справи не надано.

Враховуючи зазначене,  позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 13119грн.01коп. відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам справи, обґрунтовані матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов управління Пенсійного фонду України у м.Шепетівка до відкритого акціонерного товариства „Пульсар” м. Шепетівка  задоволити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Пульсар” (м.Шепетівка, вул.Економічна,27, п/р 260064025 в ХОД АППБ „Аваль”, МФО 315966,  ідентифікаційний код 21316894) на користь управління Пенсійного фонду України у м.Шепетівка (м.Шепетівка, вул.Островського,6, ідентифікаційний код 00453061) 13119грн.01коп. (тринадцять тисяч сто дев’ятнадцять гривень 01коп.) боргу.

Згідно ст.ст.185-186 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви по апеляційне оскарження. Заява і скарга подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Т.В. Дячук

Віддруковано 3 примірники: 1 - до справи;  2 –позивачу; 3 - відповідачу.