ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.06.07
Справа № 17/323-07.

За позовом Комунального підприємства «Регіональний фонд підтримки агропромислового комплексу» Сумської обласної ради в особі ліквідатора Козіна Дмитра Васильовича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Куземинське»

про стягнення 5572 грн. 35 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача Лісовенко О.О.

Від відповідача не з‘явився.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5572 грн. 35 коп., з яких 7,2% по векселю в розмірі 4455 грн. 48 коп., суму відсотків в розмірі 1116 грн. 87 коп. відповідно до укладеного між сторонами договору №54-11/9 постачання товару від 01.04.2003 р., а також судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, письмового відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та дослідивши наявні докази по справі, суд встановив:

Відповідно до п.1 рішення Сумської міської ради від 28.05.2005 р. «Про регіональний фонд підтримки розвитку агропромислового комплексу області» припинено діяльність регіонального фонду підтримки розвитку агропромислового комплексу області шляхом його перетворення в комунальне підприємство «Регіональний фонд підтримки агропромислового комплексу» Сумської обласної ради.

Постановою господарського суду Сумської області від 28.08.2006 р. по справі №7/87-06 комунальне підприємство «Регіональний фонд підтримки агропромислового комплексу» Сумської обласної ради визнано банкрутом та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Козіна Дмитра Васильовича.

01 квітня 2003 року між КП «Регіональний фонд підтримки агропромислового комплексу» Сумської обласної ради і ТОВ «Куземинське» укладено договір №54-11/9 постачання товару, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачу Товар (засіб захисту рослин «Дуал Голд») в кількості 325,00 л на загальну суму 46475 грн. 00 коп. з ПДВ, а відповідач був зобов‘язаний прийняти та оплатити Товар.

Відповідно до п. 5.2. Договору поставки розрахунки за поставлений Товар здійснюються в безготівковій формі на підставі виставленого рахунку, шляхом передачі відсоткового векселя строком погашення за пред‘явленням та з відсотковою ставкою 7,2 %.

В якості оплати за отриманий товар відповідач передав позивачу простий вексель №41 від 04.06.2003 р. на суму 46475 грн. 00 коп. разом з 7,2% річних, строком оплати за пред‘явленням.

Зазначений вексель 25.05.2004 р. телеграмою від позивача був пред‘явлений відповідачу до платежу, що підтверджується реєстром відправлення телеграм з відміткою телеграфу від 21.05.2004 р. та повідомленням про вручення телеграми від 25.05.2004 р.

Відповідач сплатив суму за векселем в розмірі 46475 грн. 00 коп., про що свідчать банківські виписки від 11.12.2003 р. на суму 42095 грн. 00 коп. та від 25.05.2004 р. на суму 4380 грн. 00 коп.

Проте, відповідач в порушення вимог п. 5.2. Договору не сплатив відсотків по векселю в розмірі 7,2 %.

Абзацом 3 ст. 5 «Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказний та простий векселі» від 07.06.1930 р. (далі за текстом – Уніфікований закон) передбачено, що «Відсотки нараховуються від дати видачі переказного векселя, якщо не вказана інша дата».

Таким чином, станом на день розгляду справи розмір відсотків (7,2%) становить 4455 грн. 48 коп., що підтверджується розрахунком та іншими матеріалами справи.

В абзаці 2 ст. 28 Уніфікованого закону зазначено, що «У разі неплатежу держатель, навіть якщо він є трасантом, має право учинити проти акцептанта прямий позов, який ґрунтується на переказному векселі, щодо всього того, до чого може бути пред‘явлена вимога відповідно до статей 48 і 49». Відповідно до аб.1 ст.48 Уніфікованого закону «Держатель (позивач) може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу (відповідач): (1) суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені; (2) відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу».

При цьому, відповідно до ч.5 ст. 2 Закону України «Про обіг векселів в Україні» відсотки, про які йдеться у пункті 2 статті 48 і пункті 2 статті 49 Уніфікованого закону, на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

Таким чином, на суму векселя від дати пред‘явлення векселя до платежу до дня подання позову нараховуються відсотки в розмірі облікової ставки НБУ, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1116 грн. 87 коп. відсотків по векселю.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та судово-інформаційні-витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст.  82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Куземинське»  (42752, Сумська область, Охтирський район, с. Куземин, вул. Леніна, 24, код 31021324) на користь Комунального підприємства «Регіональний фонд підтримки агропромислового комплексу» Сумської обласної ради (40035, м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 5, оф. 22, код 24004793) 7,2% по векселю в розмірі 4455 грн. 48 коп., суму відсотків в розмірі 1116 грн. 87 коп., 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                        О.В. КОВАЛЕНКО