ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12:00 год                                                                                        м.Одеса

"25" червня 2007 р.
Справа  № 28/615-06-13905А

За позовом  Приватне підприємство  "Горець";

до відповідача  Державна податкова інспекція у Приморському районі м.Одеси

про визнання нечинним рішення

Суддя

при секретарі  Бандиш Г.І.

Представники:

Від позивача: Фірсов Д.О. - за дорученням;

Від відповідача: Каравайцева О.В. - за дорученням;

Суть спору: Позивач –Приватне підприємство «Горець», з вернувся до господарського суду Одеської області із адміністративним позовом до відповідача –Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси, про визнання нечинним рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси «Про застосування штрафних (фінансових) санкцій»від 04.12.2006р. № .

Представник позивача позовну заяву підтримує, на заявлених вимогах наполягає.

Представник відповідача проти позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у справі, суд встановив:

Фахівцями відділу оперативного контролю управління контрольно-перевірочної роботи ДПА в Одеській області на підставі направлень на перевірку, підписаних Головою ДПА в Одеській області від 06.11.2006р. № 2456/23-6017 та № 2455/23-6017, була проведена перевірка кафе, яке належить ПП «Горець», згідно плану-графіку проведення перевірок відділом оперативного контролю управління контрольно-перевірочної роботи ДПА в Одеській області на листопад 2006 року, затвердженого головою ДПА в Одеській області 02.11.2006р., щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

Вказаною перевіркою було встановлено порушення позивачем п. 1 п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», складено акт № 001265 від 23.11.2006р. на підставі якого було винесено рішення «Про застосування штрафних (фінансових) санкцій»від 04.12.2006р. № , згідно якого, відповідачем до позивача було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 8872,50 грн. за порушення пунктів 1, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач вважає, що проведення відповідачем планової виїзної перевірки, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності, відбулося з порушенням ст. ст. 111, 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», що є неприпустимим та на думку позивача свідчить про допущення порушень суб’єктом владних повноважень прав і охоронюваних законом інтересів позивача наслідком чого є видача відповідачем обов’язкового до виконання рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 8872,50 грн., в зв’язку з чим позивач просить господарський суд Одеської області визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси «Про застосування штрафних (фінансових) санкцій»від 04.12.2006р. № .

В заперечення на позов Відповідач зауважив, що ним не було порушено ст. 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», так як, вказана норма визначає умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових виїзних перевірок, але посадові особи податкової служби до здійснення перевірки були допущені, про що свідчить акт перевірки підписаний особисто головним бухгалтером позивача.

Також позивач зазначив, що згідно п. 2.6. додатка до наказу ДПА України від 11.10.2005р. № 441 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання плану-графіка перевірок суб’єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами при їх проведення», перевірки проводяться за окремим щомісячними планами податкових органів, а ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», який є спеціальним законом, не встановлено порядку проведення планових та позапланових перевірок, а інші акти законодавства можуть бути застосовані в частині, не врегульованій цим законом, в зв’язку з чим відповідач вважає, що посадові особи податкового органу мають право приступати до проведення перевірок реєстраторів розрахункових операцій за умови надання суб’єкту господарювання направлення на перевірку.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, які приймали участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі Закону України «Про державну податкову службу в Україні», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «про патентування деяких видів підприємницької діяльності», Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами», відповідачем було проведено перевірку кафе, яке належить ПП «Горець», щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, що також зазначено відповідачем у відзиві на адміністративний позов та як вказано у направленнях на проведення перевірки ПП «Горець»щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу від 06.11.2006р. № 2456/23-6017 та № 2455/23-6017.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», контролюючі органи мають право відповідно до законодавства України здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього закону. Безпосередньо названим законом не встановлено порядку проведення планових або позапланових перевірок, це передбачено безпосередньо Законом України «Про державну податкову службу в Україні».

Згідно ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення, а позапланова перевірка проводиться за наявності підстав визначених цією нормою закону.

Отже, право у податкового органу на проведення планової виїзної перевірки платника податків виникає лише після направлення податковим органом платнику податків відповідного письмового повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Згідно ч. 2 ст. 71 кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зауважив позивач, він не отримував жодних повідомлень стосовно проведення відповідачем перевірки контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності за наслідком якої, відповідачем було винесене рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 8872,50 грн., а відповідач не надав суду доказів, які б свідчили, що ним направлялося на адресу позивача згідно ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» повідомлення про проведення відповідачем перевірки контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач, здійснивши перевірку позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності за наслідком якої, відповідачем було винесене рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 8872,50 грн., порушив вимоги як ст. 19 Конституції України, так і ст. 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а відповідно у відповідача не було правових підстав для проведення перевірки позивача згідно направлень на проведення перевірки ПП «Горець»щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу від 06.11.2006р. № 2456/23-6017 та № 2455/23-6017, яких з урахуванням . 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»не достатньо для проведення планової перевірки.

Крім того, статтею 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»встановлено, що контролюючий орган вправі приступити до проведення планової або позапланової перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим законом та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку із зазначенням дати його видачі, виду перевірки, підстави, дати початку та дати закінчення перевірки тощо, копії наказу керівника податкового органу з обов’язковими реквізитами. Однак суду доказів про дотримання відповідачем положень ст. 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»надано не було.

Отже, відповідач мне мав права проводити перевірку ПП «Горець»щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу від 06.11.2006р. № 2456/23-6017 та № 2455/23-6017 при недотриманні ним вимог ст. 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Враховуючи викладене, суд вважає, що при порушенні відповідачем положень ст. ст. 111, 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», які встановлюють підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових виїзних перевірок та умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення перевірок, рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси «Про застосування штрафних (фінансових) санкцій»від 04.12.2006р. № видане на підставі такої перевірки не є законним.

Згідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може прийняти будь-яку постанову яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

За таких обставин, господарський суд вважає, що Приватне підприємство «Горець»правомірно вимагає задоволення своїх позовних вимог, вимога позивача є обгрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, та підлягає задоволенню.

Керуючись  ст. 161-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов  задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси "Про застосування штрафних (фінансових) санкцій" від 4 грудня 2006 року за №.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у порядку ст.254  Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2007 року.

Суддя