ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.06.2007
Справа №2-11/19133-2006А

За позовом – Контрольно-ревізійного управління в АРК, (95006, м.Сімферополь, б.Леніна, 5/7)

До відповідача – Державного підприємства Керченський морський торгівельний порт, (98312, м.Керч, вул..Кірова, 28)

Про зобов’язання виконання

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Лисюк О.Д.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Ященко И.М., дов. у справі

Половененко Ж.А., дов. у справі

Від відповідача – Семенова О.В., дов. у справі

Стекольщикова В.Д., дов. у справі

Торова І.О., дов. у справі

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про зобов’язання відповідача забезпечити виконання обов’язкових вказівок (вимог) КРУ в АРК від 20.07.2006 р. №05-14/4249 та стягнути з бюджету суму у розмірі 76,31 тис.грн.

Відповідач  з позовними вимогами не згоден та просить в задоволенні позову відмовити за мотивах, викладених у відзиві.

Судове засідання слуханням відкладалося, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст..150 КАС України.

По клопотанню  представників  сторін провадження по справі здійснювалося   російською мовою у відповідності зі ст. 10 Закону України «Про судоустрій».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд –

встановив :

Контрольно-ревізійним управлінням в АРК, (95006, м.Сімферополь, б.Леніна, 5/7) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» за період з 01.01.2004 р. по 01.01.2006 р., про що складений відповідний акт №05-21/15 від 08.06.2006 р.

Вказаним актом перевірки встановлено ряд порушень, проте у позовній заяві наведені порушення про неперерахування частини прибутку (доходу) на суму 84,51 тис.грн., яке було частково усунуте на суму 8,26 тис.грн. (платіжне доручення від 21.08.2006 р. №7317), а також не був застосований індекс інфляції при розрахунку орендної плати у сумі 0,03 тис. грн. (порушення усунуте у сумі 0,03 тис. грн. платіжне доручення від 18.08.2006 р. №7292).

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення до бюджету з відповідача складають суму 76,25 тис.грн. (84,54 тис.грн. – 8,26 тис.грн. – 0,03 тис.грн.).

Однак позивач наполягає на стягненні суми 76,31 тис.грн.

Позивач звернувся з позовом 15.11.2006 р., а погашення сум здійснено у серпні 2006 р. Таким чином, на момент пред’явлення позову борг в сумі 0,06 тис. грн.. був відсутній.

У зв’язку зі сплатою частково позовних вимог до пред’явлення позову, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в сумі 0,06 тис. грн.. на підставі відсутності доказів існування боргу на вказану суму.

Щодо вимог позивача про стягнення 76,25 тис. грн.. слід зазначити наступне.

Відповідно до п.3.16 акта перевірки від 08.06.2006 р. №05-21/15 встановлене наступне. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку і нормативів відрахування господарськими організаціями до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) по результатах фінансово-господарської діяльності в 2004 році і щоквартальної фінансово-господарській діяльності в 2005» від 15.01.2005 р. №50 (із змінами і доповненнями) за 2005 рік ДП «Керченський морський торговельний порт» нараховано та сплачено до загального фонду Державного бюджету України дивідендів на загальну суму 705,0 тис. грн.., що відповідає нормативам відрахування.

Відповідно до наданого розрахунку нарахування до державного бюджету частки прибутку по ДП «Керченський морський торговельний порт» (а.с.136, т.1) позовні вимоги складаються з :

·          необґрунтовано віднесено на витрати нарахування та оплати премій (з нарахуванням до соціальних фондів) у 2004 р. – 9,09 тис. грн.. у 2005 р. – 62,51 тис.грн.

·          необґрунтовано завищено витрати в частині нарахування амортизаційних відрахувань по плавкрану у 2006 р. у сумі 4,65 тис. грн..

Щодо нарахування ДП «Керченський морський торговельний порт» 71,6 тис.грн. витрат нарахування та оплати премій (з нарахуванням до соціальних фондів) у 2004 р. та 2005 р., суд прийшов до наступного.

У додатку 10.4 до колективного договору на 2005 р., зареєстрованого Керченським міським управлінням по праці та соціальному захисту (реєстраційний №8 від 18.02.2005 р.) приведений перелік особливо важливих виробничих завдань, за виконання яких можуть бути премійовані працівники порту згідно п.3.3 Положення про оплату праці. У вказаному Переліку є примітка : преміювання по даному переліку проводиться за виконання особливо важливих виробничих завдань, зокрема пов'язаних з функціональною діяльністю працівника.

Преміювання здійснювалося за виконання особливо важливих виробничих завдань. У додатку №13 до акту перевірки контрольно-ревізійного управління, приведений перелік наказів керівника Керченського морського порту за особливо важливі виробничі завдання. На думку ревізорів в перерахованих в додатку №13 до акту перевірки наказах відсутнє фактичне призначення премії «за особливо важливі виробничі завдання».

Преміювання здійснено на підставі наказів, погоджених з головою профспілкової організації порту, в межах кошторису на виплату преміювання за особливо важливі завдання.

Кодексом законів України про працю, зокрема ч.2,3,5 ст.97, передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок  (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Згідно ст..143 Кодексу законів України про працю до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до с.2 Закону України «Про оплату праці», додаткова заробітна плата включає доплати, надбавки, інші виплати, передбачені законодавством, а також премії, не встановлені законодавством, а передбачені у колективному договорі.

Статтєю 7 Закона України «Про колективні договори й угоди» передбачено, зокрема, що зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат  (доплат, надбавок, премій та ін.). Колективний договір може передбачати додаткові, в порівняні з чинним законодавством і угодами, гарантії, соціально-побутові пільги.

Таким чином, висновок Контрольно-ревізійного управління в АРК про безпідставне завищення витрат необґрунтований.

Щодо нарахування ДП «Керченський морський торговельний порт» 4,65 тис.грн. витрат в частині нарахування амортизаційних відрахувань по плавкрану у 2006 р., суд прийшов до наступного.

Згідно Наказу Міністерства транспорту України №418 від 19.05.2004 р. Генічеським морським торговельним портом переданий Керченському морському торговельному порту на баланс плав кран СПК-7 «Геническ» 1962 р. випуску, інв.№105. На момент прийома-передачи плав кран СПК-7 «Геническ» знаходився у користуванні ТОВ «Интерклуб ЛТД» по договору бербоут-чартера №24/ПФ/00 від 08.11.2002 р., але сума ремонту не була погашена попереднім судновласником – Геничеським портом.

У зв’язку із тім, що зміна балансоутримувача майна не є правовою підставою для припинення договору бербоут-чартеру і його умови зберігають чинність для нового судновласника, Керченським морським торговельним портом було досягнуто згоди з ТОВ «Інтерклуб ЛТД» про припинення дії договору бербоут-чартеру з моменту прийняття плав крана на баланс Керченського морського торговельного порта.

Актом інвентаризації основних коштів, які підлягають зписанню з балансу Генічеського морського торговельного порта від 23.03.2004 р. і актом про оцінку вартості, які підлягають передачі від 11.03.2004 р., оформленим Генічеським морським торговельним портом і спрямованими до Державного департаменту морського і річкового транспорту України, підтверджується сума проведеного капітального ремонту плавкрана СПК-7 (2341913,24 грн.), але первісна і балансова вартості Генічеським морським торговельним портом не були збільшені на цю суму.

У наказі Міністерства транспорту України №418 від 19.05.2004 р., на підставі якого проводилася передача плавкрана з балансу Генічеського порту на баланс Керченського морського торгового порту, не була вказана балансова вартість переданого об'єкту.  Передача проводилася на підставі первинних документів Генічеського порту, до яких не були внесені зміни на суму проведеного ремонту. Актом прийому-передачі від 31.05.2004 р. були обумовлені умови передачі СПК-7, згідно яким Керченський порт приймає на себе зобов'язання по погашенню заборгованості за ремонт плавкрана перед ТОВ «Інтерклуб» в сумі 2 135 813.24 грн.

У зв'язку з тим, що Генічеській порт не збільшив первинну і балансову вартість на суму проведеного капітального ремонту, Керченський порт збільшив його вартість відповідно до акту прийому-передачі плавкрана СПК-7.

Таким чином, висновок позивача про безпідставне завищення залишкової вартості плав крану на суму прийнятої кредиторської заборгованості і донарахування частини прибутку в сумі 4,65 тис. грн.. є необґрунтованим.

Крім того, відповідно до п.46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. №550 (далі – Порядок), якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із  зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган служби з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

У матеріалах справи міститься акт від 08.06.2006 р. №05-21/15 про результати ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» за період з 01.01.2004 р. по 01.01.2006 р. Цей акт отримав представник порту 16.06.2006 р. згідно з підписом в акті перевірки.

В матеріалах справи також є вказівки за результатами ревізії ДП «Керченський морський торговельний порт» від 20.07.2006 р. №05-14/4249 термін виконання яких встановлений до 08.08.2006 р.

Таким чином, акт перевірки зареєстрований 08.06.2006 р. №05-21/15, а вказівки щодо усунення порушень підписани з пропуском десятиденного строку, що є порушенням п.46 Порядку.

У вказівках контрольно-ревізійного управління перелічені чотири пункту, які повинен виконати відповідач. Однак позивачем не надано доказів у судове засідання щодо направлення цих вказівок позивачу. В матеріалах справи відсутні докази ухилення відповідачем від виконання вказівок. Надані відповідачем платіжні доручення від 18.08.2006 р. №7292 на суму 30 грн. призначенням платежу 30% орендної плати по акту КРУ від 08.06.2006 р. №05-21/15 та від 21.08.2006 р. №7371 на суму 8260 грн. з призначенням платіжу дивіденди по акту перевірки КРУ від 08.06.2006 р. №05-21/15 не є належним доказом отримання відповідачем вказівок від 20.07.2006 р. №05-14/4249 та доказом виконання або невиконання цих вказівок до 08.08.2006 р., так як в графі призначення платіжу відсутні посилання на відповідну вказівку контрольно-ревізійного управління.

Згідно зі ст..71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтєю 72 цього Кодексу.

Таким чином, вимоги позивача щодо забезпечення виконання обов’язкових вказівок від 20.07.2006 р. №05-14/4249 не підлягають задоволенню у зв’язку з відсутністю доказів ухилення від виконання відповідачем вказівок та їх незабезпечення до виконання.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 01.06.2007 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 71, 150, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

У задоволенні позова відмовити.

Постанова складена та підписана 19.06.2007 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.