ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 червня 2007 р.

№ 30/88

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді          Плюшка І.А.

суддів          Козир Т.П.,
Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу          Закритого
акціонерного товариства “Київське агентство повітряних сполучень “Кий Авіа”

на ухвалу
господарського суду м. Києва від 03.03.2007 року

у справі
№30/88

за позовом
ОСОБА_1

до           Закритого
акціонерного товариства “Київське агентство повітряних сполучень “Кий Авіа”

про          зобов'язання
укласти договори купівлі-продажу акцій

за участю представників сторін

-
позивача -ОСОБА_2;

-
відповідача  -
Варга О.М, Кедес О.О.;

В
судовому засіданні оголошувалася перерва до 26.06.2007р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін у справі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.
Києва від 03.03.2007 року у справі №30/88
з метою забезпечення позову до вирішення спору по суті було заборонено
правлінню Закритого акціонерного товариства “Київське агентство повітряних
сполучень “Кий Авіа” та реєстратору -Товариству з обмеженою відповідальністю
“Реєстр -Інком” реєструвати акціонерів для участі у загальних зборах акціонерів
ЗАТ “КАПС “Кий Авіа”, а також заборонено акціонерам ЗАТ “КАПС “Кий Авіа” брати
участь та голосувати на загальних зборах акціонерів товариства голосами
відповідно до кількості належних їм акцій; заборонено загальним зборам
акціонерів ЗАТ “КАПС “Кий Авіа” в т.ч. тим, які відбудуться 15 березня 2007
року приймати будь-які рішення з урахуванням голосів акціонерів товариства.

Не погоджуючись зі прийнятим у
справі судовим рішенням ЗАТ “КАПС “Кий Авіа” (далі - скаржник) звернулося з
касаційною скаргою до Вищого господарського суду України в якій просить
скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду м. Києва від 03.03.2007 року у
справі №30/88.

Розглянувши доводи касаційної
скарги та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин
справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів касаційної інстанції прийшла до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи мотиви прийняття
оскаржуваної ухвали, господарським судом м. Києва встановлено, що 5338 акцій
ЗАТ “КАПС “Кий Авіа”, загальною номінальною вартістю 266 900 грн. та 33020
акцій, загальною номінальною вартістю 1 651 000 грн., які є предметом спору за
позовом ОСОБА_1 та, які він бажає придбати у відповідача, до теперішнього часу
обліковуються на рахунках осіб, які не є їх власниками, тому не мають права
ними володіти та розпоряджатися, а саме: на рахунках акціонерів ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та інших осіб.

Мотивуючи прийняте судове рішення,
господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що 5338 акцій ЗАТ “КАПС
“Кий Авіа”, загальною номінальною вартістю 266 900 грн. та 33020 акцій,
загальною номінальною вартістю 1 651 000 грн., які є спірні, знаходяться на
особових рахунках вищевказаних осіб, які не мають на них прав, але в той же час
мають можливість до моменту списання цих акцій зі своїх рахунків здійснювати
розпорядження ними шляхом внесення пропозиції на порядок денний загальних
зборів товариства щодо анулювання цих акцій, а також мають можливість на
загальних зборах проголосувати цими акціями за їх анулювання, що призведе до
утруднення або навіть не виконання рішення суду по даній справі у разі
задоволення позову, оскільки акції, які позивач зобов'язує відповідача йому
передати будуть анульовані, у зв'язку з чим, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини, відмовляючи в задоволенні касаційної
скарги, колегія суддів касаційної інстанції в виходить з того, що скаржником в
обґрунтування мотивів скасування оскаржуваного судового рішення не наведені
доводи неправильності застосування господарським судом м. Києва норм
матеріального права чи процесуального права, якими визначено порядок здійснення
господарського судочинства.

Зокрема, скаржник посилається на
обставини подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду
міста Києва від 06.02.2007 року у справі №2-27201/07, у зв'язку з чим зазначене
рішення не набрало чинності відповідно до ст. 223 ЦПК України, а отже, як
зазначив скаржник, підстав для вжиття заходів забезпечення позову у зв'язку з
визнання договорів купівлі-продажу акцій ЗАТ “КАПС “Кий Авіа” відповідно до
яких акціонери товариства набули право на акції товариства -немає.

Розглянувши відповідні доводи
скаржника, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступних міркувань.
Оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2007 року на
яке посилається скаржник, не вказує на обставини скасування такого рішення,
скаржником доказів результатів розгляду заявленої апеляційної скарги на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2007 року суду не надано. Такими
чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстави та мотиви з яких
виходив суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не відпали.

Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони, яка подала позов, або з своєї ініціативи
має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Виходячи із системного тлумачення
змісту норм процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції виходить
з того, що вжиття заходів забезпечення позову є передбаченим процесуальним
законодавством правом господарського суду. Приймаючи відповідне рішення про
забезпечення позову, господарський суд на власний розсуд, зважаючи на наявні
матеріали справи, предмет та підстави заявлених позовних вимог, а також,
зважаючи на наведені доводи заяви про забезпечення позову, вирішує питання щодо
можливості виконання рішення суду після його постановлення.

Згідно ст. 1117 ГПК
України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних

доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти

докази.

Встановлення фактичних обставин
справи, перевірка та оцінка доказів, надання переваги одним доказам над іншими
є виключною прерогативою судів першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, відмовляючи в
задоволенні касаційної скарги, колегія суддів касаційної інстанції виходить з
того, що встановлення обставин доведеності чи недоведеності та наявності
підстав забезпечення позову є прерогативою суду першої та апеляційної
інстанцій, встановлення та дослідження таких обставин судом касаційної
інстанції призведе до порушення меж касаційного розгляду судових рішень Вищим
господарським судом України.

З огляду на вищевикладене,
керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Закритого акціонерного
товариства “Київське агентство повітряних сполучень “Кий Авіа” залишити без
задоволення.

2.           Ухвалу господарського суду м. Києва
від 03.03.2007 року залишити

без змін.

Головуючий суддя                                                             І.
Плюшко

Судді
Т. Козир

С. Самусенко