ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"06" липня 2007 р.                                                                  Справа №  15/251

Господарський суд Рівненської області у складі судді  Коломис В. В. при секретарі судового засідання  Михалевській Л.В.   розглянув справу

за позовом       Рівненський міський центр зайнятості

до відповідача  Відкрите акціонерне товариство "Рівнепасвантажтранс"

про                       стягнення в сумі 1772 грн. 71 коп.

Представники: від позивача    –Прус А.В.(дов.№ 09-2930 від 18.10.06 р.) ;

від відповідача– Бородін О.П.(дов.№ 1/09-121 від 25.06.07 р.)

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз’яснені.

ВСТАНОВИВ: Позивач - Рівненський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду з адміністративним позовом, відповідно з яким просить стягнути з ВАТ "Рівнепасвантажтранс" 1772,71 грн. витрат на підвищення кваліфікації та професійну перепідготовку громадянки Ніколайчук В.В., в тому числі 477,09 грн. вартості навчання, 1295,62 грн. матеріальної допомоги в період професійного навчання.

Відповідач у поданих на адресу суду запереченнях на позов та безпосередньо в судовому засіданні  проти позову заперечує, оскільки його підприємство у відповідності з Законом України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" утримує з нарахованої заробітної плати працівників страхові внески, робить нарахування на фонд заробітної плати та перераховує своєчасно страхові внески до Фонду зайнятості, тому вважає, що вимога позивача про відшкодування матеріальної допомоги є безпідставною, так як статтею 25 Закону України "Про зайнятість населення" виплата такої допомоги покладається на Фонди загальнообов"язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, а не на підприємства - платників страхових внесків. Зазначає, що підприємство відповідача, в зв"язку зі скороченням обсягів робіт на підприємстві, не мало можливості здійснити підвищення кваліфікації, перевести на суміжну професію або здійснити професійну перепідготовку за попереднім місцем роботи громадянки Ніколайчук В.В., тому при розгляді профспілковим комітетом підприємства питання про звільнення працівників в зв"язку з змінами в організації підприємства та виробництва і праці та скороченням посад їй було запропоновано іншу посаду, а саме кондуктора автобуса, однак згоди на це гр.Ніколайчук В.В. не дала, тому її звільнили по ст.40 п.1 КЗпП України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності,давши цьому достатню і об"єктивну оцінку суд прийшов до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

Згідно наказу № 26 від 10.05.2006р. громадянка Ніколайчук В.В. була звільнена з ВАТ  “Рівнепасвантажтранс”  10.05.2006р. на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України і  була зареєстрована позивачем, як така, що шукає роботу.

В зв’язку з неможливістю працевлаштування за наявною професією позивач направив  гр.Ніколайчук В.В. на  професійну перепідготовку на базі Рівненського державного навчально-курсового комбінату  за спеціальністю "оператор котельні".

Після закінчення перепідготовки гр.Ніколайчук В.В. була направлена позивачем та працевлаштована на КТП “Коміненергія”, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування від 18.10.2006р.

Відповідно до листа № 15-3546 від 21.10.2006р. Рівненського обласного центру зайнятості  вартість навчання одного слухача за професією "оператор котельні" складає 477,09 грн.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України “Про зайнятість населення”, якщо протягом двох років, які передують вивільненню, працівник не мав можливості підвищити свою кваліфікацію чи одержати суміжну професію за попереднім місцем роботи, і якщо при працевлаштуванні йому необхідно підвищити кваліфікацію або пройти професійну перепідготовку, то витрати на ці заходи проводяться за рахунок підприємства, установи, організації, з яких вивільнено працівника.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині  стягнення з відповідача 477,09 грн. витрат на навчання  гр.Ніколайчук В.В. підлягають до задоволення.

В частині позову про стягнення 1295,62 грн. матеріальної допомоги в період професійного навчання слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ст. 18 Закону України “Про зайнятість населення”, діяльність державної служби зайнятості фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, передбачених на ці цілі.

Пунктом 1 статті 27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” передбачено, що застрахованим особам у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості виплачується матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації відповідно до умов надання допомоги по безробіттю та в розмірах, передбачених статтями 22 і 23 цього Закону, і не підлягає зменшенню.

Пунктом  2 статті 16 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” встановлено, що кошти фонду використовуються в тому числі і на виплату забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 7 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” видами забезпечення за цим Законом визначено, як допомогу по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності, так і матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного.

В той час як професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації та профорієнтація  є видом соціальної послуги (п.2 ст. 7 цього Закону).

Таким чином,  витрати на матеріальну допомогу  не входять у витрати на професійну перепідготовку гр.Ніколайчук В.В. і мають здійснюватись за рахунок Фонду соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до  статтей 87, 94 та пп.3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень КАС України на відповідача покладається судовий збір у розмірі одного відсотка від задоволеного позову, що становить 4,77 грн.

Керуючись статтями 94, 160-163, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Відритого акціонерного товариства «Рівнепасвантажтранс» (33000, м.Рівне, вул.Курчатова, 9, код ЄДРПОУ 3118436, Рівненське головне відділення Управління "Промінвестбанку", МФО 333335, р/р 6784) на користь Рівненського міського центру зайнятості (33001 м.Рівне, вул.Кавказька, 4, код 21084805, відділення ДКУ у м.Рівне, ЗКПО 22586331 Управління ДКУ в Рівненській області, МФО 833017, р/р 0002) 477,09 грн. витрат на професійну перепідготовку.

3.Стягнути з Відритого акціонерного товариства «Рівнепасвантажтранс» (33000, м.Рівне, вул.Курчатова, 9, код ЄДРПОУ 3118436, Рівненське головне відділення Управління "Промінвестбанку", МФО 333335, р/р 6784) в доход Державного бюджету України  4,77 грн. судового збору (державного мита).

Виконавчі  листи видати в порядку встановленому КАС України після набрання постановою законної сили.

4.В частині стягнення 1295,62 грн. матеріальної допомоги в позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186  Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                           Коломис В. В.

Постанова складена в повному обсязі

і  підписана суддею  "06" липня 2007 р.