ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 р.
№ 3/362

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг

на постанову

від 22.02.2007 р. Луганського апеляційного господарського суду

у справі
№ 3/362 господарського суду Луганської області

за позовом
ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг

до
ВАТ “Алчевський металургійний комбінат”,
м. Алчевськ

про
стягнення 324 552,55 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача
Чуприй В.І., довір.;

відповідача
Рудковська І.В., довір.;
Гузій А.Р., довір.;
Кононенко Ю.В., довір.;
Зубова Л.І., довір.

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” звернулося до суду з позовною заявою до ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” про стягнення 1 226 398,29 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.11.2001 р. позов задоволено частково, стягнено з відповідача на користь позивача борг у сумі 324 551,97 грн.

На виконання вказаного рішення виданий наказ від 20.11.2001 р. № 3/362.

04.01.2007 р. ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” звернулося до суду із заявою від 25.12.2006 р. № 026-72и/06 про визнання наказу господарського суду Луганської області від 20.11.2001 р. № 3/362 таким, що не підлягає виконанню, та зобов'язання Департаменту ДВС Міністерства юстиції Україниї, в особі відділу примусового виконання рішень зупинити стягнення боргу за наказом господарського суду від 20.11.2001 р. № 3/362.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.01.2007 р. (суддя Ворожцов А.Г.) у задоволенні заяви ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 22.02.2007 р. (судді: Єжова С.С. –головуючий, Парамонова Т.Ф., Семендяєва І.В.) апеляційну скаргу ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” задоволено частково, ухвалу господарського суду Луганської області від 15.01.2007 р. скасовано частково, заяву ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” від 25.12.2006 р. № 026-72и/06 задоволено частково, визнано наказ господарського суду Луганської області від 20.11.2001 р. № 3/362 про стягнення 326 320,97 грн. з ВАТ “Алчевський металургійним комбінат” на користь ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” таким, що не підлягає виконання. В решті ухвалу господарського суду Луганської області від 15.01.2007 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.02.2007 р. та залишити в силі ухвалу господарського суду Луганської області від 15.01.2007 р.

На думку заявника касаційної скарги, судом апеляційної інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, постановою державного виконавця ВДВС Алчевського МУЮ від 28.12.2001 р. № В1-485 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу №3/362, однак в подальшому неодноразово зупинялось.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 23.01.2004 р. було порушено провадження у справі № 10/4б про банкрутство боржника – ВАТ “Алчевський металургійний комбінат”.

05.03.2004 р. в газеті Голос України № 43 здійснено публікацію оголошення про порушення вказаної справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон про банкрутство) конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

В силу ч. 1 ст. 14 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Правові наслідки неподання заяви з грошовими вимогами до боржника у визначений строк встановлені ч. 2 ст. 14 Закону про банкрутство.

Так, вказаною статтею передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що грошові вимоги ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” до ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” ґрунтуються на рішенні господарського суду Луганської області від 20.11.2001 р., згідно якого з останнього на користь першого стягнено заборгованість у розмірі 324 551,97 грн.

Отже, грошові вимоги ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” виникли до порушення справи № 10/4б про банкрутство ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” та є конкурсними.

Колегія суддів зазначає, що прийняття судом рішення про стягнення з боржника заборгованості не звільняє кредитора від обов’язку заявлення грошових вимог до боржника в порядку ст. 14 Закону про банкрутство.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” не зверталося до суду з заявою про грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство останнього.

Також, затверджуючи реєстр вимог кредиторів ухвалою від  01.07.2004 р. у справі № 10/4б, суд встановив, що вимоги кредиторів, які не були заявлені в строк, встановлений для їх подання, вважаються погашеними.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.07.2005 р. провадження у справі № 10/4б припинено у зв’язку з затвердженням між сторонами мирової угоди.

Постановою державного виконавця ВДВС Алчевського МУЮ від 14.12.2004 р. № В1-485/01 було закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу №3/362.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За таких обставин справи, вказані грошові зобов’язання ВАТ “Алчевський металургійний комбінат” перед ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” є припиненими в силу закону, а саме ч. 2 ст. 14 Закону про банкрутство.

Разом з тим, ні ст. 598 Цивільного кодексу України, ні ст. 14 Закону про банкрутство не передбачають підстав для припинення чи закінчення виконавчого провадження.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від  31.10.2006 р. у справі № 12/333пн.

Втім, як вірно зазначено Верховним Судом України у названій постанові, виконавче провадження підлягає закінченню тільки у випадках, встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

Такі випадки передбачені ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Норми п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" узгоджуються з положеннями ч. 4 ст. 117 ГПК України.

В силу ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Отже, до відносин, які мали місце в справі про банкрутство, норми ГПК України застосовуються з урахуванням особливостей Закону про банкрутство, як спеціального нормативно-правового акта.

У зв’язку з чим, стаття 117 ГПК України підлягає застосуванню з урахуванням особливостей Закону про банкрутство.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, також і з інших причин.

До таких інших підстав слід відносити погашення грошових вимог відповідно до Закону про банкрутство.

За ст. 1 цього закону погашеними визнаються задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до Закону про банкрутство вважаються погашеними.

Отже, у справі про банкрутство вимоги кредиторів є погашеними внаслідок оплати боргу; обміну вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права; прощення; новації (укладання мирової угоди у справі про банкрутство), а також застосування присічного строку для подання заяви з вимогами до боржника, встановленого ч. 2 ст. 14, ч. 5 ст. 31 Закону про банкрутство.

Аналогічну правову позицію щодо врахування особливостей застосування Закону про банкрутство у виконавчому провадженні, як однієї з стадій господарського процесу, поділяє Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 13.03.2007 р. у справі № 6/73.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що наказ суду від 20.11.2001 р. № 3/362 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, які підтверджені рішенням господарського суду Луганської області від 20.11.2001 р. та вказаним наказом, є погашеними на підставі ч. 2 ст. 14 Закону про банкрутство.

У зв’язку з чим, судом апеляційної інстанції законно та обґрунтовано скасовано ухвалу суду  першої інстанції.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

За таких обставин справи оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись положеннями Закону України “Про виконавче провадження”, ст. 598 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” залишити без задоволення.

2.          Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.02.2007 р. у справі № 3/362 залишити без змін.

Головуючий                                                                                    Б.М. Поляков

Судді                                                                                                Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко