СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.05.07                                                                                 Справа № 18/109ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом закритого акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», м. Лисичанськ Луганської області

до:  1-го відповідача –головного управління Державного казначейства України у Луганській області, м. Луганськ

2-го відповідача – спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську, м. Луганськ

про  стягнення 43.305.343,00 грн.

при секретарі Герасименко Р.В.

за участю:

від позивача:               Тереза Ю.О. за дов. від 27.12.2006;

від 1-го відповідача:          Мінаєва І.І. за дов. від 16.03.2007;

Колеснікова С.Б. за дов. від 09.01.2007;

від 2-го відповідача:           Крівченко М.В. за дов. від 20.03.2007;

Танченко Л.В. за дов. від 03.05.2007.

прокурора:                    Шидлаускаса П.В., посвідчення № 129 від 09.10.2006;

за заявою заступника прокурора Луганської області від 10.04.2007 прокурор здійснює представництво інтересів держави в даній справі.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-          про стягнення з Державного бюджету України грошових коштів в сумі 43.305.343,00 грн.;

-          про спонукання 1-го відповідача перерахувати з бюджетного рахунку грошові кошти в сумі 43.305.343,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ним ще у серпні 2006 р. була подана 2-му відповідачу заява про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за липень 2006 р. у розмірі 43.305.343,00 грн., однак, не зважаючи на складену 2-м відповідачем довідку про підтвердження права позивача на отримання бюджетного відшкодування, останнє не здійснене.

1-й відповідач (ГУ ДКУ) зазначив, що до нього не надходило відповідних документів на підставі яких можливо було б здійснити позивачу відшкодування ПДВ.

2-й відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що ним ще не закінчені і проводяться зустрічні перевірки сплати до бюджету сум ПДВ платниками податків (постачальниками продукції) по всьому ланцюгу постачання продукції.

Прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави в даній справі, також проти позову заперечує посилаючись на необхідність встановлення фактів сплати до бюджету ПДВ усіма платниками податків (постачальниками продукції) по всьому ланцюгу постачання продукції.

Заявою про зміну предмету позову від 27.04.2007 позивач виклав позовні вимоги в новій редакції та просить суд стягнути з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2006 р. у розмірі 43.305.343,00 грн. (вимоги щодо спонукання 1-го відповідача перерахувати кошти з бюджетного рахунку, в новій редакції вимог вже не заявлялися).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін та прокурора, суд

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія»–позивач у справі, зареєстроване як юридична особа –суб’єкт господарювання Державним реєстратором виконавчого комітету Лисичанської міської ради 16.12.2002 (номер запису: 1 000009), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 355705.

В якості платника податку на додану вартість позивач зареєстрований у спеціалізованій державній податковій інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську (відповідача по справі), про що видано свідоцтво № 16033313.

21.08.2006 позивачем була подана відповідачу податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2006 року; разом з декларацією були подані розрахунок суми бюджетного відшкодування і заява про повернення суми бюджетного відшкодування.

За даними вказаної поданої декларації, усього податкове зобов’язання (рядок 9) складає 181.416.108,00 грн.; усього податковий кредит (рядок 17) складає 245.813.014,00 грн. Різниця між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту має від’ємне значення і складає –(мінус) 64.396.906,00 грн.

Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 25) складає 43.305.343,00 грн., у тому числі на рахунок платника у банку (рядок 25.1) –43.305.343,00 грн.

2-м відповідачем здійснено виїзну позапланову перевірку позивача з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2006 року, про результати якої складено довідку від 04.10.2006 № 585/08-5/32292929Док.

Перевіркою підтверджено заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2006 року в сумі 43.305.343,00 грн.

Однак, до теперішнього часу бюджетне відшкодування сум ПДВ позивачу не здійснене.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову від 27.04.2007 позивач заявив вимоги про стягнення з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2006 р. у розмірі 43.305.343,00 грн.

2-й відповідач, посилаючись на Методичні рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджені наказом ДПА України від 18.08.2005 № 350, зазначив, що він організував проведення зустрічних документальних перевірок по відповідному ланцюгу постачання.

2-й відповідач також вказав, що зустрічні перевірки до теперішнього часу в повному обсязі не проведені і коли вони закінчаться –невідомо.

За наведених підстав 2-й відповідач проти позову заперечує.

1-й відповідач (головне управління Державного казначейства України у Луганській області) зазначив, що до нього не надходило відповідних документів на підставі яких можливо було б здійснити позивачу відшкодування ПДВ.

Прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави в даній справі, також проти позову заперечує посилаючись на необхідність встановлення фактів сплати до бюджету ПДВ усіма платниками податків (постачальниками продукції) по всьому ланцюгу постачання продукції.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та прокурора, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(далі –Закон «Про ПДВ») сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 7.7.2 цієї статі передбачено, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до підпункту 7.7.4 статі 7 Закону «Про ПДВ»платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного  відшкодування,  яка  відображається у податковій декларації.

Пунктом 7.7.5 статті 7 Закону «Про ПДВ»встановлено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення  достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Таким чином, Закон передбачає, що податковий орган може проводити невиїзну, а також виїзну документальні перевірки; загальний строк протягом якого податковий орган має перевірити достовірність нарахування бюджетного відшкодування становить 60 днів, наступних за днем отримання декларації.

Тобто, 2-й відповідач до 21.10.2006 мав зробити остаточний висновок про правомірність заявленої до відшкодування суми ПДВ, або перевищення цієї суми. Складення будь-якого проміжного документу не передбачено Законом.

2-й відповідач у п'ятиденний термін після закінчення перевірки мав надати 1-му відповідачу висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

2-м відповідачем до теперішнього часу не надано 1-му відповідачу передбаченого законом висновку про відшкодування сум ПДВ.

Відповідно до  ст. 124 Конституції України і ст. 20 Господарського кодексу України позивач, як суб’єкт господарювання має право на судовий захист своїх прав і законних інтересів.

Довідкою від 04.10.2006 № 585/08-5/32292929Док 2-й відповідач підтвердив заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2006 року в сумі 43.305.343,00 грн.

2-й відповідач не подав суду доказів порушення податкового законодавства контрагентами позивача при декларуванні результатів господарських операцій з позивачем.

Матеріалами справи (вантажними митними деклараціями за червень та липень 2006 р.) підтверджується сплата позивачем до Державного бюджету України сум ПДВ (які заявлені до відшкодування) при здійсненні ним імпорту нафти.

За таких обставин сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 43.305.343,00 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Відповідно до ст. 94 КАС України суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700 грн., які підлягають стягненню з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Державного бюджету України (п/р 0002 в ГУДКУ у Луганській області, МФО 804013, ідентифікаційний код 24046582, код бюджетної класифікації доходів 140102200 –«Бюджетне відшкодування податку на додану вартість грошовими коштами») на користь закритого акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», м. Лисичанськ Луганської області, вул. Свердлова, 371, 1-а, ідентифікаційний код 32292929, суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2006 р. у розмірі 43.305.343,00 грн. (сорок три мільйони триста п’ять тисяч триста сорок три гривні).

3.          Стягнути з Державного бюджету України (п/р 0006 в ГУДКУ у Луганській області, МФО 804013, ідентифікаційний код 24046582, код бюджетної класифікації доходів 22090200) на користь закритого акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», м. Лисичанськ Луганської області, вул. Свердлова, 371, 1-а, ідентифікаційний код 32292929, витрати на державне мито в сумі 1700 грн.

03 травня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ, підписана 10 травня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторонами по справі протягом десяти днів з 10 травня 2007 р. може бути подана заява про апеляційне оскарження даної постанови до Луганського апеляційного господарського суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                В.В. Корнієнко