ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2007 р.  о 15:28 годині              Справа № АС-16/22-07

вх. № 897/6-16

Суддя господарського суду Харківської області Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Федорова Т.О.

представників сторін :

позивача - Селіна О.С., нач. відділу судових спорів юр. служби за довіреністю №477 від 02.06.2006 р.

відповідача - Мельник О.О., довіреність №01-19-852 від 20.02.2007 р.

по справі за позовом  Статутного територіально-галузевого об'єднання "Південа залізниця" м. Харків

до  Територіальної державної інспекції праці у Харківській області м. Харків

про скасування припису

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Статутне територіально-галузеве об'єднання "Південа залізниця" звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати  акт перевірки додержання законодавства в Основ'янскій дистанції сигналізації та зв'язку від 19.10.06 р. №2950 начальника відділу територіальної державної інспекції праці у Харківській області - державного інспектора праці Мельник О.О. недійсним, зупинити дію припису начальника відділу територіальної державної інспекції праці у Харківській області - державного інспектора праці Мельник О.О. від 19.10.06р. № 1929 до закінчення розгляду справи, відмінити припис начальника відділу територіальної державної інспекції праці у Харківській області - державного інспектора праці Мельник О.О. від 19.10.06р. №1929, скасувати рішення начальника відділу територіальної державної інспекції праці у Харківській області - Головного державного інспектора праці області  Снежко Н.М. від 19.10.06р. №1929.

Справа розглядається в порядку, встановленому КАС України.

12.02.2007 року відповідач надав до канцелярії господарського суду Харківської області заперечення на позов в якому відповідач позовні вимоги не визнає, зазначає що керівництво дистанції в порушення ст. 49-4 КЗпПУ -  не надало профісійним спілкам інформацію з питання щодо принятого рішення скорочення штатної одиниці в цеху №33, лише  23.04.2004 р. керівництво дистанції звернулося до профспілкового комітету з проханням дати згоду на звільнення електомеханіка Крігера А.О., вважає, що  керівництво дистанції скорочувало не штатну одиницю підприємства, а громадянина Крігер А.О.

20.02. 2007 р. позивач надав до канцелярії суду  доповнення щодо правового обгрунтування позовних вимог, вказуючи, що відповідно п.1.3. Порядку проведення перевірок стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затвердженого наказом №432/7753 від 21.03.2003 р. Міністерства праці та соціальної політики України (далі -Порядок), посадові особи Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та територіальних державних інспекцій контролюють додержання законодавства про працю шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів виконавчих дирекцій загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно з пунктами 3.1, 3.3 Порядку, здійснення перевірки повинно починатись із повідомлення керівництва об'єкта перевірки та ознайомлення із Статутом підприємства. Пунктом 4.1 порядку визначено, що за результатами кожної перевірки складається акт, а в разі виявлення порушень законодавства про працю - припис. Один примірник акта та припису під розпис надається керівнику підприємства, а у разі неможливості особистого вручення акта та припису керівнику вони надсилаються рекомендованим листом з повідомлення про  вручення. Позивач вказує, що відповідачем при проведенні перевірки були порушені всі перелічені вимоги Порядку, оскільки обєктом перевірки може бути роботодавець – юридична особа ( підприємство), а саме Південна залізниця. Відповідачем  не здійснене ознайомлення із Статутом підприємства, не ознайомлено з актом перевірки керівника підприємства  та порушенно порядок направлення акту в разі неможливості його особистого вручення керівнику юридичної особи.

16.03.2007 року позивач до канцелярії господарського суду Харківської області надав заяву про зміну позовних вимог, просить суд визнати протиправним Припис №1929 від 19.10.2006 року територіальної державної інспекції у Харківській області та скасувати його, в частині позовних вимог про визнання акту перевірки додержавння законодавства про працю в Основ'янській дистанції сигналізації та зв'язку від 19.10.2006 р. №2950 недійсним та стосовно скасування рішення начальника Територіальної державної інспекції праці у Харківській області від 19.10.2006 р. від позовних вимог  відмовляється.

Відповідно до ст. 51 КАС України, позивач має право змінити підставу або предмет адміністративногопозову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Суд приймає відмову позивача в частині позовних вимог про визнання акту перевірки додержавння законодавства про працю в Основ'янській дистанції сигналізації та зв'язку від 19.10.2006 р. №2950 недійсним та стосовно скасування рішення начальника Територіальної державної інспекції праці у Харківській області від 19.10.2006 р., оскільки зазначені дії  не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Ухвалою господарського суду від 16.03.2007 р.  провадження по справі було зупинено, 29.03.20007 року суд поновив провадження у справі.

23.03.2007 р. позивач до канцелярії господарського суду Харківської області надав додаткові пояснення в обгрунтування позовних вимог та витребувані судом документи. Щодо створення та діяльності комісії по доведенню контингенту дистанції до планової чисельності , позивач пояснив, що оскільки метою створення комісії  було доведенню контингенту дистанції до планової чисельності, визначеної в листі  № III-13/2512 від 25.12.2003 р., діяльність комісії вичерпалась вирішенням питань, які були на неї покладені, під час проведення перевірки відповідачем її функції були вичерпані. Внесення змін до протоколу засідання колегіального органу через  два роки та десять місяців позивач вважає не можливим та неправомірним. Також вказує на неправомірність вимоги припису  щодо приведення у відповідність із ст. 49-4  КЗпП України питання отримання згоди профспілки та невідповідність  дат, зазначених у акті перевірки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням уточнень та прохав суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

За дорученням прокуратури Харківської області територіальною державною інспекцією праці у Харківській області 19 жовтня 2006 року проведена первинна перевірка додержання законодавства про працю у Основ'янській дистанції сигналізації та зв'язку Південної залізниці. За результатами перевірки державним інспектором праці складено акт перевірки від 19 жовтня 2006 року та винесено припис від 19 жовтня 2006 року № 1929 на усунення виявлених порушень законодавства про працю.

Відповідно п.1.3. Порядку проведення перевірок стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затвердженого наказом №432/7753 від 21.03.2003 р. Міністерства праці та соціальної політики України, посадові особи Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та територіальних державних інспекцій контролюють додержання законодавства про працю шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів виконавчих дирекцій загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно з пунктами 3.1, 3.3 Порядку, здійснення перевірки повинно починатись із повідомлення керівництва об'єкта перевірки та ознайомлення із статутом підприємства. Пунктом 4.1 порядку визначено, що за результатами кожної перевірки складається акт, а в разі виявлення порушень законодавства про працю - припис. Один примірник акта та припису під розпис надається керівнику підприємства, а у разі неможливості особистого вручення акта та припису керівнику вони надсилаються рекомендованим листом з повідомлення про  вручення.

Відповідно до п. 1.1. наданого позивачем Положення про Основ'янську дистанцію сигналізації та зв'язку Південної залізниці, Основ'янська дистанція сигналізації та зв'язку (надалі - Дистанція) є  відокремленим структурним підрозділом юридичної особи - статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" (надалі - Залізниця), що підпорядковується та входить до складу служби сигналізації та зв'язку Залізниці (надалі - Служба).

Організаційна структура Дистанції затверджується начальником Служби, штатний розклад - начальником Залізниці ( п.1.2. Положення про Основ'янську дистанцію сигналізації та зв'язку Південної залізниці).

Припис №1929 від 19.10.2006 року винесений стосовно структурного підрозділу - Основ'янської дистанції сигналізації та зв'язку, який не є самостійним суб'єктом цивільних правовідносин, не може бути самостійним суб'єктом перевірки та якому не належать права та обов'язки юридичної особи.

Згідно із ст.ст. 91, 95 ЦК України суб'єктом цивільних правовідносин може бути юридична особа, а не її відокремлений підрозділ.

Законом України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності"  визначено, що  роботодавець -  власник підприємства,  установи,  організації незалежно  від  форми  власності,   виду   діяльності,   галузевої належності  або  уповноважений  ним  орган  (керівник)  чи фізична особа, яка відповідно до законодавства використовує найману працю.

Законом України "Про організації роботодавців" визначено, що  роботодавець - власник  підприємства,  установи,  організації незалежно  від  форми  власності,  виду  діяльності  та  галузевої належності або уповноважений  ним  орган  чи  фізична  особа,  яка відповідно до законодавства використовує найману працю.

Виходячи із вищенаведеного, об'єктом перевірки міг бути роботодавець - Південна залізниця, керівництво якої відповідно до вимог п.п.3.1. та 3.3 вказаного вище Порядку відповідач зобов'язаний був попередити про проведення перевірки. При перевірці за результатами якої виданий припис №1929 від 19.10.2006 року викладені вимоги були порушені. Також не здійснене відповідачем і ознайомлення із статутом підприємства. Разом з тим мало місце порушення п.4.1 вказаного вище Порядку в частині ознайомлення з актом перевірки керівника підприємства та порядку направлення акту в разі неможливості його особистого вручення керівнику.

Щодо оспорюваного припису № 1929, необхідно зазначити наступне.

У п. 1  встановлено, що в порушення ст.. 42 КЗпП у протоколі засідання комісії по доведенню контингенту дистанції до планової чисельності не розглядалося питання щодо кваліфікації та продуктивності праці всіх електромеханіків цеху № 33 та  у п. 1 приписується:  протокол засідання комісії по доведенню контингенту до планової чисельності дистанції привести у відповідність до ст. 42 КЗпП України.

Стаття 42 КЗпП не визначає повноважень комісії по доведенню контингенту до планової чисельності дистанції. Судом досліджено наказ № 306 від 30.12.2003 р. про створення комісії  по доведенню контингенту дистанції до планової чисельності, комісія була створена для розгляду питань зі скорочення штату дистанції з метою виконання доведеного дистанції плану по контингенту, визначеного в листі №111-13/2512 від 25.12.2003 року, діяльність комісії вичерпалася вирішенням питань, які були на неї покладені. Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку, що діяльність комісії комісія не має мала постійного характеру, діяла як  дорадчий орган, її діяльність не регламентувалась нормами ст. 42 КЗпП, у зв’язку з чим суд не вбачає порушення ст.42 КЗпП у протоколі засідання комісії по доведенню контингенту дистанції  до планової чисельності. До того ж, протокол фіксує виступи присутніх та рішення, прийняті на засіданні комісії, внесення змін до протоколу не буде відповідати фактичним обставинам засідання комісії 10.01.2004 р.

Стосовно  п.2 припису – відповідачем встановлено порушення ст. 49-4 КЗпП – керівництвом дистанції не надана професійним спілкам інформація з питання щодо прийнятого рішення скорочення штатної одиниці з цеху № 33 та приписом зазначено: питання щодо отримання згоди профспілки привести у відповідність до ст. 49-4 КЗпП України.

Відповідно до ст. 49-4 КЗпП України  ліквідація,  реорганізація  підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності  або  штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися  тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації  з  цього  питання,  включаючи  інформацію  про причини наступних  звільнень,  кількість  і категорії працівників, яких це може  стосуватися,  про  строки проведення звільнення. Власник або уповноважений  ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення  проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо  запобігання  звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Професійні спілки мають право вносити пропозиції  відповідним органам  про  перенесення  строків  або  тимчасове  припинення  чи відміну заходів, пов'язаних з вивільненням працівників.

Відповідач не надав доказів, що  позивачем здійснювалась ліквідація,  реорганізація  підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності  або  штату працівників, погіршення умов праці, коли законодавець передбачає необхідність   завчасного надання професійним спілкам інформації  з  цього  питання.

Стаття 49-4 КЗпП України не передбачає отримання згоди профспілки, як це зазначено у п. 2 оспорюваного  припису.

Стосовно  п. 3 припису – відповідачем встановлено порушення ст. 40 КЗпП оскільки в наказі від 10.01.2004 р. № 72 зазначено: скоротити посаду електромеханіка СЦБ цеху № 33 Крігера А.О. та винесено припис - наказ від 10 січня 2004 року №72 привести  у відповідність до ст. 40 КЗпП України.

Суд зазначає що ст. 40 КЗпП України визначає випадки розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу;

Трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а  також строковий  трудовий  договір  до  закінчення  строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

1) змін  в  організації  виробництва  і  праці, в тому числі ліквідації,   реорганізації,   банкрутства   або  перепрофілювання підприємства,  установи,  організації,  скорочення чисельності або штату працівників;

2)  виявленої  невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній  роботі  внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі  скасування  допуску  до  державної  таємниці, якщо виконання покладених  на  нього  обов'язків  вимагає  доступу  до  державної таємниці;

3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків,  покладених на нього трудовим договором або  правилами внутрішнього  трудового  розпорядку,  якщо  до  працівника  раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення;

4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі  більше  трьох годин  протягом  робочого  дня)  без поважних причин;

5) нез'явлення  на  роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд   внаслідок   тимчасової   непрацездатності,   не   рахуючи відпустки  по  вагітності  і   родах,   якщо   законодавством   не встановлений триваліший строк  збереження  місця  роботи  (посади) при  певному   захворюванні.   За   працівниками,   які   втратили працездатність у зв'язку  з  трудовим  каліцтвом  або  професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається  до  відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

6) поновлення на роботі працівника,  який раніше виконував цю роботу;

7) появи на роботі в нетверезому стані,  у стані наркотичного або токсичного сп'яніння;

8) вчинення  за  місцем  роботи  розкрадання  (в  тому  числі дрібного) майна  власника,  встановленого вироком суду,  що набрав законної сили,  чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення  адміністративного  стягнення  або застосування заходів громадського впливу.

Звільнення з підстав,  зазначених у пунктах 1,  2  і  6  цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Не допускається звільнення працівника з  ініціативи  власника або   уповноваженого   ним   органу   в   період  його  тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом  5  цієї  статті),  а також  у період перебування працівника у відпустці.  Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації  підприємства,  установи, організації.

Статтею 40 КЗпП  не передбачено заборони вказувати в наказі призвіще працівника у передбачених законом випадках розірвання трудового договору.

Оскільки позивач відмовився від позову  в частині позовних вимог про визнання акту перевірки додержавння законодавства про працю в Основ'янській дистанції сигналізації та зв'язку від 19.10.2006 р. №2950 недійсним та стосовно скасування рішення начальника Територіальної державної інспекції праці у Харківській області від 19.10.2006 р.  та відмова прийнята судом, суд закриває провадження у справі щодо позовних вимог визнати акт перевірки додержавння законодавства про працю в Основ'янській дистанції сигналізації та зв'язку від 19.10.2006 р. №2950 недійсним та  скасувати рішення начальника Територіальної державної інспекції праці у Харківській області від 19.10.2006 р.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги в частині  визнання протиправним Припису №1929 від 19.10.2006 року територіальної державної інспекції у Харківській області та скасовує його.

Керуючись ст.ст. 40, 42, 49-4 КЗпП України, ст.ст. 2, 4-12, 14, 15, 17, 21, 23,  47-51, 69-71, 86, 87, 94, 138, 143, 157,160-  163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позовні вимоги визнати протиправним припис №1929 від 19.10.2006 року територіальної державної інспекції у Харківській області та скасувути його.

Закрити провадження у справі щодо позовних вимог визнати акт перевірки додержавння законодавства про працю в Основ'янській дистанції сигналізації та зв'язку від 19.10.2006 р. №2950 недійсним та  скасувати рішення начальника Територіальної державної інспекції праці у Харківській області від 19.10.2006 р

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови підписано 03.04.2007 року

Суддя                                                                                            Здоровко Л.М.