ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2007                                                                                             Справа № А27/214

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді -  Тищик І.В.- доповідач,

суддів –Сизько І.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі – Чоха Є.О.

за участю представників

позивача:  Клівасов А.О.

відповідача: Мороз О.П., Жаворонков С.М., Прокопенко Є.М.

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Укрстальінвест” та апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2007 року у справі №  А27/214

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Укрстальінвест”, м. Дніпропетровськ

до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської  області від 01.02.2007 року у справі № А27/214 (суддя Татарчук В.О.) позовні вимоги задоволені частково; скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпро петровська № /2 від 13.07.2006р. в частині зменшення суми бюджетного відшкодування в розмірі 193348,65 грн., № /2 від 13.07.06р. в частині визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 1027354,62 грн., в т.ч.: 684903,08 грн. –основний платіж і 342788,96 грн. –штрафні санкції та №/1 від 26.07.2006р.

В решті позову відмовлено.

З постановою господарського суду не погоджуються ні позивач, ні відповідач, з посиланням на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з постановою господарського суду, позивач по справі –ТОВ „Укрстальінвест”, просить скасувати вказану постанову в частині відмови та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач посилається на те, що підприємство не могло не віднести суми ПДВ до податкового кредиту, оскільки ним було отримано податкові накладні від контрагентів за придбаний товар і невнесення таких сум до податкового кредиту було б порушенням вимог Закону України „Про податок на додану вартість”, зокрема, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього Закону.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що вважає безпідставними доводи позивача та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з постановою господарського суду, з апеляційною скаргою звернувся і відповідач –ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, оскаржуючи постанову господарського суду в задоволеній частині.

При цьому апеляційна скарга відповідача не містить посилань на порушення господарським судом будь-яких норм матеріального чи процесуального права, а дублює висновки, викладені в акті перевірки.

Позивач у запереченнях на апеляційну скаргу пояснив, що вважає постанову господарського суду в зазначеній частині правомірною.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши апеляційні скарги позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги сторін задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

За результатами розгляду скарг ТОВ „Укрстальінвест” в адміністративному порядку ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № /2 від 13.07.2006р., яким позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування за 12 міс. 2005р. на 516492грн.;

- №/2 від 13.07.2006р. з визначенням податкового зобов’язання підприємства з податку на додану вартість в сумі 1041721,5 грн., у т.ч. 694481грн. –основний платіж і 347240,5грн. – штрафні (фінансові) санкції.

- №/1 від 26.07.2006р., яким позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування ТОВ „Укрстальінвест” за січень 2006р. на 491707 грн.

Підставами прийняття вказаних повідомлень-рішень стали акти виїзних та невиїзних  перевірок підприємства-позивача контролюючими органами.

За результатами низки перевірок податковий орган дійшов висновку про відсутність у підприємства права на відшкодування ПДВ та безпідставність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ за операціями з купівлі-продажу металобрухту за договором №24-02/04 від 24.02.2004р., укладеним між ТОВ „Укрстальінвест” та його основним постачальником – ПП „Промпостачання”. Висновки відповідача ґрунтуються на фактах визнання недійсними у судовому порядку договорів, укладених між ТОВ „Укрстальінвест” та ПП „Промпостачання”, між ПП „Промпостачання” та ПП „Діаліт” (по ланцюгу постачальників).

На думку відповідача, однією з обов’язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України, як то випливає  з пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”; несплата податку до бюджету приватним підприємством „Діаліт” (первинним постачальником) позбавляє кожного наступного контрагента (покупця) права на віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у складі ціни товару.

Однак, з даним висновком погодитись не можна.

З матеріалів справи убачається, що згідно договору №24-02/04 від 24.02.2004р. ТОВ „Укрстальінвест” придбало у ПП „Промпостачання” брухт чорних металів, розрахунки за який здійснило частково у грошовій формі на суму 8219729,60грн., частково у вексельній формі на суму 1996327,68грн. Суми податку на додану вартість, сплачені у ціні товару, на підставі податкових накладних, виданих постачальником –ПП „Промпостачання”, були віднесені підприємством до складу податкового кредиту.

Податкова накладна (в розумінні податкового законодавства) являється документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість у складі ціни товару.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит – сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп.7.5.1 п. 7.5 ст.7 зазначеного Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Таким чином, для віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару, до податкового кредиту, в розумінні Закону України „Про податок на додану вартість”, не передбачається умова про сплату цих сум до бюджету.

Відповідно до п. 1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування –сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній  виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з практикою застосування наведених норм права судом касаційної інстанції –Верховним Судом України /Постанова від 11.10.2006р. Єдиний державний реєстр судових рішень України/.

За викладених обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду про те, що ТОВ „Укрстальінвест” за результатами виконання вказаного договору сформував податковий кредит в сумі 1369958,72 грн. (в частині оплаченій  грошовими коштами) у відповідності з вимогами чинного законодавства.

В той же час, віднесення до складу ПДВ сум за податковими накладними, оплату вартості товару за якими проведено підприємством у вексельній формі, не можна вважати правомірним, оскільки платником податку не враховані приписи п. 4.8 ст. 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, а матеріалами справи посвідчується той факт, що оплату за вказаними векселями підприємство не здійснювало.

Відповідно до п. 4.8 ст. 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” для цілей оподаткування згідно з цим Законом векселі (крім податкових векселів), видані або отримані, не вважаються засобом платежу та не змінюють суму податкового кредиту або податкового зобов'язання з цього податку, крім податкових векселів.

За вказаних обставин зменшення контролюючим органом суми бюджетного відшкодування у розмірі 323143,35грн. за податковим повідомленням-рішенням №/2 та донарахування податку на додану вартість у сумі 14366,88грн. за податковим повідомленням-рішенням №/2 являється правомірним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального права.

З огляду на відповідність висновків викладених у постанові суду, обставинам справи та чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог сторін щодо скасування постанови господарського суду. Доводи сторін не приймаються колегією суддів в силу викладеного.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 160,196, 198, 200, 205, 206 КАС України,  суд

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Укрстальінвест” та державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2007 року у справі № А27/214 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                І.В.Тищик

Судді:                                                                                           Т.А.Верхогляд

І.А.Сизько

З оригіналом згідно

помічник судді                            О.Л. Забєліна

16.04.07р.