ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 р.
№ 38/283-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Швець В.О.

розглянувши  матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю  Компанія “Техінпром”

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 16.04.07

у справі
№ 38/283-06

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Коннектор”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю  Компанія “Техінпром”

про
стягнення 397010,99 грн.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду  касаційної скарги.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 21.06.07 №02-20/26 у зв’язку зі змінами у складі судової палати з розгляду спорів пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин утворено з 02.07.07 колегію суддів у постійному складі: Добролюбової Т.В.- головуючого, Гоголь Т.Г., Швець В.О.

доповідач: Добролюбова Т.В

Відкритим акціонерним товариством “Коннектор” у вересні 2006 року заявлений позов  про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю  Компанія “Техінпром” 397010,99 грн. заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначав про порушення відповідачем зобов’язань за договорами від 01.11.05 №30/05-2, №31/05-2 оперативного лізингу (оренди) нежитлових приміщень щодо сплати за користування цим майном та приписів частини 1 статті 163 Господарського кодексу України. Водночас, позивач посилався на положення частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України.

Під час розгляду справи 24.11.06 Товариство з обмеженою відповідальністю  Компанія “Техінпром”, на підставі статті 431 Господарського процесуального кодексу України, подало до суду першої інстанції заяву про вжиття запобіжних заходів. Товариство зазначало, що має намір звернутися до суду із зустрічним позовом про визнання недійсними договорів №30/05-2, №31/05-2 через відсутність у керівника ВАТ “Коннектор” відповідних повноважень на підписання договорів від імені товариства. За таких обставин, відповідач просив вжити запобіжні заходи до подання зустрічного позову шляхом витребування у ВАТ “Коннектор” таких доказів, як статут та протокол рішення загальних зборів останнього, якими за твердженням відповідача, обмежено повноваження керівника товариства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.06, прийнятою суддею Жельне С.Ч., в задоволенні заяви відповідача про вжиття запобіжних заходів відмовлено через ненадання останнім доказів порушення його прав у зв’язку з не витребуванням зазначених в заяві документів та доказів неможливості чи ускладнення подачі їх в подальшому.

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів : Бондаренко В.П.- головуючий, Лакіза В.В., Слюсарева Л.В., постановою від 16.04.07, перевірену ухвалу суду першої інстанції залишив без змін з тих же підстав, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  Компанія “Техінпром” залишив без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю  Компанія “Техінпром” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову у справі скасувати, як ухвалену з порушенням норм процесуального права. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник наголошує на порушенні судом приписів статті 431, 434 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, заявник вказує на те, що висновок суду про безпідставність і необґрунтованість поданої ним заяви про вжиття запобіжних заходів не відповідає дійсним обставинам справи.

Від Відкритого акціонерного товариства “Коннектор” відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий  господарський  суд  України,  заслухавши  доповідь  судді  Добролюбової Т.В., переглянувши  матеріали  справи і доводи касаційної скарги, перевіривши  правильність застосування апеляційним судом  приписів  чинного   законодавства, зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій з’ясовано та підтверджено матеріалами справи, що предметом позову є матеріально - правова вимога Відкритого акціонерного товариства “Коннектор” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю  Компанія “Техінпром”  397010,99 грн. заборгованості. Судом апеляційної інстанції установлено, що 24.11.06 Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія “Техінпром” на підставі статті 431 Господарського процесуального кодексу України, звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про вжиття запобіжних заходів шляхом витребування у позивача статуту та протоколу рішення загальних зборів. Відмовляючи у задоволенні цієї заяви суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів порушення його прав через не витребування зазначених у заяві документів та неможливості чи ускладнення в подальшому подачі витребуваних доказів. Згідно зі статтею 11113 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого суду можуть бути оскаржені у касаційному порядку у випадках, передбаченим цим Кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Питання оскарження ухвал, які приймаються господарським судом у процедурі вжиття запобіжних заходів, регулює стаття 436 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що на ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів може бути подано апеляційну скаргу. Апеляційним судом установлено, що відповідачем не надано і відповідно матеріали справи не містять доказів, які свідчать про порушення прав останнього через не витребування зазначених у заяві документів та неможливості чи ускладнення їх подачі в подальшому.  Відповідно до частини 1 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Положеннями статей 431, 432 Господарського процесуального кодексу  України встановлено, що особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову. До видів запобіжних заходів включені: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов’язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб. За змістом статті 431 Господарського процесуального кодексу України, підставами вжиття запобіжних заходів є обставини, які дозволяють заінтересованій особі стверджувати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення. При цьому, заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред’явлення позову. У відповідності зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 32 названого Кодексу передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. За приписами статті 34 цього ж Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наведена норма містить принципи належності та допустимості доказів на яких ґрунтуються вимоги і заперечення учасників господарського процесу. Згідно частини 2  статті 1117 Господарського процесуального кодексу України  касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. При цьому, колегія суддів враховує і відсутність у справі зустрічного позову.

За таких обставин доводи  касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм процесуального права спростовані матеріалами справи, а тому визнаються непереконливими.

З  урахуванням  викладеного, керуючись статтями  1115, 1117,  1118,  1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В  :

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.04.2007    у  справі  № 38/283-06 залишити  без  змін.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  Компанія “Техінпром” залишити без  задоволення.

Головуючий                                                                             Т. Добролюбова

Судді                                                                               Т.Гоголь

В.Швець