ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.06.2007
Справа №2-28/7161-2007

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбари», с. Войкове Первомайського району,

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський центр екологічних технологій», м. Сімферополь,

про стягнення 4 002,09 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Бабіч Л.І. – представник по довіреності  від 10.05.2007 р. (к/корпія довіреності у справі)

Від відповідача – Майборода Л.П. – представник по довіреності № 125 від              18.06.2007 р. (довіреність у справі)

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Айбари», с. Войкове Первомайського району, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський центр екологічних технологій», м. Сімферополь, про стягнення 4 002,09 грн. заборгованості, у тому числі 473,43 грн. 3 % річних, 842,35 грн. індексу інфляції та 2 686,31 грн. пені.

Представник позивача у засіданні суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду надав відзив на позов від 18.06.2007 р., в якому  заборгованість у розмірі 4 002,09 грн. визнав у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  суд

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2006 року між сторонами було укладено договір купівлі - продажу предметом якого є зобов’язання постачальника поставити на залізничну адресу покупця мінеральні добрива, а покупця - прийняти його та оплатити.

Згідно з п. 3.2. договору оплата за товар здійснюється шляхом 100 % передоплати від суми договору протягом 3-х календарних днів з моменту підписання договору.

Відповідно до п. 2.1. цього договору загальна сума на момент підписання договору складає 313 920,00 грн.

Позивачем на виконання умов вищевказаного договору, було сплачено          08.11.2006 р. - 25 000,00 грн., 09.11.2006 р. - 225 000,00 грн., 21.12.2006 р. -              63 920,00 грн.

За даними позивача, відповідач недопоставив 65 752 кг. аміачної селітри.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу направлялись претензії у відповідь на які позивач отримав від відповідача гарантійний лист, з якого вбачалось, що останній зобов’язувався за період з 10.01.2007 р. по 20.01.2007 р. здійснити відвантаження 64 тн. селітри за договірними цінами від 03.11.2006 р.

Однак, товар (селітра) відповідачем не було поставлено позивачу та в якості повернення передоплати  за договором було перераховано на розрахунковий рахунок позивача  64 796,00 грн.

Пунктом 6.1. даного договору сторони передбачили зобов’язання за порушення умов договору, а саме, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми боргу.

За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі               2 686,31 грн., 3 % річних у розмірі 473,43 грн. та індекс інфляції у сумі 842,35 грн.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане 22.06.2007 року.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1).    Позов задовольнити.

2). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський центр екологічних технологій» (95492, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 73, оф. 308, р/р 1647 в КРУ «Приватбанк» м. Сімферополь, МФО 384436, ідентифікаційний код 32749783) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбари» (96443, Первомайський район, с. Войкове, вул. Леніна, 8, р/р 6105 у філії «Промінвестбанку» м. Севастополь, МФО 324515, ідентифікаційний код 31338490) 4 002,09 грн. заборгованості, у тому числі 2 686,31 грн. пені, 842,35 індексу інфляції та 3 % річних у сумі 473,43 грн., а також 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.