ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.06.07                                                                                           Справа№ 5/860-12/108А

Суддя господарського суду Львівської області Запотічняк О. Д. за участю секретаря Джус Р. В. розглянула у відкритому судовому засіданні справу  за позовом: Відкритого акціонерного товариства  “Мегабанк” до  Відповідача:    Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова  про  скасування  податкового повідомлення-рішення №/1/04/17-2/26361327/27725 від 25.12.2006 р.

за участю представників:

від позивача: Бондарський А.С.   (довіреність у справі)

від відповідача:  Рождественська Л.П. (довіреність у справі)

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.ст.27, 29, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема право заявляти відводи.   За клопотанням сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору:   Позовні вимоги заявлено Відкритим  акціонерним  товариством  “Мегабанк” до  Відповідача:    Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова  про  скасування  податкового повідомлення-рішення   №/1/04/17-2/26361327/27725 від 25.12.2006 р.

Обставини справи: Ухвалою від 18.04.2007 р. Господарський суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі, призначивши попереднє засідання на 17.05.2007 р.

Ухвалою від 17.05.2007 р. суд закінчив попередній розгляд справи  та призначив судове засідання на 06.06.2007 р.

В судовому засіданні 06.06.2007 р. оголошувалась перерва до 11.06.2007 р.

В судове засідання 11.06.2007 р. представник позивача не з’явився, тому розгляд справи було відкладено на 27.06.2007 р.

В судове засідання 27.06.2007 р.  з’явилися представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити в повному обсязі та скасувати податкове повідомлення - рішення   №/1/04/17-2/26361327/27725 від 25.12.2006 р.

В наданих поясненнях представник позивача зазначає, що  податок з доходів фізичних осіб в розмірі 13 % було включено позивачем в суму грошових коштів перерахованих нотаріусу, і сплачено нотаріусом до державного бюджету Галицького району м. Львова

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив суд в їх задоволенні відмовити та залишити в силі оспорюване податкове повідомлення –рішення з тих підстав, що  ВАТ “Мегабанк” . який виплачує доходи приватному нотаріусу у вигляді плати за вчинення нотаріальних дій, є податковим агентом щодо таких доходів та несе відповідальність за нарахування , утримання та сплату до бюджету податку з таких доходів.

Повний текст постанови виготовлено, підписано та оголошено 27.06.2007 р.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Державна   податкова  інспекція    у Галицькому   районі  м. Львова     проводила   виїздну  планову    перевірку   з питань    дотримання  вимог   податкового   валютного   та  іншого  законодавства відкритого акціонерного товариства “Мегабанк” „  за  період  з 01.01.2004 року  по  30.06.2006  року .

Відповідачем  за  результатами  перевірки   складено   акт від  11.10.2006 року  за  № 1299/22-0/26361327   в  якому  зафіксовані  порушення п. 1.9 ст. 1, п. 7.1 ст. 7, п. 8.1.2 ст. 8,  п.22.3 ст. 22 Закону України “ Про податок з доходів фізичних осіб”.

Перевіркою встановлено, що  за перевірений період ЛФ ВАТ “Мегабанк”  здійснювала виплати  приватному нотаріусу Попович Г.І., однак в порушення  вищезазначених норм законодавства позивачем  не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 925,34 грн. з  проведених  приватному нотаріусу  Попович Г.І. виплат за вчинення  нотаріальних дій на загальну суму 7118,00 грн.

На підставі акту перевірки  Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова було  прийнято податкове повідомлення –рішення /1/04/17-2/26361327/27725 від 25.12.2006 р. яким позивачу визначено податкове  зобовязання  в сумі 2776,02 грн. (з яких основний платіж –925,34 грн. та штрафні (фінансові) санкції –1805,68 грн.)

При  прийнятті   постанови  суд    виходив    із наступного  :

Згідно п.1.15 ст.1 Закону  України  “Про податок з  доходів  фізичних осіб”  податковий агент - юридична  особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані  нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам  відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення  норм  цього Закону.

Відповідно до п. 17.1 ст.17 Закону  України  “Про податок з  доходів  фізичних осіб”  особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець (самозайнята особа), який виплачує такі доходи на користь платника податку (такої самозайнятої особи).            Відповідно до п. 1.19 ст. 1 Закону  України  “Про податок з  доходів  фізичних осіб”   самозайнята особа це платник податку, який є суб'єктом підприємницької діяльності або здійснює незалежну професійну діяльність та не є найманою особою у межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Згідно з п.п. 8.1.2. п. 8.1 ст. 8 Закону  України  “Про податок з  доходів  фізичних осіб”  податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Відповідно до п. 22.3. ст. 22 Закону  України  “Про податок з  доходів  фізичних осіб”  починаючи з 1 січня 2004 року та до 31 грудня 2006 року ставка оподаткування, визначена пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, встановлюється на рівні 13 відсотків від об'єкта оподаткування.

З наведеного випливає, що   Львівська філія ВАТ “Мегабанк” яка в даному випадку виплачувала  доходи приватному нотаріусу у вигляді виплати  за вчинення нотаріальних дій, є податковим агентом  щодо таких доходів та несе відповідальність  за нарахування , утримання та сплату  до бюджету податку з таких доходів.

Тому, твердження представника позивача про те, що особою відповідальною за нарахування,  утримання та сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб є приватний нотаріус є необґрунтованими та не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення , податковим органом було застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1805,68 грн. з посиланням на пп. 17.1.9. п. 17.1. ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідно до якого у  разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов’язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов’язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов’язання з такого податку, збору (обов’язкового платежу). Сплата зазначеного штрафу не звільняє платника податків від адміністративної або кримінальної відповідальності та/або конфіскації таких товарів (продукції) або коштів відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи Львівська філія ВАТ “Мегабанк” здійснювала виплати  приватному нотаріусу Попович Г.І. за вчинення нею нотаріальних дій.

Законодавством не передбачено необхідності попереднього  нарахування та сплати податку при оплаті нотаріальних послуг, чого й не було зроблено позивачем, а тому нарахування  штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1805,68 грн. є безпідставним .

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, позовні вимоги слід задоволити частково.

Податкове повідомлення –рішення № /1/04/17-2/26361327/27725 від 25.12.2006 р. скасувати частково в частині нарахування штрафних (фінансових ) санкцій в сумі 1805,68 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.1, 8, 17 , 22  Закону України  „Про податок з доходів фізичних осіб” ст.ст. 17, 48,69,71,122-124,138-140,151-154,162,163, п.6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні  вимоги  задоволити  частково .

1.  Скасувати  частково  податкове повідомлення –рішення № /1/04/17-2/26361327/27725 від 25.12.2006 р. в частині нарахування штрафних (фінансових ) санкцій в сумі 1805,68 грн.

2.     В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Главою I “Апеляційне провадження” Розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя