ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"15" березня 2007 р.
Справа № 17/59

м. Чернігів
«15 »березня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні за участю:

Секретаря судового засідання:
Чепурна О.В.

Представника позивача: Сетченко
С.М. -головний держподатінспектор, дов.№186/9/10-015 від 27.01.2007р.

Представника відповідача: не
з'явився.

матеріали справи №17/59

За ПОЗОВОМ: Чернігівської
міжрайонної державної податкової інспекції

14000, м. Чернігів, вул. Воровського, 6

До ВІДПОВІДАЧА: Суб'єкта
підприємницької діяльності -ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Про стягнення 366 грн. штрафних
санкцій

СУТЬ СПОРУ:

Чернігівською МДПІ подано позов до
СПД ОСОБА_1 про стягнення 366 грн. штрафу, накладеного рішенням Позивача про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_1 за порушення Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 06.07.95р. №265/95-ВР (далі Закон №265), а саме за
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків коштів
сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, та за проведення розрахунків з
використанням книги обліку розрахункових операцій з недодержанням встановленого
порядку її ведення.

Відповідач відзив на позовну заяву
або письмові пояснення суду не надав, представника для участі в судовому
засіданні не направив, хоча тричі був належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи (поштові повідомлення про вручення поштового відправлення
НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4свідчить про вручення ухвали та повісток
19.01.2007р., 02.02.2007р. та 01.03.07р. відповідно).

Справа двічі відкладалася за
клопотаннями Відповідача в зв`язку з неможливістю явки його представника без
обґрунтування поважності причин неможливості його явки.

В судове засідання 15.03.07р. від
Відповідача надійшло третє аналогічне клопотання.

Згідно ч.1 ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України:

«Адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з
дня відкриття провадження  у  справі, якщо інше не встановлено цим
Кодексом.»

Провадження у справі відкрито
18.01.07р. Таким чином, на даний час сплинув встановлений Кодексом строк
вирішення справи.

Суд, з врахуванням ціни позову та
матеріалів справи, вважає, що двох місяців було більш чим достатньо Відповідачу
як для направлення іншого представника, який зможе представляти інтереси
Відповідача або явки особисто, так і для надання письмових заперечень чи інших
документів стосовно заявлених позовних вимог.

За таких обставин, клопотання
Відповідача задоволенню не підлягає, неявка представника Відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті. Справа розглядається за наявними
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
Позивача та дослідивши надані письмові докази, суд

В С Т А Н О В
И В:

04 травня 2006р. працівниками
Чернігівської МДПІ районі була проведена перевірка магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1”,
який знаходиться АДРЕСА_2, та який належить СПД ОСОБА_1, щодо додержання вимог
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.95р. №265/95-ВР.

За результатами перевірки складено
акт перевірки НОМЕР_5. Продавець магазину НОМЕР_6, в присутності якої
проводилась перевірка, від підписання акту перевірки відмовилась, про що
свідчить акт відмови від підписання матеріалів перевірки, про що складено
відповідний акт відмови  НОМЕР_6.

Як вбачається із акту, перевіркою
було встановлені наступні порушення під час торгівлі в магазині.

1. Невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків коштів сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті РРО, на суму 5,20 грн.

Даний факт підтверджується
розпискою про наявність готівкових коштів та письмовим поясненням продавця
магазину  ОСОБА_2, в присутності якої
проводилась перевірка, яка пояснила дане порушення тим, що не встигла виписати
розрахункову квитанцію.

Зазначеним порушено п.13 ст.3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.95р. №265/95-ВР (далі
Закон №265), згідно якого суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Відповідно до ст.22 Закону №265, у
разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

З урахуванням викладеного, за
вищезазначене порушення Відповідачу встановлена штрафна санкція в розмірі 26
грн.

2. Порушення встановленого порядку
ведення книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки, а саме: на
момент перевірки на титульній сторінці книги обліку розрахункових операцій  НОМЕР_7 та на реєстраційній сторінці
розрахункової книжки НОМЕР_8 не були зазначені дати початку їх використання,
чим порушено п.5 ст.3 Закону №265, згідно якого суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані у разі незастосування
реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом,
проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що
контролюються у режимі реального часу Державним казначейством  України.

Згідно ч.1 ст.8 Закону №265,
форма,  зміст  розрахункових
документів,  порядок
реєстрації  та   ведення
розрахункових   книжок,   книг обліку розрахункових   операцій, а також  форма
та  порядок  подання звітності, пов'язаної із
застосуванням реєстраторів розрахункових операцій  або
використанням розрахункових книжок, встановлюються Державною податковою
адміністрацією України.

Відповідно до п.п.7.3 п.7 Порядку
реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових
книжок, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від
01.12.2000р. за N614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого
2001р. за N106/5297 ( в редакції чинній на момент перевірки):

«Перед початком використання книги
ОРО слід зазначити на її титульній сторінці дату початку використання. Записи в
книзі слід  виконувати  кульковою
ручкою.»

Відповідно до п.п.9.1. п.9
вищевказаного Порядку:

«Перед початком використання
розрахункової книжки на її реєстраційній сторінці необхідно зазначити дату
початку використання.»

Відповідно до п.3 ст. 17 Закону
№265 за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у таких розмірах -двадцять неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян -у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у
випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку
розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або
використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових
операцій, або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових
книжок  протягом встановленого терміну.

Як вбачається з письмового
пояснення продавця ОСОБА_2, пояснити дане порушення вона не може.

З урахуванням викладеного, за
вищезазначене порушення Відповідачу встановлена штрафна санкція в розмірі 340
грн.

На підставі даного акту перевірки,
Чернігівською МДПІ було прийняте рішення про застосування штрафних санкцій
НОМЕР_1 на суму 366 грн., яке було надіслано рекомендованим листом та отримане
Відповідачем 25.05.06р. (повідомлення про вручення НОМЕР_9).

14.06.06р. Відповідачем була направлена
скарга ДПА в Чернігівській області щодо скасування вищезазначеного рішення про
застосування штрафних санкцій.

Згідно листа ДПА в Чернігівській
області НОМЕР_10 рішення про застосування штрафних санкцій було  залишено без змін.

Аналогічне залишено без змін
рішення про застосування штрафних санкцій і листом ДПА України НОМЕР_11.

На підставі викладеного,
Відповідачу було направлено рішення про застосування штрафних санкцій НОМЕР_12
на суму 366 грн., яке було отримане Відповідачем 08.07.06р. (повідомлення про
вручення НОМЕР_13).

Доказів, що спростовують
вищевикладені обставини, зокрема скасування вищенаведених рішень про
застосування штрафних санкцій, як і доказів сплати штрафних санкцій, Відповідач
не надав.

В зв'язку з несплатою Відповідачем
добровільно суми штрафних санкцій, Позивач звернувся до суду з позовом про їх
стягнення.

З урахуванням викладеного, позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання розподілу
судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем  -  фізична
чи  юридична  особа,
судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита
у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею
взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не
знаходить підстав для покладення на Відповідача обов'язку сплачувати держмито
за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Суб'єкта підприємницької діяльності
-ОСОБА_1(АДРЕСА_1, код НОМЕР_14) на користь Державного бюджету (р/р
0522, одержувач - Держбюджет Чернігівського району, код 22826386,
банк УДК в Чернігівській області, МФО 853592) 366 грн.  штрафних санкцій.

Виконавчий лист видати після набрання
постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої
ухвалено судове рішення.

3. Дана Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в наступному порядку.
Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі. Заява
про  апеляційне  оскарження
та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного
суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява
про  апеляційне  оскарження
постанови  суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі
складення   постанови  у
повному  обсязі  відповідно
до статті 160 цього Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.
Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

4. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова або  ухвала  суду
першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього
строку. У  разі  подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його  не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Дана Постанова після набрання
законної сили,  є обов'язковою для
осіб,  які беруть  участь
у  справі,  для
їхніх правонаступників,  а також
для всіх органів,  підприємств, установ
та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України. Обставини,
які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя
І.В. Кушнір