ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2007 р.
м.Рівне

дата прийняття
постанови
місце прийняття

15:25 год.
Справа
№  12/195

час прийняття постанови
номер справи

Господарський суд Рівненської області в складі: головуючий -
суддя  Крейбух О. Г.; секретар судового
засідання - помічник судді О.М.Шандалюк

за участю представників сторін:

від позивача  :  представник ОСОБА_2 довіреність № б/н  від 12.06.07 р.

від відповідача-1 : представник СДПІ юрид.сектору Тарасюк Р.В. -
довіреність №10126/10-32 від 24.11.06р.

від відповідача-1 : представник СДПІ Мамай І.Є., довіреність №
9158/10-32 від 27.06.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом
підприємець ОСОБА_1

до відповідача-1 Державна податкова інспекція у Рівненському районі
Державна податкова інспекція у Рівненському районі

до відповідача-2 Державна податкова інспекція у м.Рівне

про визнання нечинними рішень податкового органу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського
суду із позовом до відповідача-1 про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 05.04.2007р. НОМЕР_1 на суму 2716,00 грн. та
НОМЕР_2 на суму 5637,93 грн. і рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 05.04.2007р. НОМЕР_3 на суму 6443,80 грн.;  до відповідача-2 -про визнання нечинним та
скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
28.04.2007р. НОМЕР_4 на суму 4449,82 грн.

В судовому засіданні 21.06.2007р.
представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою
просить вищезазначені рішення податкових органів скасувати.

В обгрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що в 2-4 кварталі 2006 року перебував на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується виданим податковим органом свідоцтвом про
сплату єдиного податку серії НОМЕР_5 від 03.04.2006р. терміном дії на 2006 рік.
А тому відповідно до п.6 Указу Президента України “Про спрощену систему
оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” не є платником
податку на доходи фізичних осіб, плати за патенти згідно із Законом України
“Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” та має право не
застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків
із споживачами. Щодо податкового повідомлення-рішення від 05.04.2007р. НОМЕР_1,
яким визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість, то
суму 446,00 грн.,основного платежа по ПДВ, та суму штрафних санкцій у розмірі
224,00 грн. позивач визнає, штрафні санкції у сумі 2046,00 грн. вважає
застосованими з порушенням вимог п.17.1.3 ст.17 Закону України "Про
порядок погашення зобов''зань платників податків перед бюджетом та державними
цільовими фондами”.

Відповідач-1 позов заперечує,
зазначає, що у 2005 році обсяг виручки у позивача за результатами перевірки
становить 702921,48 грн., а тому відповідно до п.1 ст.1, п.1 ст.5 Указу
Президента України “Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” на протязі 2006 року підприємець ОСОБА_1
повинна була працювати на загальній системі оподаткування зі сплатою податку з
доходів фізичних осіб та застосовувати при здійсненні торгівельної діяльності
реєстратори розрахункових операцій (т.1, а.с.29-33).

Відповідач-2 позов заперечує,
посилаючись на неправомірне перебування позивача у 2006 році на спрощеній
системі оподаткування. Позивач з 04.04.2006р. по 31.12.2006р. здійснювала
роздрібну торгівлю непродовольчими товарами (канцтовари, бланки, папір тощо) за
готівкові кошти з видачею чеків без придбання торгового патенту. А тому на
підставі абз.4 ч.1 ст.8 Закону України “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” до позивача застосовано штраф у сумі 4449,82 грн.
-у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності
суб'єкта підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Письмових клопотань від учасників
судового процесу щодо здійснення технічної фіксації судового процесу не
надходило. Протокол судового засідання складено відповідно до вимог Прикінцевих
та перехідних положень КАСУ.

В судовому засіданні 14.06.2007р.
оголошувалась перерва до 21.06.2007р. на 14:30 год. з метою дотримання повноти
та об'єктивності судового процесу.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в
судовому засіданні докази, суд ВСТАНОВИВ:

13-26 березня 2007 року працівником
відділу оподаткування фізичних осіб ДПІ у Рівненському районі проведено
комплексну планову документальну перевірку дотримання вимог податкового
законодавства приватним підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2004р. по
31.12.2006р., про що складено акт від 29.03.2007р. НОМЕР_6.

Зазначеною перевіркою встановлено:

-          порушення ст.13, пп.”б” п.1 ст.14
Декрету Кабінету Міністрів України “Про прибутковий податок з громадян”,
пп.9.12.1 п.9.12 ст.9, пп.7.1 ст.7 Закону України “Про податок з доходів
фізичних осіб”, внаслідок чого підприємцю ОСОБА_1 донараховано податку з
доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2006 рік в сумі 5637,93
грн.;

-          порушення пп.7.2.1, пп.7.3.1,
пп.7.4.3, пп.7.4.5, пп.7.5.1 ст.7 Закону України “Про податок на додану
вартість” -донараховано податку на додану вартість в сумі 446,00 грн.;

-          здійснення торгівельної діяльності з
роздрібної торгівлі непродовольчими товарами за готівкові кошти в період з
04.04.2006р. по 31.12.2006р. (за адресою АДРЕСА_1) без придбання відповідного
торгового патенту, чим порушено п.1, п.2, абз.1 п.3 ст.3 Закону України  “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності”, внаслідок чого СПД ОСОБА_1 не сплачено вартість торгового патенту
за період з 04.04.2006р. по 31.12.2006р. на загальну суму 2108,33 грн.;

-
здійснення розрахункових операцій в готівковій формі при продажу товарів
на загальну    суму 1288,76 грн. в період
з 04.04.2006р. по 31.12.2006р. без їх проведення через зареєстрований,
опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи
реєстратор розрахункових операцій, чим порушено п.1, п.2 ст.3 закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”.

05 квітня 2007 року на підставі
акту перевірки ДПІ у Рівненському районі прийнято:

-          податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_1, яким підприємцю ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання по податку на
додану вартість у сумі 2716,00 грн., в т.ч. за основним платежем -446,00 грн.
та за штрафними санкціями -2270,00 грн.;

-          податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_2, яким підприємцю ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання по податку
податку з доходів фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності на суму
5637,93 грн.;

-          рішення про застосування штрафних
санкцій НОМЕР_3, яким до підприємця ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції на
загальну суму 6443,80 грн. за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»на підставі пункту 1 ст.17 даного Закону.

12 квітня 2007 року на підставі
акту перевірки ДПІ у м.Рівне прийнято рішення про застосування штрафних
санкцій  НОМЕР_7 на суму 4449,82 грн. за
порушення п.1,2, абз.1 п.3 ст.3 Закону України
“Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, в результаті
узгодження якого в апеляційному порядку 28 квітня 2007 року ДПІ у м.Рівне
прийнято рішення про застосування штрафних санкцій  НОМЕР_8 на суму 4449,82 грн.

При прийнятті судового рішення за
результатами дослідження наявних у справі доказів, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 3, 6 ст. 4
Указу Президента  України «Про  спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва»№ 727 від 03.07.1998р. із змінами та
доповненнями (далі -Указу), для переходу на спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до
органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.

Орган державної податкової служби
зобов'язаний протягом десяти робочих днів видати безоплатно свідоцтво про право
сплати єдиного податку або надати письмову мотивовану відмову.

Аналогічна норма міститься і  в  п.
2  Порядку видачі свідоцтва про сплату
єдиного податку, затвердженого  наказом
Державної податкової  адміністрації
України від 29 жовтня 1999 р. № 599 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 02.11.1999р. за № 752/4045 (далі -Порядок).

Відповідно до частин 4, 5 ст. 4
Указу заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного
(податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та
обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період. Рішення про
перехід на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності може бути
прийняте не більше одного разу за календарний рік.

Пунктом  9
Порядку передбачено, що протягом року для платника єдиного податку
встановлюються звітні періоди, що дорівнюють кварталу.

Окрім того, пункт  7 Заяви про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та звітності, затвердженої Порядком, викладено у
формі “Обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) з початку
календарного року становив ____ грн.”.

Відповідно до п.1 ст.10 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” однією із функцій податкового
органу є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Зі змісту вказаних норм Указу та
Порядку вбачається, що при видачі свідоцтва про сплату єдиного податку орган
державної податкової служби зобов'язаний перевірити чи має право суб'єкт малого
підприємництва, яким подано заяву про перехід на спрощену систему оподаткування
та звітності  перебувати на такій
системі, що кореспондується з функціями податкової служби встанвлених ст.10
Закону України “Про державну податкову службу в Україні”,  і  у
випадку  безпідставності  заяви позивача відмовити у видачі свідоцтва
про право сплати єдиного податку.

З матеріалів справи вбачається, що
приватний підприємець ОСОБА_1 у 2006 році працювала на двох системах
оподаткування:

-          з 01.01.2006р. по 31.03.2006 р. -на
загальній системі оподаткування, що підтверджується заявою підприємця ОСОБА_1
від 26.12.2005р. про перехід на загальну систему оподаткування з 01 січня 2006
року у зв'язку тим, що обсяг виручки від реалізації товарів у 4 кв. 2005 року
перевищив 500 тис.грн.(а.с.36-37);

-          з 01.04.2006р. по 31.12.2006 р. -на
спрощеній системі оподаткування, перехід на яку з 01 квітня 2006 року
підтверджується заявою підприємця ОСОБА_1 від 14.03.2006р. НОМЕР_9 про право
застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності та виданим
ДПІ у Рівненському районі свідоцтвом платника єдиного податку серії НОМЕР_5 від
03.04.2006р. з терміном дії -2006 рік (а.с.38, 13).

За наведеного, підприємцем ОСОБА_1
дотримано всіх норм Указу та Порядку щодо строків переходу на спрощену систему
оподаткування та строків подачі заяви, а відповідач видав позивачу свідоцтво
про право сплати єдиного податку з 2 кварталу 2006р. без будь яких заперечень
чи відмов, тим самим підтвердивши законність перебування позивача на спрощеній
системі оподаткування та звітності протягом 2-4 кварталів 2006р., при цьому
будь-яких заперечень, щодо перебування позивача на спрощеній системі
оподаткування не було зроблено на протязі всього 2006 року.

За змістом статті 6 Указу Президента  України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не
є платником податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб - суб'єктів
малого підприємництва), плати за патенти згідно із Законом України "Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності" і має право не
застосовувати електронні контрольно-касові апарати для проведення розрахунків
із споживачами.

Згідно з пп.4.3.25 п.4.3 статті 4
Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003р.
№ 889-IY до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу не
включається дохід (прибуток), одержаний самозайнятою особою від здійснення нею
підприємницької або незалежної професійної діяльності, якщо така особа обрала
спеціальну (спрощену) систему оподаткування такого доходу (прибутку) відповідно
до закону.

Відповідно до п.6 статті 9 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»реєстратори розрахункових операцій не
застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької
діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється
відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім
пива на розлив).

За змістом частини 3 статті 1
Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” дія
цього Закону не поширюється та торговельну діяльність суб'єктів підприємницької
діяльності -фізичних осіб, які сплачують фіксований податок відповідно до
законодавства про оподаткування доходів фізичних осіб.

А тому  позовні вимоги про скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у Рівненському районі від 05.04.2007р. НОМЕР_2, яким
підприємцю ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання по податку податку з
доходів фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності на суму 5637,93
грн.; рішення ДПІ у Рівненському районі про застосування штрафних санкцій від
05.04.2007р. НОМЕР_3 на суму 6443,80 грн. за порушення пунктів 1, 2 статті 3
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг»та рішення ДПІ у м.Рівне про
застосування штрафних санкцій від 28.04.2007р. НОМЕР_8 на суму 4449,82 грн. за
порушення п.1,2, абз.1 п.3 ст.3 Закону України
“Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” підлягають до
задоволення.

Щодо податкового
повідомлення-рішення ДПІ у Рівненському районі від 05.04.2007р. НОМЕР_1, яким
підприємцю ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання по податку на додану
вартість у сумі 2716,00 грн., в т.ч. за основним платежем -446,00 грн. та за
штрафними санкціями -2270,00 грн., на підставі пп.»б»п.4.2.2 ст.4,  пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами».

Позивач визнає донараховану суму
основного платежа по ПДВ - 446,00 грн. та суму штрафних санкцій у розмірі
224,00 грн., що підтверджується поданими до суду поясненнями від 13.06.2007р.
(а.с.49-50).

За змістом пп.”б” п.4.2.2 ст.4
Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181-III (далі
-Закон № 2181) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Відповідно до п.17.1.3 статті 17
Закону № 2181 у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму
податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у
підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий
платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від
суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи
податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків
податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти
відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів,
що минули.

За наведеного, ДПІ у Рівненському
районі правомірно застосовані до підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції на занижену
суму податку на додану вартість у сумі 2270,00 грн., розмір яких
підтверджується обгрунтованим розрахунком штрафних санкцій, наявним в
матеріалах справи (а.с.63). Позовні вимоги про скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у Рівненському районі від 05.04.2007р. НОМЕР_1 на суму
2716,00 грн. до задоволення не підлягають.

Щодо стягнення з відповідача
судових витрат по справі.

За змістом статті 87 Кодексу
адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать
витрати на правову допомогу.

Позивачем при зверненні з позовом
до суду сплачено судовий збір на загальну суму 13,6 грн., оскільки ним
ставилось 4 вимоги по 3,40 грн. кожна.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАСУ
витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката або іншого фахівця в галузі права,
які надають правову допомогу несуть сторони.

16 квітня 2007 року між приватним
підприємцем ОСОБА_1 та гр.ОСОБА_2 укладено договір № б/н про надання правової
допомоги, згідно з яким гр.ОСОБА_2 сплачена грошова винагорода на загальну суму
4000,00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами від 16.04.2007р.
НОМЕР_10 на суму 2000,00 грн. та від 21.06.2007р. НОМЕР_11 на суму 2000,00 грн.

11 травня 2007 року між приватним
підприємцем ОСОБА_1 та гр.ОСОБА_2 укладено договір № б/н про надання правової
допомоги, згідно з яким гр.ОСОБА_2 сплачена грошова винагорода у сумі 1000,00
грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 11.05.2007р. НОМЕР_12.

Позивач просить понесені витрати на
правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. стягнути з відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 94
КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені
судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого
бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова
чи службова особа).

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
та перехідних положень КАСУ положення цього Кодексу щодо звільнення особи від
оплати правової допомоги та забезпечення надання правової допомоги, а також частина
третя статті 90 цього Кодексу набирають чинності з моменту набрання чинності
відповідним законом. До цього часу граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок
держави»від 27.04.2006р. № 590 (далі -Постанова № 590) визначено, що підставою
для компенсації судових витрат є судове рішення.

Відповідно до додатку до Постанови
№ 590 в адміністративних справах витрати, пов'язані з правовою допомогою
стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних
повноважень, у разі якщо компенсація відповідно до закону сплачується за
рахунок держави, граничний розмір компенсації не повинен перевищувати суму, що
обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу,
виплачується 5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий
день.

Відповідно до статті 76 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19.12.2006р. розмір
мінімальної заробітної плати з 01 квітня 2007 року становить 420,00 грн.

В судовому засіданні представником
позивача заявлено усне клопотання про визначення грошового розміру судових
витрат, які повинні бути йому компенсовані, оскільки самостійно визначити
кількість повних робочих днів, використаних для надання правової допомоги, не
може.

Відповідно до ст.97 КАСУ суд за
клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які
повинні бути їй компенсовані.

Оскільки, позивач у позові ставить
4 вимоги, з яких судом задоволено три, то з Державного бюджету України підлягає
до присудження судовий збір у сумі 10 грн. 20 коп. (3,40 грн. х 3).

При визначенні розміру компенсації
витрат на правову допомогу судом враховано:

-          участь представника позивача у
судових засіданнях 17.05.2007р. (поч.10:30 год. -закінчено 10:50 год.),
14.06.2007р. (поч.11:00 год. -закінчено 12:00 год.) та 21.06.2007р. (поч.14:30
год. -закінчено 15:25 год.) -всього 2 год.15 хв. або 0,25 робочих днів;

-          надання правової допомоги підпримцю
ОСОБА_1 відповідно до послуг, обумовлених п.2 договору від 16.04.2007р. та п.2
договору від 11.05.2007р. -54 години або 6,75 робочих днів.

Враховуючи вимоги Постанови № 590,
розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою, становить  (420,00 грн. х 5 % : 100) х 7 = 147,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги
підлягають до задоволення частково.

Керуючись статтями 94, 160-163,
254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Рівненському районі від 05.04.2007р. НОМЕР_2, яким
визначено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності у сумі 5637,93 грн.

3.Скасувати рішення  ДПІ у Рівненському районі про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 05.04.2007р. НОМЕР_3 на суму 6443,80 грн.

4.Скасувати рішення  ДПІ у м.Рівне про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 28.04.2007р. НОМЕР_4 на суму 4449,82 грн.

5.Присудити з Державного бюджету
України на користь підприємець ОСОБА_1
(АДРЕСА_2,   код ЄДРПОУ
НОМЕР_13)  судові витрати у справі в сумі
157 грн. 20 коп., в т.ч.судовий збір у сумі 10 грн. 20 коп. та витрати на
правову допомогу  в сумі 147 грн. 00
коп.

Виконавчий лист видати після
набрання, відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, постановою законної сили в порядку, визначеному частиною 1 статті 258
КАСУ.

6.В решті позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції,
який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення вступної та
резолютивної частини - з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Крейбух О. Г.

Повний текст постанови підписано
"27" червня 2007 р.

Помічник
судді

Шандалюк О.М.