ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"05" квітня 2007 р.
Справа № 9/453-06-11608

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Воскобойников В.Й., посвідчення № 361

від відповідача : Найда Д.І., довіреність № 579 від 03.07.2006 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Українсько- болгарського спільного підприємства „Вітінформ” у формі товариства з обмеженою відповідальністю

на рішення   господарського суду  Одеської  області від 17.01.2006 р.

по справі № 9/453-06-11608

за позовом Українсько- болгарського спільного підприємства „Вітінформ” у формі товариства з обмеженою відповідальністю

до  Комунального підприємства „Одеське міське бюро технічної інвентаризації  та реєстрації об’єктів нерухомості”

про стягнення моральної шкоди, визнання дій протиправними

В С Т А Н О В И Л А:

Українсько –болгарське спільне підприємство „Вітінформ” у формі товариства з обмеженою відповідальністю ( Позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом  до Комунального підприємства „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості”  ( Відповідач) про визнання дій протиправними , стягнення витрат  та стягнення моральної шкоди.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.01.2006 року  по справі № 9/453-06-11608 ( суддя Бакланова Н.В.) провадження у справі в частині визнання дій протиправними припинено, в задоволені позову в частині стягнення витрат та моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що спір в частині визнання протиправними дій Відповідача  підсудний місцевому загальному суду за місцезнаходженням відповідача  відповідно до положень п. 5 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, позовні вимоги в частині стягнення шкоди не доведені.

Не погоджуючись з рішенням Позивач надав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, представник Відповідача в судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду  залишити без змін.

Колегія судів, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом, заслухавши представників  сторін, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної  скарги, виходячи з наступного:

12.11.2006 року Позивач  звернувся  з позовною заявою до Відповідача  про визнання протиправними дій відповідача та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що в результаті видачі відповідачем Дачно-будівельному кооперативу „Науковий робітник” нелегітимного реєстраційного посвідчення на приміщення  - 19/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою : м. Одеса, Французьский бульвар, 53, позивач втратив право власності на вказане приміщення та  внаслідок дій відповідача він утратив все своє майно, побудоване за свій рахунок . Майновий збиток, нанесений відповідачем позивачу має конкретне грошове вираження і складає відповідно до експертного висновку, виконаного НПЦ „Екобуд”, 208602, 00 грн.

Сума моральної шкоди, згідно розрахунку позивача становить 151267 , 00 грн.

Вказану суму відповідач обгрутовує порушенням абсолютних прав позивача , на підтвердження чого, як на преюдиціальний факт, посилається на постанову господарського суду Одеської області по справі № 1/329-05-9100А за позовом  Спільного українсько –болгарського підприємства „Вітінформ” у формі товариства з обмеженою відповідальністю до відповідачів КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості”, дачно-будівельного кооперативу „Науковий робітник” про визнання дій протиправним, якою позов задоволено, визнано неправомірними дії КП ОМБТІ та РОН по  реєстрації права власності  на 19/100 (адміністративна будівля) домоволодіння № 53  по Французьскому бульвару  в м. Одесі; зобов’язано скасувати реєстрацію права власності за Дачно-будівельним кооперативом „Науковий робітник” на вказану частину домоволодіння.

Також позивач мотивує звернення до суду необхідністю захисту свого  як майнового так і немайнового  права та інтересу . Способом захисту позивачем обрано –відшкодування моральної шкоди, зміна правовідносини, що виразилась в реєстрації права власності на об’єкт  - м. Одеса. Французьский бульвар, 53 площею 88, 2 кв.м і видачею позивачу реєстраційного посвідчення замість визнаного недійсним.

Право на відшкодування моральної шкоди позивач обгрунтовує п.1 ст.1167 ЦК України –моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявності її провини.

Право на зміну правовідносин, на думку позивача, виникло згідно ст. 876 ЦК України, п.1 ст. 331 ЦК України, судовим рішенням від 01.02.2006 року по справі № 1/329-05-9100А, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду  від 04.04.2006 року.

Також позивач посилається  на ст.1166 ЦК України згідно якої майновий збиток і шкода, заподіяна майну. відшкодовується в повному обсязі , тобто полягає у відновленні майнової сфери потерпілого, у даному випадку позивача, і під цим, на його думку, мається на увазі реєстрація права власності на об’єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, Французьский бульвар, 53, будівництво якого закінчено

Крім того, позивач посилається на Закон України „Про інформацію”, вказуючи що відповідачем була надана в судові  органи інформація, яка не відповідає дійсності  і відповідно до ст.47 вказаного закону відповідач повинен нести відповідальність за порушення цього закону.

Позивач стверджує, що неправомірною видачею реєстраційного посвідчення на вищевказане приміщення , відповідач позбавив позивача права вважати себе власником знов відбудованого приміщення( відповідно до п.1 ст. 331 ЦК України), чим порушив права позивача. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 876 ЦК України він є власником об’єкта будівництва до його здачі замовнику, будинок побудований за рахунок позивача, що підтверджено , на думку позивача, належними доказами..

Крім того, позивач вказує, що у зв’язку з видачею відповідачем нелегітимних  документів , він поніс витрати, пов’язані з  проведенням експертизи, технічним висновком, вартістю досліджень, проведених аудиторською фірмою „Тріада” на загальну суму 6087 грн, яку просить стягнути з відповідача.

Таким чином позивач вважає, що відповідач своїми діями порушив як майнові так і немайнові права позивача,  опорочив ділову репутацію  позивача та створив  шкоду його інтересам.

Аналізуючи вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача, судова колегія приходить  до наступного:

Відповідно з приписами ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України  господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів. у тому числі щодо приватизації майна та з інших підстав, крім:  спорів про приватизацію  державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення  цін на продукцію ( товари), а також тарифів на послуги ( виконання робіт), якщо ці цини і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів що  виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених  законодавчими актами до їх компетенції;справи що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником ( засновником, акціонером) , у тому числі учасником, який вибув , а також між учасниками ( засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням , діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правий спір , у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства , в тому числі на виконання  делегованих повноважень.

Комунальне підприємство „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” при реєстрації права власності  на об’єкт нерухомості виконує делеговані повноваження , у зв’язку з чим суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про припинення провадження у справі в частині визнання дій відповідача протиправними, так як даний спір  не підлягає розгляду господарським судом  за правилами господарського судочинства, а повинен розглядатися в порядку Кодексу  адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв’язку з чим судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно , на підставі вимог законодавства, припинив провадження у справі в частині  визнання дій відповідача неправомірними.

Відносно вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів дійшла до наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у приниженні честі та гідності  фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди” під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ , завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями, бездіяльністю інших осіб. Зокрема, під немайновою шкодою, завданою юридичній особі , слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв’язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обов’язковому з’ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність  такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв’язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, позивач у справі повинен довести факти, з якими закон пов’язує відповідальність за завдану моральну шкоду .

Посилання позивача на багаточисельні рішення по спорам між ним та Дачно-будівельним кооперативом „Науковий робітник” за участю КП „ОМТІ та РОН”не можуть бути підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки ніяким чином не свідчать про приниження  ділової репутації, про посягання на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, а також вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності позивача.

Крім того, спірні правовідносини між позивачем та ДБК „Науковий робітник” тривають до цього часу, спір остаточно не вирішено, рішення, на які посилається позивач, знаходяться в стадії оскарження або скасовані.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про необхідність відмови в задоволені позову про стягнення моральної шкоди, про невідповідність критеріїв  моральної шкоди, покладених позивачем в основу розрахунку моральної шкоди вимогам законодавства, зокрема ст. 23 ЦК України, про недоведеність  факту заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат у сумі 6087 грн., суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що ці витрати були здійснені позивачем при розгляді інших судових справ  і тому підстав для стягнення вказаної суми з відповідача –КП ОМБТІ та РОН не має.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись cm.cm.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу   України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 17.01.2007 року по справі  № 9/453-06-11608   залишити без змін, апеляційну скаргу  Українсько –Болгарського спільного підприємства „Вітінформ” у формі товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського процесуального кодексу України   набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                             О.Т. Лавренюк

Суддя                                                                                                    Т.Я  Гладишева

Суддя                                                                                                    Я.Ф Савицький