ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" березня 2007 р.
Справа № 19/6906

За позовом Малого підприємства "СВ-Плюс" м. Нетішин

до   Управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради м. Нетішин

про стягнення 7302,72 грн.

суддя    Розізнана І.В.

Представники:

позивача : Книш І.Ф. - за довіреністю від 01.01.07р.

відповідача : не з'явився

З перервою в судовому засіданні.

Суть спору:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, посилаючись на те, що вони підтверджені поданими доказами.

Представники відповідача в судовому засіданні 20.03.07р. проти позову заперечували. В судовому засіданні 20.03.07р. відповідач подав письмове пояснення, в якому просить суд відмовити в позові, вважає, що позовні вимоги суперечать умовам укладеного між сторонами договору. Акт приймання виконаних підрядних робіт не відповідає умовам договору, суперечить затвердженим кошторисам та не може створювати жодних обов'язків для відповідача. Вважає, що позовні вимоги суперечать ч. 1 та ч. 3 ст. 877 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 321 Господарського кодексу України, п.п 23, 25 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005року.

Відповідач зазначає, що станом на 7 листопада 2005 року всі зобов'язання, взяті на себе за договором відповідач виконав - на рахунок позивача було повністю перераховано грошові суми, які становлять вартість робіт, виконаних згідно укладеного договору, а саме: 27 липня 2005р. підрядник отримав аванс, передбачений п. 4.4 договору, в розмірі 4400,00 грн., а 7 листопада 2005 р. - кінцеву оплату виконаних робіт в розмірі 10540,00 грн. Загальна сума отриманих підрядником від замовника коштів становить 14940,00 грн., тобто сума, визначена договором як загальна вартість всіх доручених підряднику робіт та обґрунтована відповідними розрахунками, підтверджена кошторисом.

Крім того, відповідач зазначає, що у зв’язку з відсутністю порушення порядку розрахунків, відсутні правові підстави нарахування штрафних санкцій у вигляді пені, інфляційних втрат та річних за користування чужими коштами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

5 липня 2005 року між сторонами укладено договір підряду № 14/2005 04-12/34 відповідно до умов якого відповідач (замовник) доручає, а позивач (підрядник) приймає на себе зобов’язання по виконанню робіт по поточному ремонту покрівлі на ЗОШ № 4 на суму 14940 грн. (п. 1.1. договору)

Відповідно до п. 4.6. договору вартість проведених робіт складається в відповідності з порядком визначення вартості будівництва, яке здійснюється на території України (ДБН Д. 1 . 1 - 1-2000). Договірна ціна являється динамічною.

Відповідно до п. 3.2. договору після закінчення робіт підрядник направляє Акт виконаних робіт (Ф№КБ-2в) замовнику, який є основою для повного розрахунку.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору розрахунки за виконані підрядником роботи по влаштуванню та ремонту м'якої  покрівлі проводяться замовником відповідно до Актів виконаних робіт (Ф№КБ-2в) та рахунків виставлених підрядником замовнику. Розрахунки за виконані підрядником роботи проводяться замовником не пізніше 5-ти банківських днів з моменту підписання Актів виконаних робіт (ф.№2) та виставлення підрядником відповідних рахунків.

Відповідно до п. 4.4. договору замовник на проведення робіт з влаштування або ремонту м'якої покрівлі проводить виплату авансу для купівлі матеріалів підрядчику в сумі 30 % від суми кошторису, затвердженого у відповідності до п.3.1.1. даного договору, що складає 4400 грн.

Відповідно до п. 6.2. договору за допущені порушення встановлених договором порядку розрахунків замовник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,5% від суми договору за кожний прострочений день, але не більше 10% від суми договору.

Як стверджує позивач, ним виконані роботи, передбачені договором підряду №14/2005-04-12/32 на суму 25324,8 грн.

Як вбачається з акту приймання виконаних підрядних робіт № 4 за серпень 2005 року, він підписаний зі сторони відповідача директором Нетішинської ЗОШ № 4 Омельчук Г.С., заступником директора школи Заєць М.І., Карпенком С.М. –інженером ГЦО управління освіти та скріплений печаткою школи.

На підписання актів виконаних робіт Ф-2 дані особи уповноважені в.о. начальника управління освіти Карназей А.І. згідно наказу Управління освіти виконачого комітету Нетішинської міської ради від 21.07.05р. № 208. Пунктом 2 даного наказу передбачено, що актування виконаних робіт проводиться відповідно до затверджених кошторисів і фактично виконаних робіт з дотриманням чинних вимог і договірних умов.

Позивач стверджує, що відповідач перерахував позивачу 18940 грн. згідно виписок з особового рахунку позивача за 27.07.2005 р. та 07.11.2005 р.

Відповідач в свою чергу заперечує проти перерахування даної суми позивачу. Вважає, що ним перераховано 14940 грн., в підтвердження чого надав платіжні доручення №2423 від 27.07.05р., №2962 від 07.11.05р.

Оскільки відповідачем частково виконано зобов'язання щодо оплати виконаних підрядних робіт за умовами договору, на думку позивача заборгованість відповідача по договору підряду №14/2005-04-12/34 становить 6384,8 грн., яку позивач просить стягнути.

Відповідно до п. 6.2. договору позивач нарахував відповідачу 598,19 грн. пені за період з 05.09.05р. по 01.12.05р.

Крім цього позивачем за період з вересня по жовтень 2005 року нараховано відповідачу 220,02 грн. інфляційних нарахувань та за період з 05.09.05р. по 01.12.05р. 99,71 грн. 3 % річних відповідно до ст.625 ЦК України.

В ході судового слідства судом встановлено, що сума, заначена в оригіналі платіжного доручення № 2423 від 27.07.05р. не відповідає сумі, перерахованій позивачу згідно  виписки з банківського рахунку позивача від 27.07.05р.

Ухвалою господарського суду області від 01.02.06 р., за клопотанням позивача, зупинено провадженя у справі № 19/6906, матеріали справи надіслано в прокуратуру Хмельницької області для проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України.

За результатами проведеної прокуратурою перевірки 20.03.06р. помічником прокурора м.Нетішин винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно службових осіб Управління освіти та відділення державного казначейства в м.Нетішин у зв'язку з відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст. 366 КК України на підставі ст. 6 п.2 КПК України.

Прокуратурою м. Нетішина 23.11.06р. відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно службових осіб Управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради та відділення державного казначейства в м. Нетішин у зв’язку з відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст. 366 КК України на підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.03.06р. проведеною перевіркою встановлено, що в січні 2006р. головним розпорядником коштів - управлінням освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради було подано для підтвердження оплати перші екземпляри платіжних доручень від 27.07.05р. на перерахування коштів МП "СВ-Плюс" авансу 30% за поточний ремонт м’якої покрівлі відповідно до укладених договорів. Оскільки оплату платіжних доручень проводила заступник начальника державного казначейства в м. Нетішин Комар О.Д., то вона перевіривши виписку із реєстраційних рахунків та звіривши лише номери платіжних доручень і суми на зворотній стороні, поставила штамп "оплачено" та засвідчила це своїм підписом.

Пізніше управління освіти звернуло увагу на не відповідність даних платіжних доручень в частині "призначення платежу", зокрема, номери договорів за якими проводилась оплата. За умовами договору на розрахунково-касове обслуговування між відділенням державного казначейства у м. Нетішин у разі виявлення розбіжностей між випискою із реєстраційного рахунка та платіжним дорученням, клієнт зобов’язаний повідомити казначейство про виявлені розбіжності не пізніше ніж на наступний день після проведення платежу. Оскільки, управління освіти подає до органу державного казначейства платіжні документи на електронних та паперових носіях, платіжні доручення, підготовлені власником рахунку, не відповідали в електронному та паперовому вигляді. Тому управлінням освіти, з метою впорядкування документації в січні 2006р. було надано платіжні доручення, які відповідають фактично проведеному платежу, що і були покладені до операційного дня за 27 07.05р. Вказані обставини підтверджуються поясненням Комар О.Д.

З пояснень начальника управління освіти Моцик М.А. та головного бухгалтера Д’яченкової Г.О. вбачається, що представляючи на підпис платіжні доручення головний бухгалтер пояснила, що в зв'язку із проханням працівника казначейства в середині січня 2006 року необхідно було провести заміну платіжних доручень через допущені технічні помилки, що підтвердила також начальник державного казначейства Самохіна М.І. Відповідальність за оформлення платіжних доручень несе бухгалтер, на той час це Вакарук Т.В. Контроль за правильністю внесених даних здійснює головний бухгалтер, а на стадії проведення оплати - казначейство.

З пояснень бухгалтера управління освіти Вакарук Т.В. вбачається, що вона особисто виготовляла дві групи платіжних доручень на прохання головного бухгалтера, яку просила заступник начальника ВДК в м. Нетішин з метою впорядкування виписок по рахунках та платіжних доручень.

З пояснень Скакуна П.С. вбачається, що управління освіти надало підроблені платіжні доручення, при цьому в тексті платіжного документу були змінені призначення платежу.

При цьому встановлено, що фактично було перераховано кошти в сумі 8400 грн. за договором №  14/2005 04-12/34, що підтверджується виписками з рахунків ВДК в м. Нетішин та випискою Славутської філії "Промінвестбанку".

Дані докази наявні в матеріалах справи.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а  замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

В свою чергу, п. 3.3. договору від 5 липня 2005 року передбачено, що замовник зобов'язаний підписати Акт приймання виконаних робіт на протязі 3 (трьох) робочих днів або направити підряднику мотивовану відмову у випадку, якщо вказані в Акті роботи не відповідають фактично виконаним підрядником, у відповідності до умов даного договору та кошторису, робіт.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, акт приймання виконаних підрядних робіт № 4 був підписаний уповноваженими на те особами відповідача, згідно наказу Управління освіти виконачого комітету Нетішинської міської ради від 21.07.05р. № 208, мотивованої відмови, як передбачено п. 3.3 договору, відповідачем не направлялось.

Відповідачем також не заявлялась до суду вимога про визнання недійсним акту приймання виконаних підрядних робіт № 4, як то передбачено ч. 4 ст. 882 ЦК України.

Враховуючи те, що акт приймання виконаних підрядних робіт № 4 підписаний уповноваженими особами, відповідно до п. 3.2. договору, є підстави для проведення відповідачем розрахунку, а тому правомірними є вимоги позивача щодо стягнення основного боргу.

При визначенні розміру основного боргу суд виходив з того, що проведеною прокуратурою перевіркою встановлено (постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.03.06р.), що фактично було перераховано кошти в сумі 8400 грн. за договором №  14/2005 04-12/34. Підтвердженням даного висновку слугують виписка з рахунку позивача з урахуванням КЕКВ за 07.11.05р. та виписка по особовому рахунку позивача за 27.07.05р., надана на вимогу суду Славутською філією "Промінвестбанку", а тому, правомірною є вимога позивача про стягнення з відповідача 6384,8 грн. основного боргу.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2. договору за допущені порушення встановлених договором порядку розрахунків замовник сплачує піряднику пеню у розмірі 0,5% від суми договору за кожний прострочений день, але не більше 10% від суми договору.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про правомірність нарахування позивачем пені у сумі 598,19 грн. за період з 05.09.05р. по 01.12.05р. Розмір пені обчислений від суми простроченого платежу і не перевищує подвійної облікової ставки, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу 220,02 грн. інфляційних нарахувань за період з вересня по жовтень 2005 року та 99,71 грн. 3 % річних за період з 05.09.05р. по 01.12.05р.

Враховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-84, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Малого підприємства "СВ-Плюс" м. Нетішин до Управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради м. Нетішин про стягнення 7302,72 грн. задовольнити.

Стягнути з Управління освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради м. Нетішин,вул. Михайлова, 4 (код 23846372) на користь Малого підприємства "СВ-Плюс" м. Нетішин, вул. Незалежності, 26/76 (код 22778160) 6384,8 грн. (шість тисяч триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.) основного боргу, 598,19 грн. (п’ятсот дев’яносто вісім грн. 19 коп.) пені, 220,02 грн. (двісті двадцять грн. 02 коп.) інфляційних нарахувань, 99,71 грн. (дев’яносто дев’ять грн. 71 коп.) 3 % річних, 102 грн. (сто дві грн.) відшкодування сплаченого державного мита, 118 грн. (сто вісімнадцять грн.) витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      І.В. Розізнана