АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.06.07
Справа  № 2-233/07

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії:

Головуючий-суддя
Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк
Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши
матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства закритого типу „Андезит”,
за вих. №32 від 05.03.2007 р.

на рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2007 року

у справі
№ 2-233/07 (суддя - Ціцак О.В.)

за позовом Акціонерного
товариства закритого типу „Андезит”, м. Ужгород

до
відповідачів Закритого акціонерного товариства „Будавтодор”, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

про
визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій, анулювання передавальних
розпоряджень та переведення прав та обов`язків покупця.

за участю представників сторін:

від скаржника-позивача по справі -
не з`явились.

від відповідача -Матвіїв
С.І. -  представник (довіреність б/н від
18.04.2007 р.),

від гр. ОСОБА_1-не
з`явились.

від гр. ОСОБА_2
-не з`явились.

від гр. ОСОБА_3
-ОСОБА_4 -представник (довіреність б/н від 04.06.2007 р.).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2007 року у справі
№2-233/07 в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства закритого типу
„Андезит” до Закритого акціонерного товариства „Будавтодор”, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3  щодо визнання недійсними
договорів купівлі-продажу акцій, анулювання передавальних розпоряджень та
переведення прав та обов`язків покупця відмовлено.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області мотивовано тим, що Статутом
товариства та чинним законодавством України не передбачено переважного права одних
акціонерів на купівлю акцій в порівнянні з іншими акціонерами одного і того ж
товариства. Не передбачено законом переважного права і самого акціонерного
товариства перед іншими акціонерами на викуп емітованих товариством акцій.
Таким чином, як зазначено судом, акціонер закритого акціонерного товариства,
маючи намір відчужити належні йому акції, вправі продати їх будь-кому з
акціонерів на власний розсуд і за будь-якою обумовленою ним ціною за
відсутністю обмежень щодо продажу акцій закритого акціонерного товариства. Крім
того, позивачем не надано суду жодних доказів про те, що на момент укладення
оспорених договорів він був власником емітованих ним же акцій, в зв`язку з цим
його посилання на вимоги ст.81 ГК України та п.5.12 Статуту є безпідставними. Судом
додатково зазначено, що при відчуженні акцій не відбувається перехід прав
власності і на частку в статутному фонді, в зв`язку з чим до спірних
правовідносин не можуть застосовуватися правила ст. 362 ЦК України.  Відмовлено і у задоволенні вимог про витребування
із володіння ЗАТ „Будавтодор” придбаних ним акцій та анулювання передавальних
розпоряджень, оскільки такі обгрунтовано незаконністю укладення договорів
купівлі-продажу акцій.

Не погоджуючись з даним рішенням
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, Відповідач -Закрите
акціонерне товариство «Андезит»оскаржило його в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129
Конституції України, п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, п. п. 3, 5 Прикінцевих
положень Закону України “Про внесення змін до деяких актів України щодо
визначення підсудності справ з питань приватизації та корпоративних спорів” від
15.12.2006 року № 483-V, апеляційний перегляд рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2007 року у справі № 2-233/07
здійснюється Львівським апеляційним господарським судом.

ВАТ «Андезит»в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду як таке, що
винесене з порушенням вимог чинного законодавства, неповним з`ясуванням
фактичних обставин справи та невжиттям заходів для всебічного та об`єктивного
вирішення справи по суті. Так, судом невірно трактовано положення та вимоги
позовної заяви та підстави, на яких грунтуються вимоги Позивача. В позовній
заяві йшлося про усунення порушення прав інших акціонерів на придбання акцій,
для чого пропонувалось переведення на АТЗТ „Андезит” прав і обов`язків покупців
з подальшою відкритою процедурою продажу акцій акціонерам товариства. Судом
упущено той факт, що спірні правочини суперечать вимогам п.2 ст. 362 ЦК
України, п.5 ст.4 Закону Укроаїни „Про власність”, змісту ч.3 ст.81 ГК України,
а діїІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо тємного захоплення промислових об`єктів,
порушують права і охоронювані законом інтереси інших акціонерів. Крім цього,
акціонер товариства зобов`язаний письмово повідомити товариство про свій намір
щодо відчуження акцій, а товариство зобов`язане повідомити решту акціонерів про
намір продажу акцій (ст. 362 ЦК України). Безпідставною є і вказівка суду на
те, що при відчуженні акцій не відбувається перехід прав власності на частку в
статутному фонді. Так, відповідно до вимог Закону України „Про цінні папери та
фонодовий ринок”, акція -це цінний папір без установленого строку обігу, що
засвідчує дольову участь у статутному фонді акціонерного товариства. Згідно
вимог ст. 17 ЦК України, корпоративні права -це права особи, частка якої
визначається в статутному фонді (майні) господарської організації. Таким чином,
як зазначає апелянт, власник акцій є власником корпоративних прав  і власником частки статутного фонду
(капіталу) акціонерного товариства, отже він є співвласником акціонерного
товариства , і до вказаних правовідносин можуть застосуватись правила ст. 362
ЦК України. Крім того, судом не розглядалися обставини купівлі-продажу пакету
акій від ОСОБА_2 ОСОБА_3, представнику позивача судом не надано можливості
ознайомлення з бухгалтерськими документами ЗАТ „Будавтодор” стостовно обліку
вказаних акцій і виплаті грошей по вказаному договору, про що позивач просив
суд в позові.

На підставі викладеного, керуючись
вимогами ст. 81 ГК України, п.5 ст. 4 Закону України „Про власність”, ст. 32
Закону України „Про господарські товариства”, ст. 8, ст. 203, 215, 355. 356,
362 ЦК України, нормами ГПК України, апелянт просить скасувати рішення
Ужгородського міськрайонного суду  та
прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги в цілому.

23.04.2007 р. Закритим акціонерним
товариством „Будавтодор” подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких
заперечуються, викладені в ній обставини та наводяться факти, згідно яких
рішення міськрайонного суду винесено з дотриманням усіх вимог процесуального та
матеріального права. Так, рішенням Конституційного суду України від 11.05.2005
р. у справі №1-11/2005 встановлено, що коли установчими документами ЗАТ
закріплено переважне право акціонерів товариства на придбання акцій, які
відчужуються іншими акціонерами цього товариства, то це не є обмеженням права
власника акцій на здійснення змісту прав власності. Оскільки установчими
документами ЗАТ „Андезит” не передбаченоо переважного права акціонерів
товариства на придбання акцій, які відчужуються іншим акціонерам цього
товариства, то вимоги позивача не підлягають задоволенню. Крім цього, статут
визначив обов`язок акціонера повідомити про намір продажу акцій інших
акціонерів лише у випадку продажу акцій третім особам, а не акціонерам
товариства чи самому товариству (п.5.12 Статут). Ні законом, ні Статутом
товариства не передбачено переважного права одних акціонерів на купівлю акцій в
порівнянні з іншими акціонерами одного і того ж товариства. Не передбачає закон
переважного права і самого акціонерного товариства перед іншими акціонерами на
викуп емітованих товариством акцій. Позивачем в обгрунтування заявлених вимог
щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій не наведено жодної
підстави такого визнання, передбаченої ст.ст 215-234 ЦК України. Позивачем не
надано суду і жодних доказів про те, що на момент укладення оспорених договорів
він був власником емітованих ним же акцій. У зв`язку з цим, його посилання на
вимоги ст. 81 ГК України та п.5.12 Статут
є безпідставними.  Безпідставними,
на думку апелянта, згідно вимог ст.ст. 11, 24 Закону України „Про господарські
товариства”, є і посилання відповідача на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відчуживши
належні їм акції ЗАТ „Будавтодор” фактично продали і частку в статутному фонді
товариства.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по них докази, вислухавши думки представників сторін, Львівський
апеляційний господарський суд прийшов до висновку про відповідність рішення
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області нормам чинного
законодавства, виходячи з наступного.

Акціонерне товариство закритого
типу „Андезит” створене шляхом перетворення малого підприємства „Андезит”,
зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради
народних депутатів №218 від 28.11.1990 р., у відповідності з рішенням зборів
власників від 30.05.1994 р. і Установчого договору між власниками цього
підприємства від 01.06.1994 р. про перетворення підприємства в акціонерне
товариство закритого типу „Андезит” (п.1 Статуту АКЗТ „Андезит”,
зареєстрованого розпорядженням Голови Ужгородської міської ради народних
депутатів від 20.06.1994 р., реєстр. №262 та наступними змінами. (а.с.8-20).

21.04.1998 р. Кооперативом
„Дорожник” (Продавець), яке виступило засновником ЗАТ „Андезит”,  та ЗАТ „Будавтодор” (Покупець) укладено
Договір уступки частини участі в ЗАТ „Андезит” між підприємствами. Згідно
п.1.1. Договору, продавець зобов`язувався передати у власність ЗАТ „Будавтодор”
права бути засновником ЗАТ „Андезит” з 440 акціями на загальну суму 2 200 грн.
що складє 20, 95% статутного фонду. Рішенням Ужгородської райдержадміністрації
№205 від 21.04.1998 р. ДП „Будавтодор” реорганізовано в Закрите акціонерне
товариство.

14.10.2005 р. громадянином УкраїниОСОБА_2
(Продавець) та ЗАТ „Будавтодор”
(Покупець) укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів, згідно якого
відчужувались сертифікат акції, номінальною вартістю 5 грн. 00 коп, за ціною
продажу 30 грн. 96 коп., кількістю 620 штук на загльну суму 19 226 грн. 16 коп.
Емітентом зазначених акцій виступало акціонерне товариство закритого типу
„Андезит” (а.с.28), (передавальне розпорядження від 14.10.2005 р.) (а.с.27).
Такий же договір укладено 27.05.2006 р. і з громадянкою ОСОБА_1,. згідно якого
відчужено 456 шт. акцій на користь ЗАТ „Будавтодор” (передавальне розпорядження
від 27.05.2006 р.) (а.с.89).

20.07.2006 р. Акціонерне товариство
закритого типу „Андезит” звернулося з позовом до ЗАТ „Будавтодор”, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1щодо усунення порушення прав акціонерів, визнання договору
купівлі-продажу акцій недійсним та переведення прав і обов`язків покупця.
Підставою звернення до суду виступило порушення прав і законних інтересів
акціонерів та акціонерного товариства  в
цілому при здійсненні купівлі-продажу акцій.

При перегляді рішення Ужгородського
міськрайонного суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду керувалась наступним. У відповідності до вимог
ст. 24 Закону України „Про господарські товариства”, акціонерним визнається
товариство, яке має статутний фонд, поділений на визначену кількість акцій
рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов`язаннями тільки
майном товариства. До акціонерних товариств, згідно ст. 25 Закону, належать
відкрите акціонерне товариство та закрите акціонерне товариство, акції якого
розподіляються між засновниками і не можуть розповсюджуватися шляхом підписки,
купуватися та продаватися на біржі.

Частина друга статті 28 Закону
України "Про господарські товариства" регулює підстави придбання
акцій, серед яких: придбання акцій на підставі договору з її власником або
держателем за ціною, що визначається сторонами, або за ціною, що склалася на
фондовому ринку; набуття права на акції у порядку спадкоємства громадян;
набуття права на акції у порядку правонаступництва сторін. З 1 січня 2004 року
таке право закріплено законодавчо, зокрема частиною третьою статті 81
Господарського кодексу України. До того ж, як випливає зі змісту цієї статті,
переважне право на придбання акцій, що продаються іншими акціонерами
товариства, є однією з головних ознак, за якими акціонерне товариство
вважається закритим.

Акція - це цінний папір без
установленого строку обігу, що засвідчує дольову участь у статутному фонді
акціонерного товариства, підтверджує членство в акціонерному товаристві та
право на участь в управлінні ним, дає право його власникові на одержання
частини прибутку у вигляді дивіденду, а також на участь у розподілі майна при
ліквідації товариства. Частина перша статті 25 Закону України "Про господарські
товариства", визначаючи види акціонерних товариств і відмінності між ними,
встановлює, що акції ЗАТ розподіляються між засновниками і не можуть
розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та продаватися на біржі. Іншої
заборони щодо купівлі-продажу акцій ЗАТ зазначений Закон не встановлює, і вони
можуть купуватися-продаватися у порядку, передбаченому статтею 28 цього Закону,
із врахуванням вимог статті 11, яка зобов'язує учасників товариства
додержуватись установчих документів товариства, виконувати свої зобов'язання
перед товариством, нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим
законодавством України та установчими документами.

Перелік відомостей, що повинні
містити установчі документи товариства, встановлює стаття 4 Закону України
"Про господарські товариства". Він не є вичерпним, оскільки частина
п'ята цієї статті передбачає, що до установчих документів товариства можуть
бути включені інші умови, які не суперечать законодавству України. Серед таких
умов може бути закріплення установчими документами ЗАТ переважного права
акціонерів товариства на придбання акцій, що відчужуються іншими його
акціонерами. Як вбачається з матеріалів справи, розділом 4 Статуту АКЗТ
„Андезит” передбачено права та обов`язки акціонерів товариства. Пунтком 4.2.7
встановлено, що акціонери товариства мають право продати або передати свої
акції іншим акціонерам товариства, самому товариству або третім особам, згідно
чинного законодавства та вимог, встановлених цим Статутом. Пунктом 5.12 Статуту
обумовлено порядок придбання та продажу акцій. Так, продати акції Акціонери
можуть шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, а також в порядку
успадкування та іншого правонаступнитцва. Продаж акцій допускається іншим
акціонерам товариства, самому товариству, третім особам. Підпунктом „в” п.5.12
передбачено, що у випадку продажу акцій третім особам, акціонер зобов`язаний
поставити до відома про намір продажу своїх акцій третім особам  Правління. Акціонери товариства мають
переважне право на придбання акцій. Впродовж п`яти днів Правління зобов`язане
надати відповідь акціонеру, який заявив про намір продажу своїх акцій третім
особам, про наявність пропозицій від інших акціонерів товариства, що бажають
придбати дані акції. Таким чином з наведених положень Статуту вбачається, що
певний порядок продажу акцій встановлено лише у випадку такого продажу третім
особам як і переважне право акціонерів такого товариства на купівлю цих акцій
(у випаду продажу їх третім особам).

Стаття 4 Закону України "Про
власність" встановлює, що власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном. Акції згідно з пунктом 1 статті 13 Закону
України "Про власність" є об'єктами права приватної власності,
суб'єкт права власності на акції має право ними володіти, користуватися і
розпоряджатися, тобто може без обмежень їх продавати, обмінювати, дарувати,
заставляти, заповідати тощо. Обмеження і обов'язки щодо реалізації такого права
випливають з положень Закону України "Про господарські товариства":
акції ЗАТ не можуть розповсюджуватися шляхом підписки, купуватися та
продаватися на біржі (частина перша статті 25); учасники товариства зобов'язані
додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних
зборів та інших органів управління товариства (пункт "а" статті 11);
виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з
майновою участю (пункт "б" статті 11); нести інші обов'язки, якщо це
передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами
(пункт "г" статті 11); тощо. Однак посилання Позивача на вимоги ст.
362 ЦК України щодо переважного права на купівлю частки у праві спільної
часткової власності є безпідставним. Як зазначено вище, акції  дійсно є об`єктом права власності, однак
порядок їх придбання та відчуження регулюється спеціальними нормами
корпоративного законодавства. Застосування в даному випадку положення про
переважне право купівлі частки можливе лише за умови наявності такого положення
в установчих документах товариства ( в даному випадку -статуті).

Відповідно до вимог ст. 202 ЦК
України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 215 ЦК України передбачає, що
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною вимог, які встановлені ч.1, 3, 5. 6 ст. 203 ЦК України. Згідно вимог
ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямовиний на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним тощо. Апелянт вказуючи на підставу визнання недійсним договору
купівлі-продажу акцій, як різновиду правочину, зазначає, що такою безумовною
підставою є порушення вимог ст. 362 ЦК України, зокрема щодо порядку продажу
частки у праві спільної часткової власності.Така позиція Апелянта призводить до
довільного тлумачення норм цивільного законодавста щодо підстав визнання
правочинів недійсними. Крім цього, Позивачем в порушення вимог ст.ст. 33, 34
ГПК України не обгрунтовано наявності такого права та не доведено належними і
допустимими доказами його порушення у зв`язку з відчуженням певної кількості
акцій.

Обгрунтовано, на думку судової
колегії, відмовлено і у задоволенні вимог про витребування із володіння ЗАТ
„Будавтодор” придбаних ним акцій та анулювання передавальних розпоряджень,
оскільки такі вимоги мотивовані незаконністю укладення договорів купівлі-продажу
акцій.

Оцінивши докази в їх сукупності,
судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку
про відповідність рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області чинному законодавству, матеріалам справи та дійсним обставинам.

Керуючись п. п. 3, 5 Прикінцевих
положень Закону України “Про внесення змін до деяких актів України щодо
визначення підсудності справ з питань приватизації та корпоративних спорів”,
ст. ст. 12, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України,

Львівський
апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 07.02.2007 року у справі №2-233/07 залишити без
змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу «Андезит»- без
задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №2-233/07 повернути
Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя
Л.Л.Давид

Суддя
Г.Т. Кордюк

Суддя
Х.В.Мурська