ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"26" червня 2007 р.

Справа № 11/24-07-1559

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Шевченко
В.В.

Суддів:
Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання: Юзьковій
І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Глазов О.О. -за
дорученням

від відповідача: ОСОБА_1
-особисто

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Комунального
підприємства „Центральний парк культури і відпочинку ім. Т. Г. Шевченко”, м.
Одеса

на рішення
господарського суду Одеської області від 20 квітня 2007 року

у справі
№ 11/24-07-1559

за позовом
Комунального підприємства „Центральний парк культури і відпочинку ім. Т. Г.
Шевченко”, м. Одеса

до
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Одеса

- про розірвання договорів
оренди, виселення та стягнення заборгованості по орендній платі

ВСТАНОВИЛА:

20.02.2007 р. Комунальне підприємство „Центральний парк культури і
відпочинку ім. Т. Г. Шевченко” (далі - позивач, КП) звернулось до
господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач, СПД) про розірвання договорів оренди, виселення та
стягнення заборгованості по орендній платі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не виконував свої зобов'язання за укладеними договорами оренди
НОМЕР_1 від 05.09.2003 р. (далі - договір № 1) та НОМЕР_2 від 07.11.2003 р.
(далі - договір № 2) щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, внаслідок
чого станом на 01.02.2007 р. має заборгованість по її оплаті за договором № 1
-в сумі 1140 грн. 25 коп. та за договором № 2 -в сумі 7529 грн. 10 коп., у
зв'язку з чим повинний сплатити позивачеві не лише зазначений борг, а ще й пеню
за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором № 1 в сумі 13 грн.
38 коп. та за договором    № 2 в сумі 34
грн. 30 коп. Крім того, в порушення умов укладених договорів, відповідач не
застрахував об'єкти оренди, а тому невиконання відповідачем зобов'язань щодо
сплати орендної плати та страхування об'єктів оренди є порушенням істотних умов
укладених договорів та підставою для їх розірвання та виселення відповідача.
Також відповідач повинний відшкодувати позивачеві понесені судові витрати по
справі на сплату держмита та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У відзивах на позов СПД просив
позовні вимоги КП залишити без задоволення, оскільки умовами договорів не
передбачена можливість їх розірвання в разі виникнення заборгованості по
орендній платі, а станом на 04.04.2007 р. він сплатив позивачеві заборгованість
по орендній платі в сумі 8669 грн. 35 коп. та пеню в сумі 47 грн. 68 коп., а
також застрахував об'єкти оренди за договором         НОМЕР_3 від 04.04.2007 р.

Заявою від 20.04.2007 р. КП змінив
позовні вимоги, оскільки відповідачем сплачена заборгованість по орендній платі
в сумі 8669 грн. 35 коп. та пеня в сумі 47 грн. 68 коп. та просив суд стягнути
з СПД на свою користь за договором № 1 заборгованість з орендної плати за
період з січня 2004 р. по серпень 2004 р., з урахуванням індексу інфляції в
сумі 741 грн. 56 коп. в межах трьохрічного строку позовної давності, а також
заборгованість з орендної плати за лютий 2007 р. за договором № 2 в сумі 250
грн. 84 коп., а всього 992 грн. 40 коп., названі договори оренди розірвати,
виселити відповідача з об'єктів оренди.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 20.04.2007 року (суддя Власова С. Г.) позов задоволений
частково. З відповідача на користь позивача стягнуто 594 грн. 63 коп.
заборгованості по орендній платі з урахуванням індексу інфляції за період з
березня 2004 р. по серпень 2004 р. за договором № 1; 250 грн. 84 коп.
заборгованості по орендній платі за лютий 2007 р. за договором № 2, а всього
845 грн. 47 коп., а також понесені КП судові витрати по справі пропорційно
розміру задоволених позовних вимог: 102 грн. на сплату держмита та 118 грн. на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті частині позовні вимоги
залишені без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що в
процесі розгляду справи судом відповідач сплатив позивачеві заборгованість по
орендній платі в сумі 8669 грн. 35 коп. та пеню в сумі 47 грн. 68 коп., а також
застрахував об'єкти оренди. Уточнені позовні вимоги КП підлягають задоволенню
частково, оскільки, відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, сплинув строк
позовної давності по орендній платі за січень та лютий 2004 р., а тому
заборгованість СПД по орендній платі з урахуванням індексу інфляції за період з
березня по серпень 2004 р. за договором
№ 1 складає 594 грн. 56 коп. та заборгованість за лютий 2007 р. за
договором № 2 складає 250 грн. 84 коп., а всього з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 845 грн. 47 коп. заборгованості по орендній платі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договорів оренди
та виселення відповідача місцевий суд виходив з того, що позивачем не був
дотриманий,  встановлений ст. 188 ГК
України, порядок розірвання господарських договорів, оскільки КП не зверталось
до СПД з пропозиціями про розірвання цих договорів оренди.

В апеляційній
скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно не
відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з порушеннями
норм матеріального права та постановити нове рішення яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача
доводи апеляційної скарги підтримав.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. В судовому засіданні відповідач доводи відзиву на апеляційну
скаргу підтримав.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга необґрунтована і не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
і правильно встановлено судом першої інстанції 05.09.2003 р. між сторонами у
справі був укладений господарський договір оренди НОМЕР_1 (договір № 1) за
умовами якого КП передало, а СПД прийняв у тимчасове (строком на 49 років),
платне користування об'єкт оренди -тверде покриття площею 33,6 кв. м., що
розташовано в АДРЕСА_1. В цей же день сторонами був підписаний акт
прийому-передачі об'єкту оренди.

07.11.2003 р. між сторонами у
справі був укладений господарський договір оренди НОМЕР_2 (договір № 2) за
умовами якого КП передало, а СПД прийняв у тимчасове (строком на 49 років),
платне користування об'єкт оренди -тверде покриття площею 98 кв. м., що
розташовано в АДРЕСА_1. В цей же день сторонами був підписаний акт
прийому-передачі об'єкту оренди.

За умовами укладених договорів
відповідач зобов'язався сплачувати позивачеві орендну плату щомісячно до 15
числа поточного місяця незалежно від результатів його господарської діяльності.

Доводи позивача про те, що
відповідач свої зобов'язання за названими договорами  щодо своєчасної сплати орендної плати
виконував неналежним чином, внаслідок чого має заборгованість по її оплаті за
договором № 1 -в сумі 1140 грн. 25 коп. та за договором № 2 -в сумі 7529 грн.
10 коп., у зв'язку з чим повинний сплатити КП не лише зазначений борг, а ще й
пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором № 1 в сумі 13
грн. 38 коп. та за договором № 2 в сумі 34 грн. 30 коп. підтверджені
матеріалами справи та не спростовувались СПД який, в процесі судового розгляду
справи місцевим судом, сплатив позивачеві всю цю заборгованість по орендній
платі в сумі 8669 грн. 35 коп. та пеню в сумі 47 грн. 68 коп.

Ствердження позивача про те, що
відповідач має заборгованість по орендній платі за договором № 2 за лютий 2007
р. в сумі 250 грн. 84 коп. не спростовані останнім відповідними доказами, а
тому суд першої інстанції підставно стягнув цю заборгованість з СПД на користь
КП.

Як вбачається з матеріалів справи
з позовом до суду КП звернулось 20.02.2007 року вхідний номер 1805.

В заяві про уточнення позовних
вимог саме КП наполягало на застосуванні до правовідносин сторін строків
позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як зазначалося вище відповідно до
умов укладених договорів відповідач зобов'язався сплачувати позивачеві орендну
плату щомісячно до 15 числа поточного місяця незалежно від результатів його
господарської діяльності, а тому орендну плату за січень 2004 р. відповідач
повинний був сплатити позивачеві не пізніше 15.01.2004 р., а за лютий 2004 р.
-не пізніше 15.02.2004 р.

З позовом до суду позивач
звернувся 20.02.2007 р., тобто з пропуском встановленого законом трьохрічного
строку позовної давності для стягнення заборгованості по орендній платі за
січень та лютий 2004 р., так як строк позовної давності для стягнення
заборгованості за січень 2004 р. сплинув 16.01.2007 р., а за лютий 2004 р.
-16.02.2007 р.

Доказів того, що строк позовної
давності був пропущений з поважних причин позивач суду не надав, а тому
останній на законних підставах, згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовні вимоги
КП задовольнив частково та стягнув з СПД на користь позивача заборгованість по
орендній платі з урахуванням встановленого індексу інфляції за березень
-серпень 2004 р. за договором № 1 в сумі 594 грн. 56 коп. та не прийняв до
уваги протилежні доводи позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині розірвання договорів оренди та виселення відповідача місцевий
суд виходив з того, що позивачем не був дотриманий,  встановлений ст. 188 ГК України, порядок
розірвання господарських договорів, оскільки КП не зверталось до СПД з
пропозиціями про розірвання цих договорів оренди.

Позивач вважає, що відповідно до
вимог ст. ст. 10, 24, 26 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” та ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та
ці норми права не передбачають обов'язкового застосування досудового
врегулювання спору, а тому його позовні вимоги про розірвання договорів та
виселення СПД з об'єктів оренди підлягають задоволенню, так як відповідач
несвоєчасно сплачував орендну плату та не застрахував орендоване майно, що є
істотними порушеннями договору.

З такими доводами КП колегія
суддів погодитися не може, оскільки у п. 7.1.10 названих договорів сторонами не
визначений конкретний строк протягом якого відповідач повинний застрахувати
об'єкти оренди.

Як зазначалося вище відповідач за
договором НОМЕР_3 від 04.04.2007 р. застрахував об'єкти оренди, а тому вважати,
що останній не виконав свої зобов'язання за укладеними договорами -неможливо.

Крім того, укладені між сторонами
договори оренди є господарськими договорами.

Порядок зміни та розірвання
господарських договорів без будь-яких виключень, в тому числі і в разі істотних
порушень умов договору однією із сторін, регулюється ст. 188 ГК України та є
обов'язковим для всіх видів господарських договорів.

З тексту судового рішення слідує,
що при розгляді справи судом першої інстанції представник позивача пояснював,
що пропозиції стосовно розірвання договорів оренди відповідачеві КП не
надсилалися.

Доказів надіслання КП
відповідачеві пропозицій про розірвання договорів оренди в матеріалах справи
також не міститься

До апеляційної скарги КП надана
претензія НОМЕР_4 від 01.12.2005 р. в якій позивач попереджає СПД про
необхідність погашення заборгованості по орендній платі, а в разі незадоволення
цих вимог повідомляє, що КП звернеться до суду з питання дострокового
розірвання договору оренди.

Хоча КП нічим не обґрунтувало
неможливість подання цього доказу суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього колегія суддів визнає за можливе залучити до матеріалів справи,
в якості додаткового доказу претензію НОМЕР_4 від 01.12.2005 р. з метою
повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

СПД наполягає на тому, що претензію
НОМЕР_4 від 01.12.2005 р. він від позивача не отримував.

Оскільки позивач, всупереч вимогам
ст. 33 ГПК України, не надав жодного доказу того, що вищеназвана претензія була
направлена ним відповідачеві рекомендованою кореспонденцією та отримана
останнім, то вважати, що КП надсилав СПД пропозиції щодо розірвання договорів
оренди -неможливо, у зв'язку з недоведеністю цього факту.

Так як, позивачем не був
дотриманий порядок розірвання господарських договорів, встановлений ст. 188 ГПК
України, то суд першої інстанції підставне залишив позовні вимоги КП про розірвання
договорів оренди без задоволення.

Вимоги про виселення СПД з
об'єктів оренди є похідними від вимог про розірвання договорів оренди.

Оскільки, в розірванні договорів
оренди судом правомірно відмовлено, то підстави для виселення відповідача також
відсутні, а тому місцевий суд обґрунтовано відмовив у задоволенні і цих
позовних вимог КП.

Господарські витрати по справі
розподілені судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК
України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При викладених обставинах колегія
суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і
матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни
чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99,
101-105 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської
області від 20 квітня 2007 року у справі № 11/24-07-1559 -залишити без змін, а
апеляційну скаргу Комунального підприємства „Центральний парк культури і
відпочинку ім. Т. Г. Шевченко”, м. Одеса -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя:
Шевченко В. В.

Судді:                                                                      Бєляновський
В.В.

Мирошниченко М. А.

Постанова
підписана 27.06.2007 року.