ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"20" квітня 2007 р.                                                  Справа № 11/91а

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім. Шевченка”

16501, Бахмацький район, с. Григорівка, вул. Шевченка, 57 а

До: Бахмацької міжрайонної державної податкової інспекції

16500, м. Бахмач, вул. Чернігівська, 2 а

Про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення

Суддя  Ю.М. Бобров

Секретар О.Ю.Михальова

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Лозова О.О. –гол. бухгалтер, дов. від 05.03.07 р..

Від Відповідача: Смичок В.М. –ст. держподатінспектор, дов. від 05. 03.07 р. № 458/10/10-011.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем –Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім. Шевченка” подано адміністративний позов до Бахмацької міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення інспекції.

На підставі ст. 150 КАСУ в розгляді справи оголошувались перерви.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві.

В позовній заяві позивач не погоджується з висновком акта первірки, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення –рішення, щодо завищення ТОВ „АФ ім. Шевченка” заявленої до відшкодування з бюджету на розрахунковий рахунок у травні 2006 року суми ПДВ на 37921,00 грн. На думку позивача, залишок від’ємного значення податку після бюджетного відшкодування, включений до складу податкового кредиту, підлягає відшкодуванню в наступних звітних періодах в разі проведення розрахунків за товари (послуги) в частині від’ємного значення податку, тобто єдиним фактом, обмежуючим суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, є фактично сплачена сума податку.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову позовних вимог не визнає, вважаючи оскаржуване податкове повідомлення –рішення таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем було порушено, зокрема, п.п.5.12.2 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97 р. № 166.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали заперечення на позов з мотивів, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ТОВ „Агрофірма ім. Шевченка” зареєстровано як суб’єкта підприємницької діяльності –юридичну особу, взято на податковий облік у Бахмацькій МДПІ, зокрема, зареєстровано як платника податку на додану вартість.

ТОВ „АФ ім. Шевченка” 20.06.06 р. було подано до Бахмацької МДПІ: декларацію з податку на додану вартість за травень 2006 р (вх. № 6868), в якій визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку –57621,00 грн.; розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3 до декларації з ПДВ) на суму 57621,00 грн.; заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок в установі банку в сумі 57621,00 грн. Заявлені до відшкодування 57621,00 грн. ПДВ були відшкодовані на поточний рахунок ТОВ „АФ ім. Шевченка” УДК у Чернігівській області платіжним дорученням № 1071 від 07.08.06 р.

Бахмацькою МДПІ, на підставі п. 8 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, була поведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ „АФ ім. Шевченка” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2006 року, за результатами якої складено акт перевірки від 21.12.06 р. № 497-23-03794897/1188.

Як зазначено у висновку акта перевірки, перевіркою, зокрема, встановлено порушення п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України від 03.04.97 р. № 168/97- ВР „Про податок на додану вартість” та п.п. 5.12.2 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97 р. за № 166 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.06 р. за № 702/10982, в результаті чого ТОВ „АФ ім. Шевченка” завищено заявлену до відшкодування з бюджету на розрахунковий рахунок у травні 2006 року суму податку на додану вартість на 37921,00 грн.

На підставі акта перевірки Бахмацькою МДПІ прийнято оскаржуване позивачем податкове повідомлення - рішення від 22.12.06 р. № 000063231/0, в якому ТОВ „АФ ім. Шевченка” зменшено суму бюджетного відшкодування за травень 2006 року по декларації від 20.06.06 р. № 6868 на 37921,00 грн. та у зв’язку з тим, що заявлені до відшкодування суми ПДВ за травень 2006 р. на момент перевірки ТОВ „АФ ім. Шевченка” відшкодовані в розмірі 57621,00 грн., відповідно до абз. 2 п. 8 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.01 р. № 110, позивача зобов’язано сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 18960,50 грн.

Згідно п.1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.97 р. № 168/97-ВР (далі –Закон № 168) бюджетне відшкодування –сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до  п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7  Закону № 168 сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом  7.7.1  цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за  попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.7.2. п.7.7 ст. 7 Закону № 168 якщо у наступному податковому   періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:      а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Вищенаведене визначає, що ст. 7 Закону № 168 не ставить настання бюджетного відшкодування в залежність від того, коли у отримувача товарів виникло зобов’язання перед постачальниками, а визначає, що суми ПДВ повинні бути фактично сплачені в попередньому податковому періоді постачальникам товарів.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем не порушено п.п.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону № 168.

Крім того, чинне законодавство не передбачає відповідальності у вигляді штрафних (фінансових) санкцій за порушення порядку заповнення податкової декларації.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги приписи ч. 3 ст. 2 КАСУ, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ сплачені позивачем 3,40 грн. держмита підлягають присудженню з Державного бюджету України.

Оплата витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу КАСУ не передбачена.

Керуючись ст.ст. 2, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення –рішення Бахмацької міжрайонної державної податкової інспекції від 22 грудня 2006 року № /0.

3.  Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 в УДК у Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма ім. Шевченка” (16501, Чернігівська область, Бахмацький район, с. Григорівка, вул. Шевченка, 57 а, р/р 260021923 в ЧОД АППБ „Аваль”, МФО 353348, код 03794897) 3,40 грн. сплаченого держмита.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 20.04.07 р. проголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 25.04.07 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я судді через канцелярію суду.

Суддя                                                                                Ю.М.Бобров