ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2007                                                                                   Справа № А38/388-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л.

суддів: Чимбар Л.О.(доповідач), Швеця В.В.,

при секретарі Гайдук Ю.А.,

представники сторін:

позивача: Семенко Г.Ю., Сосяк Т.В., Переверзева Т.В.

відповідача: Куцевол Д.В.

розглянувши  у  відкритому  судовому  засіданні  апеляційну  скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю "Спільні Інвестиційні проекти", м. Дніпропетровськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  23.01.2007 р.  у справі № А38/388-06;

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спільні Інвестиційні проекти",  м. Дніпропетровськ;

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ;

про  визнання недійсними акта та податкового повідомлення-рішення;

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2007 р. по справі № А38/388-06 (суддя-Бишевська Н.А.) в позові товариству з обмеженою відповідальністю "Спільні Інвестиційні проекти" (далі- позивач) відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з”ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що висновок ДПІ про те, що в І кварталі 2005 року підприємством занижений валовий дохід у сумі 40,0тис. грн. необґрунтований, оскільки в акті перевірки при визначенні  вказаної суми доходу розгляд відхилень валових доходів в 2005 році припиняється, а якщо продовжувати розрахунки, то ніякого заниження валових доходів наростаючим підсумком з початку року не буде.

Необґрунтованим вважає скаржник виключення з валових витрат відсотків за користування кредитними коштами в загальній сумі 459 тис. грн., в тому числі: в 4 кв. 2003 р.- 38,1 тис. грн., у 4 кв. 2004 р.- 421,1 тис. грн., оскільки кредитні кошти в сумі 4 462 500 грн. були використані для оплати за цінні папери, торгівля якими є основним видом господарської діяльності позивача, 1 500 000 грн. обгрунтовано використані ним, позивачем, для викупу частки статутного фонду. П.5.3 ст.5 Закону України  “Про оподаткування прибутку підприємств” містить вичерпний перелік витрат, які не включаються до складу валових витрат, а згідно п.5.11 ст. 5 цього ж Закону не дозволяється встановлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені в цьому Законі.

Розгляд справи здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України  відповідно до п.6 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення цього Кодексу.

Вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,  колегія суддів встановила.

ДПІ у Бабушкінському у районі М.Дніпропетровська проведено виїзну планову перевірку ТОВ "Спільні Інвестиційні проекти" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 20.06.2003 р. по 31.03.2006 р, за результатами якої складений акт № 587/220/32547688/01-046 від 03.10.2006 р.

На підставі акту перевірки, згідно з п. п "а", "б", "в", "г" п. п.4.2.2. п.4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон № 2181), п. п.1.32 ст. 1, п. п. 5.5.1 п.5.5. ст. 5, п. п. 7.6.3, п. п. 7.6.4, абз. 3 п. п.7.6.1 п.7.6 ст. 7, п. п.11.3.1. п.11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ДПІ у Бабушкінському у районі м. Дніпропетровська прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 13.10.2006 р., № /0 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 190950 грн., у тому числі зобов'язання за основаним платежем 125 300 грн., штрафні санкції 65650 грн.

02.11.2006р. товариство з обмеженою відповідальністю "Спільні Інвестиційні проекти" звернулося до господарського суду  про визнання недійсним акта державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська за № 587/220/32547688/01-046 від 03.10.2006 р. "Про результати виїзної планової перевірки ТОВ "Спільні Інвестиційні проекти" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 20.06.2003 р. по 31.03.2006 р.; визнання недійсним податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 13.10.2006 р.  №/0 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі  190950 грн., у тому числі зобов'язання за основаним платежем 125 300 грн., штрафні санкції 65650 грн.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області в позові відмовлено.

Апеляційний господарський суд вважає постанову суду першої інстанції  підлягаючою скасуванню частково з задоволенням позовних вимог частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з невідповідністю даних окремого податкового обліку підприємства по операціям з цінними паперами з даними, відображеними у додатку КЗ "Розрахунок фінансових результатів операцій з цінними паперами та деривативами" до Декларації з податку на прибуток підприємства, за період 6 місяців 2003 р. - 1 квартал 2006 р.

ДПІ у Бабушкінському районі відновлено такий облік згідно фактично здійсненої господарської діяльності на ринку цінних паперів ТОВ "Спільні інвестиційні проекти" у зазначеному періоді.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: акта перевірки та даних наданих ДПІ стосовно донарахованих сум податків та застосованих сум штрафних (фінансових) санкцій ( а. с. 41-46 т.2) донарахування податку на прибуток у І кв. 2005 року у сумі 10 тис. грн. та штрафної санкції в розмірі 5тис. грн. пов”язано з необґрунтованим віднесенням у І кв. 2005 року замість 4 кв. 2004 року до складу витрат від операцій з придбання акцій згідно договору купівлі-продажу цінних паперів № К-06/1-04 від 31.12.2004 р. у  ТОВ “Регіональні інвестиційні проекти” на загальну суму 1650,0  тис. грн. (акт прийому- передачі від 31.12.2004 р.)

Вказане порушення призвело до заниження валового доходу у  1 кв. 2005 року на 40,0 тис. грн., в зв”язку з чим суд апеляційної інстанції вважає правильним донарахування податку на прибуток у І кв. 2005 року у сумі 10 тис. грн. та штрафної санкції в розмірі 5 тис. грн., оскільки відповідно абз. 3 п. п.7.6.1 п.7.6 ст. 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”: якщо протягом звітного періоду доходи від продажу кожного з окремих видів цінних паперів а також деривативів отримані (нараховані платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду ( з урахуванням від”ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами чи деривативами такого ж виду минулих періодів), прибуток включається до складу валових доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду”.

Нарахування штрафної санкції в розмірі 3 тис. грн. на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”     безвідносно до нарахування податку на прибуток апеляційний суд вважає необґрунтованим.  Згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 цього Закону України (який вказаний в податковому повідомленні-рішенні як підстава для нарахування штрафних санкцій) у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов”язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті “б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 ст.4 цього Закону, такий платник податків зобов”язаний сплатити штраф у розмірі п”яти відсотків від суми недоплати за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов”язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше 50% такої суми.

Оскільки ДПІ  було проведено донарахування податку на прибуток у І кв. 2005 року у сумі 10 тис. грн. та штрафної санкції в розмірі 5 тис. грн. (50% від суми податку),  нарахування штрафних санкцій на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” додатково на суму 3000 грн.  здійснено ДПІ необгрунтовано.

Стосовно заниження валового доходу у І кв. 2006 року  у сумі 1,9 тис. грн. апеляційний суд вважає такий висновок ДПІ правильним, оскільки ДПІ відновлено податковий облік відповідно фактично здійсненої господарської діяльності на ринку цінних паперів за перевіряємий період і згідно наданих до перевірки підприємством даних бухгалтерського та податкового обліку в таблиці № 15 акта перевірки надано розрахунок, який підтверджує заниження валового доходу у І кв. 2006 року у сумі 1,9 тис. грн.. що призвело до обґрунтованого донарахування  ДПІ податку на прибуток у І кв. 2006 року у сумі 500 грн. та штрафної санкції у розмірі 170 грн. (а. с. 42 т.2) відповідно з абз. 3 п.п. 7.6.1 п.7.6 ст. 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Як вбачається з акта перевірки та даних ДПІ на аркуші справи 43 т.2, ДПІ визначила завищення валових витрат у 4 кв. 2003 року у сумі 38,1 тис. грн., та 4 кв. 2004 році у сумі 339,3 тис. грн. у зв”язку з включенням до валових витрат відсотків за кредит, направлений на придбання цінних паперів зі збитковим продажем, що призвело до заниження податку на прибуток у І кв. 2005 року у сумі 94 360,00 грн.

Разом з тим з таким висновком не можна погодитись з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно статуту позивача одним із видів його діяльності є торгівля цінними паперами і керування активами інститутів спільного інвестування. Згідно акта перевірки кредитні кошти в розмірі 4 462 500 грн. були використані для оплати за цінні папери, торгівля якими є основним видом господарської діяльності.

Згідно з п.п.5.1. 5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат, зокрема, включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Пунктом 1.32 ст.1 цього Закону визначено, що господарська діяльність –будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до п.1.21 зазначеної статті Закону доходи з джерелом їх походження з України –це будь які доходи, отримані резидентами або нерезидентами від будь-яких видів їх діяльності на території України.

Також  ст.4 даного Закону визначені джерела доходу, що підлягають включенню до валового доходу.

Отже, отримання доходу в розумінні податкового законодавства не передбачає його оцінку з огляду на отримання при цьому прибутку.

На підставі п.5.11 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Таким чином, враховуючи наведені норми Закону, слід визнати витрати по придбанню цінних паперів за кредитні кошти, в тому числі і відсотки по кредиту, як такі, що здійснені в межах господарської діяльності.

Апеляційний суд вважає також, що висновок ДПІ про те, що дії позивача по угоді міни цінних паперів, придбаних за кредитні кошти, були спрямовані на отримання збитків у господарській діяльності, необгрунтований, оскільки зроблений  безвідносно визначення у порівнянні доходності отриманих по договору міни цінних паперів з цінними паперами, які були відчужені по вказаних договорах міни та за відсутності аналізу даних доходності в наступній реалізації, отриманих в результаті міни цінних паперів.

Крім того, слід зазначити, що згідно п. п.7.6.3 п.7.6 ст. 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” під терміном “витрати” слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю цінних паперів та деревативів як компенсація їх вартості. Разом з тим, абз. 2 вказаного підпункту визначає, що до складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає у зв”язку з придбанням цінних паперів.

За таких обставин слід визнати правомірними дії позивача щодо віднесення до витрат у 4 кв. 2003 р.  витрат по сплаті відсотків за кредит у сумі 38,1 тис. грн. та у 4 кв. 2004 року витрат по сплаті відсотків за кредит у сумі 339,3 тис. грн.

Апеляційний суд вважає правомірним включення позивачем до валових витрат у 4 кв. 2003 р. витрат у сумі 81,76 тис. грн. по сплаті відсотків за кредитні кошти в розмірі 1500,0 тис. грн. по наступним підставам.

Як вбачається з акта перевірки ( а. с. 35 т.1) протоколом № 2 передбачено вихід ТОВ “Агентства “Райт” зі складу учасників ТОВ “Спільні інвестиційні проекти” шляхом викупу частки, яка була сплачена в сумі  1500,0 тис. грн.

Відповідно п. п. 7.6.1 п.7.6 ст. 7 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” усі витрати та доходи платника податку, крім витрат та доходів за операціями з цінними паперами, визначеними цим підпунктом, беруть участь у визначенні об”єкта оподаткування такого платника податку на загальних умовах, встановлених цим Законом.

Враховуючи, що мало місце придбання товариством частки учасника товариства відповідно з ч.4 ст. 53 Закону України “Про господарські товариства”, вказане придбання слід визначити як операцію з корпоративними правами, яка оподатковується на загальних підставах.

Таким чином, відповідно до п.1.32, п.4.1 ст.4 Закону України “Про опдаткування прибутку підприємств”, господарська операція викупу корпоративних прав за рахунок кредитних коштів, в результаті якої з господарського обороту позивача вилучається сума коштів в розмірі 1500 000 грн., як і в подальшому перепродаж цієї долі, в результаті якої підприємство отримає доход, носить ознаки господарської діяльності.

За таких обставин відповідно до п.п.5.5.1 п.5.5 ст.5, п.5.11 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” витрати по сплаті відсотків в сумі 81,76 тис. грн. за кредит у 4 кв. 2003 р. обґрунтовано віднесені позивачем до валових витрат, отже податок на прибуток у 1 кв. 2005 року в розмірі 20 440 грн. та штрафні санкції в сумі 10 220 грн. нараховані ДПІ необґрунтовано.

З врахуванням викладеного апеляційний суд вважає необхідним постанову господарського суду скасувати частково, визнати недійсним податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 13.10.2006 р.  №/0 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 175 280 грн., у тому числі зобов'язання за основаним платежем 114 800 грн. (94360 грн.+20440 грн.), штрафні санкції 60480 грн. (3 000 грн.+47 180 грн.+10220 грн.). В решті постанову залишити без змін.

Керуючись ст.ст.160, 167, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спільні Інвестиційні проекти" задовольнити частково.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від  23.01.07 року у справі №А38/388-06 скасувати часково.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 13.10.2006 р.  №/0 про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі  175 280 грн., у тому числі зобов'язання за основаним платежем 114 800 грн., штрафні санкції 60480 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили  з моменту проголошення і може бути оскаржена  в касаційному порядку протягом одного місяця з дня її складання в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                             І.Л. Кузнецова

Судді                                                                                Л.О.Чимбар

В.В. Швець