ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 р.
№ 12/453

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів”, м. Київ (далі –ТОВ “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів”)

на рішення господарського суду міста Києва від 25.01.2007 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2007

зі справи № 12/453

за позовом відкритого акціонерного товариства “Банк “БІГ Енергія”, м. Київ (далі –Банк)

до ТОВ “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів”, та

товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Медіа”, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –комунальне підприємство “Київський метрополітен”, м.Київ,

про спростування недобросовісної реклами та стягнення матеріальної шкоди.

Судове засідання проведено за участю представників:

ТОВ “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів” –                 Вінникової І.В.,

Банку  –не з'яв.,

ТОВ “Альянс Медіа” –Риженка Д.М.,

КП “Київський метрополітен” –не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Банк звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів” про спростування недобросовісної реклами та стягнення шкоди 1 000 000 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.01.2007 (суддя Прокопенко Л.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду  від 11.04.2007 (колегія суддів у складі: суддя                      Корсак В.А. –головуючий, судді Авдєєва П.В., Коршун Н.М.), позовні вимоги задоволено частково. Інформацію, розміщену в метро у вигляді постерів зі змістом: “У вас ще є депозити у банку “БІГ Енергія”??? Тоді Вам може знадобитись наша допомога. Асоціація захисту вкладників. Безкоштовні консультації та допомога за тел.: 8-096-439-0-777” визнано недостовірною. ТОВ “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів” зобов’язано спростувати недостовірну інформацію. В частині вимог про стягнення матеріальної шкоди позовні вимоги залишені без розгляду в зв’язку з ненаданням належного розрахунку розміру збитків. Судові рішення мотивовано тим, що інформація, поширена в постерах, не є рекламою відповідно до Закону України “Про рекламу” (далі –Закон), а тому положення цього Закону на неї не поширюються. Разом з тим, за висновками судів, зазначена інформація підлягає спростуванню як недостовірна відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

ТОВ “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення з цієї справи та відмовити у позові повністю. Скаргу мотивовано тим, що судовими інстанціями порушено приписи статей 83 та 43 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) та статей 10, 26 Закону. Зокрема, скаржником зазначено, що позивачем не заявлялися вимоги щодо спростування недостовірної інформації, а тому у суду не було правових підстав для задоволення цих вимог. Крім того, визнання реклами недобросовісною не може бути способом захисту порушеного права, оскільки таку оцінку рекламі може дати лише спеціально уповноважений державний орган.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено:

- з 15.08.2006 у вагонах метрополітену м. Києва було розміщено рекламні постери стосовно Банку наступного змісту: “У вас ще є депозити у банку “БІГ Енергія”??? Тоді Вам може знадобитись наша допомога. Асоціація захисту вкладників. Безкоштовні консультації та допомога за тел.: 8-096-439-0-777”;

- викладена у постерах інформація є недостовірною, оскільки стан Банку є стабільним, а проведеною перевіркою Національного банку України ніяких порушень у діяльності Банку встановлено не було;

- інформація, поширена в постерах, не є рекламою у розумінні Закону;

- ТОВ “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів” як замовник постерів не подав суду жодного доказу, або пояснень стосовно достовірності інформації, розміщеної в постерах;

- на вимогу суду позивачем не надано належного розрахунку збитків, що унеможливлює розгляд позовних вимог у цій частині.

Причиною спору у справі стало питання щодо порушення відповідачами вимог Закону, спростування недостовірної інформації та стягнення шкоди, завданої позивачеві недобросовісною рекламою.

Відповідно до статті 1 Закону недобросовісна реклама –це реклама, яка вводить або може ввести в оману споживачів реклами, завдати шкоди особам, державі чи суспільству внаслідок неточності, недостовірності, двозначності, перебільшення, замовчування, порушення вимог щодо часу, місця і способу розповсюдження.

Пунктом 1 статті 7 Закону передбачено, що основними  принципами  реклами  є:  законність,  точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Таким чином, з огляду на законодавче визначення недобросовісної реклами і встановлений судами порядок та зміст розповсюдженої інформації судові інстанції дійшли невірного висновку про те, що розповсюджена інформація не є рекламою.

Крім того, судом зобов’язано ТОВ “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів” спростувати недостовірну інформацію. Проте позивачем не заявлялися вимоги щодо спростування недостовірної інформації та визнання реклами недостовірною. Позивачем було подано позов лише про спростування недобросовісної реклами та стягнення матеріальної шкоди, спричиненої недобросовісною рекламою. Ці вимоги під час розгляду спору не змінювалися, а клопотання про вихід за межі позовних вимог з метою захисту прав позивача не заявлялося.

Між тим, відповідно до статті 28 Закону публічне спростування недобросовісної та неправомірної порівняльної реклами здійснюється добровільно або за рішенням суду. Публічне спростування недобросовісної та неправомірної порівняльної реклами здійснюється за рахунок винної особи. Публічне спростування недобросовісної та неправомірної порівняльної реклами здійснюється в такому ж порядку, в якому вона була розміщена.

Таким чином, судом першої інстанції безпідставно було змінено предмет та підстави позовних вимог та частково задоволено вимоги, які позивачем не заявлялися. Тим часом вимоги, заявлені позивачем, судом не розглянуто, незважаючи на прямо передбачений Законом порядок спростування недобросовісної реклами судом.

Крім того, у суду відсутні були підстави для залишення без розгляду позовних вимог стосовно стягнення збитків, оскільки позивачем заявлено вимоги лише про стягнення матеріальної шкоди. Висновок суду стосовно ненадання позивачем на вимогу суду розрахунку спричинених збитків не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки позивачем вимога про стягнення збитків не заявлялася, а судом відповідний розрахунок не вимагався.

Разом з тим, право на недоторканість своєї ділової репутації відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують соціальне буття фізичної особи.

За приписами частини першої статті 277 ЦК України фізична  особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім’ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. За своєю правовою природою право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам, оскільки це право може бути використано господарюючим суб’єктом (підприємцем) як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить його діловій репутації.

Отже, за змістом викладених приписів чинного законодавства право на спростування має особа, про яку поширено недостовірну інформацію, навіть якщо таке поширення не завдало шкоди її діловій репутації. Крім того, відповідно до приписів статті 47 Закону України “Про інформацію” порушення законодавства України про інформацію тягне за собою, зокрема, і цивільно-правову відповідальність згідно з законодавством України. Серед порушень цього законодавства у наведеній статті передбачено  і поширення відомостей, що не відповідають дійсності.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу і, зокрема, визначати відповідача за своїми вимогами тощо.

Таким чином, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту його порушеного права відповідає способу, передбаченому статтею 28 Закону, та не може бути змінений судом.

Відповідно до пункту 2 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення у справі, має право виходити за межі позовних вимог,  якщо  це  необхідно  для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Таким чином, судові  інстанції на порушення статті 84 ГПК України  у резолютивній частині не зазначили висновок  про  задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог та неправильно застосували норми матеріального права.

Касаційна ж інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно встановити зазначені в цій постанові обставини, здійснити належну оцінку поданих сторонами доказів та наведених ними доводів і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1117 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Союз захисту порушених прав вкладників та інвесторів” задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 25.01.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2007 зі справи № 12/453 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Суддя                                                                                                В. Селіваненко

Суддя                                                                                                І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                Б.Львов