ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.07 р.                                                                             Справа № 38/80

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом Прокурора Калінінського району м. Горлівки в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Горлівки Донецької області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Донбаспромхіммонтаж” м. Слов”янськ Донецької області

про стягнення 37 708 грн.57коп.

за участю

представників сторін:

від прокуратури: Гармашова І.В.  представник за посвідченням № 1004 від 15.08.1996р.

від позивача:  Кириленко С.Ю. гол. спец. – юрисконсульт  за дов. № 753/01 від 12.02.2007р.

від відповідача: не зявився

Суть справи:

Прокурор Калінінського району м. Горлівки в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в  Калінінському районі м. Горлівки Донецької області звернувся до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Донбаспромхіммонтаж” м. Слов”янськ Донецької області  про стягнення  заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій  за списком № 2 на загальну суму 37 708 грн.57коп.

У зв’язку з набуттям чинності з 01.11.2005р. Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-1У від 06.10.2005р., яким пункти 6 та 7 розділу У11 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України були викладені в новій редакції, згідно якої до початку діяльності окружного адміністративного суду позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв’язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, розглядаються господарським судом в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, 27.02.2007р. судом було відкрито провадження в адміністративній справі № 38/80, оскільки Управління Пенсійного фонду у прийнятті рішення про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсії діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб’єкти владних повноважень та відповідають вимогам, передбаченим ст. 3 КАС України.

13.03.2007р. на адресу суду відповідач надіслав заперечення на позовну заяву, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

В своїх запереченнях відповідач позовні вимоги не визнає у  повному обсязі, оскільки  вважає, що позивачем не надано жодного документу, який би свідчив про фактичні витрати позивача на виплату і доставку пенсій. Відповідач звернув увагу суду, на те, що згідно  ч.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне  пенсійне страхування” підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на  будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшення її щороку на 10 відсотків до 100- відсоткового  розміру відшкодування фактичних  витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Крім цього зазначив, що відповідачем по справі не є суб’єкт владних повноважень, а тому справа не повинна розглядатися за нормами КАС України. Відповідач просить суд закрити провадження у справі.

Попередні судові засідання відкладалися у зв’язку з необхідністю представлення сторонами витребуваних судом документів.

29.03.2007р. позивач надіслав до суду листа від 28.03.2007р. № 1427/06,  в якому  просить суд залучити до матеріалів справи докази у  підтвердження заявлених позовних вимог.

Лист судом розглянутий прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

29.03.2007р. на адресу суду позивач надіслав відзив на заперечення відповідача, в якому зазначив, що  не погоджується із запереченнями відповідача з наступного.

Позивач вважає, що  спір за участю управління Пенсійного фонду України  та суб’єкта господарювання про стягнення заборгованості за платежами до Пенсійного фонду України є публічно- правовим і повинен розглядатися за нормами КАС України, тому вважає, що  не має підстав для закриття  провадження  у справі.

Крім цього, позивач зазначив, що відповідно до п 6.1. Розділу 6 Інструкції “Про порядок  обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного  фонду України”, затвердженої  постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.02.2003р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004р. № 64/8663 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058 за списком № 2 в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій,  призначених відповідно до  абз. 1 ч.2 Прикінцевих  положень Закону України  застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та за  результатами атестації робочих  місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а не у розмірі 20 відсотків, як вважає відповідач, починаючи з  дня  набрання чинності цим Законом, з наступним збільшенням щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на  виплату і доставку пенсій, призначених за списком № 1.

Крім того, позивач зазначив, що у абзаці 4 частини 2 встановлено, що при призначенні пенсій за списком 2 зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, діючих до набрання чинності Закону України № 1058.

До позовної заяви позивачем було надано копії розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058 за період з вересня 2006р. по грудень 2006р. У цих розрахунках зазначено фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 за кожним пенсіонером окремо, що є підставою для відшкодування зазначених в них сум підприємством. Відповідні розрахунки були направлені відповідачу у порядку, встановленому чинним законодавством.

02.04.2007р. прокурор надав суду письмові пояснення по справі від 30.03.2007р. № 319вих щодо представлення інтересів держави по даній справі, крім цього прокурор уточнив, що датою підписання  позовної заяви є 08.02.2007р.

Письмові пояснення судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

02.04.2007р. прокурор та  сторони надали суду заяву, в якій надали суду згоду на початок судового розгляду справи в цей же день – 02.04.2007р.

Заява судом розглянута, задоволена та залучена до матеріалів справи.

05.04.2007р. позивач надіслав до суду листа від 04.04.2007р. № 1568/06, в якому просить суд залучити до матеріалів справи докази у підтвердження заявлених позовних вимог. Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

17.04.2007р. у судовому засіданні відповідач надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що заявлені позовні вимоги не  підтверджуються належними доказами та заявлені безпідставно. Заперечення судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Позивач у судовому засіданні 17.04.2007р. надав суду письмові пояснення щодо призначення пенсій на пільгових умовах від 16.04.2007р. №  1686/06, в яких зазначив, що відповідач помилково посилається на ст. 100 Закону України „Про пенсійне  забезпечення” оскільки  жодна із 19 осіб, зазначених у розрахунках фактичних витрат на доставку  і виплату пенсій  та по яких виник спір з відповідачем, на момент  введення в дію Закону України „Про пенсійне забезпечення” не мала повного стажу на зазначених роботах відповідно до вимог раніше діючого законодавства, а тому неможливо застосувати ст. 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Письмові пояснення судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

17.04.2007р. прокурор та сторони по справі надали суду клопотання, в  якому просять суд зупинити провадження у справі та надати їм строк для примирення  до 20.06.2007р.

Клопотання судом розглянуто, задоволено та залучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.04.2007р. провадження у справі було зупинено  до 20.06.2007р.

04 та 05 червня 2007р. на адресу  господарського суду надійшли від позивача письмові розрахунки заборгованості про відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії, призначених відповідно п. „б”- „з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” по кожній особі, яка зазначена в позовні заяві.

15.06.2007р. на адресу суду надійшло клопотання від позивача про поновлення провадження у справі у зв’язку з неможливістю примирення сторін.

Клопотання судом розглянуто, задоволено та залучено до матеріалів справи.

20.06.2007р. господарським судом Донецької області поновлено провадження у справі № 38/80 та призначено судове засідання на 26.06.2007р.

26.06.2007р. позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, в  якій просить суд стягнути з відповідача  суму заборгованості за період з 01.09.2006р по 29.12.2006р. у розмірі 37601грн.28коп., визначену під час звірки заборгованості.

Заява судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

У судове засіданні 26.06.2007р. відповідач не з”явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи.

У судовому засіданні прокурор та сторони надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийнято до розгляду та задоволено.

Судом складений протокол судового засідання згідно вимог ст. 45 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення уповноважених представників прокуратури та сторін, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Донбаспромхіммонтаж” м. Слов”янськ Донецької області (далі- відповідач)  є страхувальником в розумінні норм статті 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Працівникам підприємства відповідача згідно представленого розрахунку було призначено пенсію  на пільгових умовах   ( за списком 2).

В період з  01.09.2006р. по 29.12.2006р. у відповідача виникла заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 37601грн.28коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Внаслідок проведення звірки розрахунків між сторонами сума заборгованості зменшилась, тому позивач просить суд стягнути з відповідача за спірний період 37601,28 грн.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на розрахунки про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, листи від 05.03.2007р. № 1166/07, від 28.03.2007р. № 1427/06, відзив на заперечення від 27.03.2007р. № 1412/06, лист від 040407 № 1568/06, пояснення від 1686/06 від 16.04.2007р., клопотання від 17.04.2007р.,  письмові розрахунки, , клопотання від 07.06.2007р. № 2895/06,  заяву про зменшення позовних вимог від 07.06.2007р. № 2896/06, правовстановлюючі документи  тощо.

Відповідач посилається на відзив на заперечення на позовну заяву від 13.03.207р., заперечення від 16.04.2007р.,  правовстановлюючі документи тощо.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні відповідно ч. 1 ст. 86 КАС України.

Стаття 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” передбачає для призначення пенсій за п.”б”-“з” наявність особливих умов праці, необхідний стаж роботи та своєчасно проведену атестацію робочого місця.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Пункт 4 цього Порядку передбачає, згідно з п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992р.

При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р. відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджено за результатами атестації.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, проведеної до 31.07.1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації), до пільгового стажу зараховується весь період роботи на виробництвах, передбачених списками № 1 і № 2, тобто періоди до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації і подальший період роботи впродовж 5 років після вперше проведеної атестації, за умови, що впродовж цього часу не змінювались виробництво, робота, професія, посада, робоче місце, умови праці працівника, що дають йому право на цю пільгу.

Як вбачається з представлених  документів на підприємстві відповідача атестація вперше була проведена 15.05.1995р. за наказом № 35, тобто впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації. На підставі цього, працівникам підприємства відповідача до пільгового стажу зараховується весь період роботи на проатестованих робочих місцях у виробництвах, передбачених списками № 1 і № 2, а саме, періоди до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації та 5 років після її проведення.

Абзцем першим п.п. “а” статті 100 Закону України “Про пенсійне забезпечення” передбачено, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, передбачених цим Законом, пенсії за віком призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством..

Жодна із 19 осіб, зазначених у розрахунках фактичних витрат на доставку і виплату пенсій та по яких виник спір з відповідачем, на момент введення в дію Закону України “Про пенсійне забезпечення” не мала повного стажу на зазначених роботах відповідно до вимог раніше діючого законодавства, що свідчить про неможливість застосування ст.100 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до відповідних осіб.

Відповідно до пункту 2 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умова або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. N 21-1 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п.6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058, зокрема для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції – також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058 застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.2. Інструкції передбачено,  що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах  особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а  з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного  для призначення пенсій на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції передбачено, що розмір відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058, які надсилаються підприємствам до 20-січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Так, наприклад, гр.Зенцов Володимир Іванович працював на ВАТ “Донбаспромхіммонтаж” з 13.07.1977р. по 19.07.1980р., процент відшкодування складає 22,80%. Робота на іншому підприємстві, яка дає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах: шахта ім. “Гайового” з 14.07.1971р. по 01.03.1973р., завод “Реммаш” з 18.07.1983р. по 11.03.1993р., процент відшкодування по першому підприємству складає 0%, по другому - 77,20%.

Згідно ст. 100 Закону пенсія призначається особам, які працювали до ведення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством.

При цьому при призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 2 робота та інша діяльність, прирівняна до роботи, яка дає право на пільгову пенсію, враховується в розмірі, що не перевищує наявного стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, а період фактичної пільгової роботи повинен відбуватись до 01.01.1992р., бо особам, які працювали до та після 01.01.1992р. на роботах, передбачених списком № 2 і на підприємствах була проведена атестація робочого місця, пенсії призначаються відповідно до ст. 13 Закону.

Згідно п. 6.2 розділу 6 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується в повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, пенсію гр. Зенцому В.І. було призначено із додержанням вимог законодавства України за п. “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” і вона підлягає відшкодуванню підприємством відповідача у розмірі встановленому у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Позовні вимоги підтверджуються представленими доказами по справі та не спростовуються жодним доказом відповідача.

Доводи відповідача щодо закриття провадження у справі суд відхиляє з наступного.

Спір за участю управління Пенсійного фонду України та суб’єкта господарювання про стягнення заборгованості за платежами до Пенсійного фонду України є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб’єкта  владних повноважень, а саме: органу виконавчої влади, що реалізував у цих відносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції щодо контролю надходження страхових внесків та інших платежів до фонду  з наступного.

Визначення управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах як органів державної влади, що здійснюють владні управлінські функції, випливає з Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 8-2 від 30.04.2002р.

Разом з тим,  відповідно до п. 3.1 зазначеного положення основними завданнями управління  є: облік платників страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, збирання та акумулювання а районі (місті) страхових внесків та  інших коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного  фінансування витрат на виплату пенсій, допомоги на поховання та інших соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Фонду.

Таким чином, спір за участю відповідного управління Пенсійного фонду України та суб’єкта господарювання про стягнення заборгованості за платежами до Пенсійного фонду України має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення  фактичних витрат на виплату та доставку пенсії за період з  01.09.2006р. по 29.12.2006р у сумі 37601грн.28коп. є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно вимог ч. 4  ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.1, р.15 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. N 21-1., ст.ст.17, 48, 69, 71, 87, 89,  94, 122-154, 160, 162, 163, пунктів 2-1, 6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Прокурора Калінінського району м.Горлівка в інтересах держави в особі Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Горлівки Донецької області до Відкритого акціонерного товариства “Донбаспромхіммонтаж” м.Слов”янськ Донецької області про стягнення  заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій  за списком № 2 за період з  01.09.2006р. по 29.12.2006р у сумі 37601грн.28коп., задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Донбаспромхіммонтаж” (84112, Донецьк область, м. Слов’янськ, вул. Чубаря, 4, р/р 0096 в Слов’янському відділенні ПІБ, МФО 334561, ЗКПВ 01414672) на користь Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Горлівки Донецької області (84624, Донецька область, м. Горлівка, вул. Безсонова, 28, р/р 12 в ДОУ ВАТ „Державний ощадний банк”, МФО 335106, ЗКПО 21955080) витрати на виплату та доставку пенсії у сумі  37601грн.28коп.

Текст постанови оголошений у судовому засіданні 26.06.2007р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Надруковано 5 примірників:

1 – до справи

2 – сторонам у справі

2-прокурорам