ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007 р.
№ 18/282

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючий суддя
Ходаківська І.П.

судді
Данилова Т.Б.

Савенко Г.В.

розглянувши

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Рівненський авторемонтний завод”

на
постанову від 21.12.2004р. Львівського апеляційного господарського суду

у справі
№ 18/282 господарського суду Рівненської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Рівненський авторемонтний завод”

до відповідачів

3-я особа
1) Рівненської об’єднаної державної податкової інспекції
2) Підприємства Рівненського обласного відділення Всеукраїнського благодійного фонду “Професіонал” Інформаційно-технічний центр “Професіонал”
3) Приватного підприємства “Центр солодкої декорації” “Украса”

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

про
визнання недійсною угоди, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння

За участю представників сторін:

від позивача –не з’явилися

від відповідача –1: Опанасюк А.О., за довіреністю

від відповідача –3: Волошин С.Г., за довіреністю

Рогозін С.В., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 20.09.2004 р. у справі № 18/282 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Рівненський авторемонтний завод", м.Рівне до Рівненської ОДПІ м. Рівне до Підприємства Рівненського обласного відділення Всеукраїнського благодійного фонду “Професіонал” Інформаційно-технічний центр “Професіонал” м.Рівне та до Приватного підприємства “Центр солодкої декорації” “Украса”, м.Рівне, третьою особою виступає Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, м.Рівне та в визнано недійсною угоду купівлі-продажу нерухомості (активів), що перебуває у податковій заставі від 08.12.2003р., визнано за ВАТ „Рівненський авторемонтний завод" право власності на перший, другий, третій поверхи адміністративного приміщення за адресою: м. Рівне, вул. Чернишова, 7, витребувано від Приватного підприємства “Центр солодкої декорації” “Украса” з чужого незаконного володіння –перший, другий, третій поверхи адміністративного приміщення за адресою: м.Рівне. вул.Чернишова, 7 та стягнено судові витрати.

Постановою від 21.12.2004р. Львівського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Приватного підприємства “Центр солодкої декорації” “Украса” та  Рівненської об’єднаної державної податкової інспекції,  задоволені. Рішення   господарського  суду Рівненської області від 20.09.2004р. у справі № 18/282 скасоване та прийняте нове рішення. В позові ВАТ "Рівненський авторемонтний завод", м.Рівне відмовлено повністю.

ВАТ “Рівненський авторемонтний завод” звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2004 р. підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та залишити в силі рішення господарського  суду Рівненської області від 20.09.2004р. у справі № 18/282.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи станом на 2001р. активи позивача, включаючи грошові кошти, рухомі та нерухоме майно, були зареєстровані в податковій заставі, про що внесено запис до Державного реєстру застав рухомого майна від  18.10.2001 р. за номером 303443. В лютому 2003 року Рівненською державною податковою інспекцією відповідно до ст. 10 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  було проведено перевірку з питань проведення заходів по ліквідації заборгованості у зв’язку з чим 12.03.2003 р.   Рівненською   ОДПІ   було   складено   акт  опису   майна    ВАТ "Рівненський авторемонтний завод"   16/24-106 згідно з яким  описано активи позивача, а саме : будинок адмінуправління - 1 - 3 поверхи.

Листом від 21.03.2003р. РВ ФДМУ у Рівненській області повідомило Рівненську ОДПІ про відсутність у статутному фонді ВАТ "Рівненський авторемонтний завод" державної частки майна.

08.12.2003р. між державною податковою інспекцією у м. Рівне (надалі продавець) від імені якого діяло підприємство Рівненського обласного відділення Всеукраїнського благодійного фонду "Професіонал" Інформаційно-технічний центр "Професіонал" на підставі договору - доручення ( в подальшому Брокер - Продавець ), з одного боку та приватним підприємством "Центр солодкої декорації Украса" ( надалі - Брокер - Покупець ), на товарній біржі "Прайс" м. Рівне була укладена угода купівлі-продажу відповідно до якої Продавець продав, а Покупець купив частину приміщення, що належали ВАТ „Рівненський авторемонтний завод" літ. „Р-4" „Приміщення адмінуправління заводу". Дану угоду укладено відповідно до протоколу про хід торгів на цільовому аукціоні № 327-Н від 05.12.2003р. та протоколу № 328-Н від 05.12.2003р.

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним угоди купівлі-продажу нерухомості (активів), що перебуває в податковій заставі від 08.12.03; визнання право власності на перший-третій поверхи адміністративного приміщення та витребування майна з незаконного володіння у приватного підприємства "Центр солодкої декорації "Украса".

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що продаж майна                                ВАТ "Рівненський авторемонтний завод" відбувся  при наявності у статутному фонді заводу державної частки, тому при реалізації спірною майна порушено вимоги Закону України від 29.11.2001р. № 2864 -ІІІ "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки майно реалізоване при наявності у статутному фонді підприємства частки державного майна та дії мораторію на примусову реалізацію майна.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено апеляційним судом, на підставі Указу Президента "Про корпоратизацію підприємств" в 1994році шляхом перетворення державного підприємства у відкрите акціонерне товариство було створено ВАТ „Рівненський авторемонтний завод".

Наказом Фонду державного майна України від 11.05.1995р. було  затверджено план розміщення  акцій  ВАТ  „Рівненський авторемонтний завод", яким було передбачено залишення у державній власності 30 % акцій, а  на решту акцій було надано право Регіональному відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на пільговий та відкритий продаж.

Здійснюючи своє право власника державної частки 30 % акцій, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на підставі акту приймання-передачі від 30.07.1998р., передало зазначену частку акцій до статутного фонду ВАТ "Українська акціонерна промислова автошиноремонтна холдингова компанія "Укрпромавтошиноремонт". В акті зазначено, що останній є підставою для внесення змін до реєстру акціонерів, обов'язки щодо внесення змін до Реєстру акціонерів покладаються на Фонд державного майна України.

Такі зміни внесені реєстратором - ТзОВ "Компанія - Реєстр Плюс", яке веде реєстр власників іменних цінних паперів ВАТ „Рівненський авторемонтний завод". Згідно з реєстром власників іменних цінних паперів власником 30-ти відсоткового пакету акцій ВАТ „Рівненський авторемонтний завод" є Українська акціонерна промислова автошиноремонтна холдингова компанія „Укрпромавтошиноремонт".

Українська акціонерна промислова автошиноремонтна холдингова компанія "Укрпромавтошиноремонт" створена відповідно до Указу Президента Україні від 11.05.1994р. № 224/94 „Про холдингові компанії, що створюються в і процесі корпоратизації та приватизації", наказу Міністерства транспорту Україні від 25.07.1994р. № 399 та наказу ФДМУ від 31.01.1996р. № 15-АТ.

Також апеляційним судом встановлено, що у відповідності до листів ФДМУ від 05.10.2004р. № 17-1832 та від 17.11.2004р. № 31-1/3-1662, отриманих РВ ФДМУ в Рівненській області та Відділом ДВС „частка держави в статутному фонді ВАТ "Рівненський авторемонтний завод" з 20.07.2001р. відсутня". Про відсутність державної частки в статутному фонді позивача вказує виписка з реєстру власників іменних цінних паперів де чітко зазначено, що Фонд державного майна України немає частки у статутному фонді ВАТ "Рівненський авторемонтний завод".

Виходячи із встановлених по справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що державний орган уповноважений державою здійснювати право власності на державну частку акцій використав надане йому право і розпорядився державним пакетом акцій, передавши їх у власність до статутного фонду господарюючого суб’єкта.

З вищенаведеного вбачається, угода купівлі-продажу від 08.12.2003р. згідно якої ДПІ у м. Рівне  на товарній біржі "Прайс" реалізувало спірне майно в рахунок погашення податкового боргу позивача укладена відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" , тому підстави для визнання її недійсною відсутні.

Окрім того, апеляційним судом обґрунтовано відхилено посилання позивача на Закон України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки  відповідно до ст. 2 цього Закону  під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом:

- звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами;

- продажу майна в процесі провадження справи про банкрутство, визначеного статтями 22, 23, 24, 25, 26, 30, частиною одинадцятою статті 42, абзацом другим частини шостої статті 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і продажу майна підприємства.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач не визнавався судом банкрутом та не було відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього.

Посилання позивача в касаційній скарзі на необхідність застосування п.11.1 ст. 11 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" також не може бути прийнято до уваги, оскільки вказана норма стосується лише випадків, коли платник податків перебуває у державній або комунальній власності.

Отже, оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до  ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5,  111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Рівненський авторемонтний завод” залишити без задоволення.

Постанову від 21.12.2004р. Львівського апеляційного господарського суду у справі № 18/282 господарського суду Рівненської області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                      І.  Ходаківська

Судді                                                                                               Т. Данилова

Г. Савенко