СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.06.07                                                                                 Справа № 16/288ад.

Суддя господарського суду Луганської області Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м.Луганська в інтересах держави в особі Інспекції Держенергонагляду в Луганській області відокремленого підрозділу "Держенергонагляд" у Донбаському регіоні та в особі Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Горлівка Донецької області

до Міського комунального підприємства "Благоустрій" Жовтневого району м.Луганська, м.Луганськ

про стягнення штрафу в розмірі 1700 грн.

при секретарі судового засідання Агафоновій С.В.

за участю представників сторін:

від заявника –не прибув,

від позивача –не прибув,

від відповідача –Рубан О.Г., дов. від 02.01.07. №12;

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафу у доход держбюджету  у сумі 1700 грн. за порушення ст. 27 Закону України «Про електроенергетику».

Заявою від 11.06.07. №16/288ад прокурор визначив, що позивачем по справі є Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Горлівка Донецької області в особі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд" у Донбаському регіоні.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 21.05.07. та у судовому засіданні позовні вимоги по суті визнав, але заперечив проти того, що позовну заяву підписано особою, яка не має права його підписувати, оскільки прокурор м. Луганська не має права підписувати позовну заяву в інтересах позивача – ДП «НЕК «Укренерго»в особі відособленої структурної одиниці Інспекції держенергонагляду у Донбаському регіоні електроенергетична система»з огляду на рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 № 3-рп/99 та просить залишити позов без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог прокурор м. Луганська посилається на те, що:

Відповідно до вимог ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян і держави у судах. Підставою представництва прокуратурою інтересів держави у судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок противоправних дій (бездіяльності фізичних або юридичних осіб).

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 08.04.99 у справі № 1-1/99 за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) поняття «орган, на який державою покладено обов’язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

За приписом статей 2,29 Господарського процесуального кодексу України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру»та зазначеного рішення Конституційного суду України, прокурор та його заступник має право подавати позови до господарського суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних  правовідносинах.

При цьому, у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає х посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган. Уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до указу Президента України «Про зміни в структурі центральних органів виконавчої влади»від 15.12.99 № 1573/99, центральним органом державної виконавчої влади, на який покладено здійснення державної політики в галузі паливно-енергетичного комплексу є Міністерство палива та енергетики України.

Законом України «Про електроенергетику»(ст.9) державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії здійснює державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії ( далі –Держенергонагляд), яка підпорядкована безпосередньо Міністерству палива та енергетики України у частині виконання функцій, покладених на Держенергонагляд Положенням про державний енергетичний нагляд на режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 929 від 07.08.96 та діє у складі Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

У відповідності до Положення про відокремлений підрозділ "Держенергонагляд у Донбаському регіоні" ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" завданнями та функціями Держенергонагляду, зокрема, є здійснення контролю за дотриманням суб'єктами електроенергетики, теплопостачання і споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових актів і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та споживання енергії, а також здійснення в межах своєї компетенції контролю за усуненням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії виявлених порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії.

Щодо повноважень Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Луганській області, то п. 2.2 відповідного Положення передбачено здійснення в межах своєї компетенції контролю за усуненням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії Луганської області виявлених порушень законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії тощо.

Згідно з п. п. 4.1.3 та 4.1.9 п. 4. 1  розділу 4 зазначеного Положення Інспекція Держенергонагляду у Луганській області має право застосовувати до суб'єктів господарської діяльності штрафні санкції у порядку, визначеному законодавством; видавати в межах своєї компетенції суб'єктам електроенергетики, теплопостачання і споживачам електроенергії обов'язкові для виконання приписи щодо усунення виявлених інспекцією порушень нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері електроенергетики та теплопостачання і здійснювати контроль за їх виконанням.

Положення про державний енергетичний нагляд, затвердженого постановою КМ України від 07.08.96 № 929 у п. 1.1 законодавець передбачив, що Держенергонагляд має право застосовувати до суб’єктів господарської діяльності штрафні санкції у порядку, визначеному законодавством.

Механізм накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику визначений  відповідним Положенням, затвердженим постановою КМ України від 21.07.99 № 1312. Штраф зараховується до державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.06. у присутності представника відповідача інспектором Державної інспекції з енергетичного нагляду було проведено перевірку виконання Припису Інспекції від 23.01.06. ЛЦ 209№665/2 про усунення порушень законодавства про електроенергетику, що підтверджується актом перевірки від 14.12.06. № ЛЦ 179№98.

У зв’язку з невиконанням відповідачем зазначеного припису, постановою від 09.01.07. № ЛЦ179№98 про накладання штрафу за порушення законодавства про електроенергетику на відповідача накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Зазначена відповідальність передбачена ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п.10 Положенням про накладення штрафів, який передбачає, що суб’єкт господарської діяльності повинен сплатити штраф протягом 30 днів з дня винесення постанови, а у разі несплати штрафу у зазначений термін, він стягується в судовому порядку.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до п. п. 7-11 Положення про порядок накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику рішення про накладення штрафу приймається на підставі акта перевірки суб'єкта господарювання та оформлюється постановою у двох примірниках, один з яких у 3-денний термін надсилається для сплати штрафу суб'єкту порушення; підприємство повинно сплатити штраф протягом 30 днів з дня винесення постанови про його накладення; у разі несплати штрафу  у зазначений термін він стягується в судовому порядку; рішення про накладення на суб'єкта господарської діяльності може бути оскаржене в установленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що постанову  про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику відповідачу було надіслано поштою та ним отримано.

Дану постанову відповідач не оскаржив, доказів сплати штрафу суду не надав.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про те, що прокурор, з огляду на положення законодавчих актів, у позовній заяві обґрунтував порушення інтересів держави і необхідність їх захисту, правильно зазначив орган, який уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, у зв’язку з чим позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню.

За таких обставин позов слід задовольнити повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному  випадку.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Благоустрій" Жовтневого району м.Луганська, м.Луганськ, квартал «Норинського», 4 «а»,  на користь державного бюджету України, кбк 23030300, банк одержувача УДК в Луганській області, м. Луганськ штраф у сумі 1700 грн.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.06.07.

Суддя                                                                                          Р.М.Шеліхіна