СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.07                                                                                 Справа № 13/1

За позовом відкритого акціонерного товариства “Акціонерно-комерційний банк “Капітал” в особі філії № 1 відкритого акціонерного товариства “Акціонерно-комерційний банк Капітал”

до приватного малого підприємства “Фірма “Вардвольф” м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 83755 грн. 77 коп. та звернення стягнення на майно.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Фоменко О.А. дов. № 3/2091 від 11.12.2006 р.

Від відповідача
Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача боргу за кредитом 50 000 грн. 00 коп., відсотків за його користування –22 689 грн. 10 коп.. комісійної винагороди в сумі 11066 грн. 67 коп., та звернення стягнення на майно за договорами застави.

Позивач позов підтримав.

19.02.2007 р. позивачем поданий додаток до позивної заяви яким він збільшує розмір позовних вимог в частині  стягнення відсотків, та просить їх стягнути в сумі 24214 грн. 10 коп., та комісійну винагороду в сумі 11 857 грн. 14 коп.

Позивачем не надано суду доказів направлення заяви про збільшення позовних вимог на адресу відповідача, не надано доказів сплати державного мита, на збільшенні позовні вимоги. За таких обставин, суд не приймає збільшення розміру позовних вимог, та розглядає справи за первісними позовними вимогами.

Відповідач відзив на позов і витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідань,

Відповідач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що між сторонами по справі 14.11.2003 р. був укладений кредитний договір № 47 про надання позивачем відповідачу кредиту в сумі 50 000 грн. 00 коп. строком з 14 листопада 2003 року по 12 листопада 2004 року з сплатою 18 % річних.

Згідно п. 7.8.2 договору за обслуговування кредиту була встановлена ставка комісійної винагороди на користь позивача –0,8 % від середнього щомісячного залишку основної заборгованості за кредитом, зі сплатою комісійної винагороди щомісячно, одночасно з сплатою відсотків за користування кредитом.

Додатковою угодою від 12.11.2004 р. строк користування кредитом був продовжений до 15.08.2005 р., угодою від 16.08.2005 р. до 02.09.2005 р.

Кредит був наданий позивачем відповідачу 28.11.2003 р. шляхом перерахування коштів в сумі 50 000 грн. 00 коп.

З метою забезпечення виконання зобов’язань відповідача за кредитним договором між сторонами були укладені наступні договори застави:

27.01.2004 р. на дизельне паливо в кількості 16 000 літрів на суму 22000 грн. 00 коп. без врахування ПДВ, олію марки М-10 в кількості 1000 літрів на суму 3000 грн. без врахування ПДВ.

27.01.2004 р. на насіння соняшника “Харківський-62” в кількості 2 тони на суму 20 000 грн. з врахуванням ПДВ.

02.06.2004 р. врожай соняшника 2004 р. на полях № 5,6 площею 134 га на загальну суму 100053 грн. 33 коп. без врахування ПДВ.

27.01.2005 р. врожай жита першої репродукції 2005 року  на полі № 4 площею 109 га в кількості 207 тон на загальну суму 124 260  грн.

Відповідач одержаний кредит не повернув.

Згідно розрахунку судної заборгованості наданої позивачем борг за кредитом становить 50 000 грн. 00 коп., за відсотками за користування кредитом 22689 грн. 10 коп., за комісійною винагородою –11 066 грн. 67 коп.

Відповідач заперечень проти позову, або доказів оплати боргу суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно  до  ч.2  п.4  Прикінцевих  та перехідних положень Цивільного кодексу України  щодо  цивільних  відносин,  які  виникли до набрання чинності Цивільним кодексом   України,  положення  цього  Кодексу  застосовуються  до  тих  прав  і обов’язків,  що  виникли  або  продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Згідно ст.. 20 Закону України „Про заставу” заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу за кредитом 50 000 грн. 00 коп., відсотків за його користування –22 689 грн. 10 коп.. комісійної винагороди в сумі 11066 грн. 67 коп., у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –837 грн. 56 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49,75,82-85 Господарського  процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства „Вардвольф” Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Танкістів 30 ідентифікаційний код  19079441 на користь Відкритого акціонерного товариства „Акціонерно-комерційний банк „Капітал” в особі філії № 1 ВАТ „АКБ „Капітал” в м. Луганську м. Луганськ, кв. Дімітрова 23а, ідентифікаційний код 24847379 борг за кредитом 50 000 грн. 00 коп., відсотків за його користування –22 689 грн. 10 коп.. комісійну винагороди в сумі 11066 грн. 67 коп., державне мито у сумі – 837 грн. 56 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., наказ видати.

3. Звернути стягнення  на дизельне паливо в кількості 16 000 літрів на суму 22000 грн. 00 коп. без врахування ПДВ, олію марки М-10 в кількості 1000 літрів на суму 3000 грн. без врахування ПДВ; насіння соняшника “Харківський-62” в кількості 2 тони на суму 20 000 грн. з врахуванням ПДВ.; врожай соняшника 2004 р. на полях № 5,6 площею 134 га на загальну суму 100053 грн. 33 коп. без врахування ПДВ.; врожай жита першої репродукції 2005 року  на полі № 4 площею 109 га в кількості 207 тон на загальну суму 124 260  грн. належні Малому приватному підприємству „Вардвольф” Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Танкістів 30 ідентифікаційний код  19079441 в рахунок погашення боргу за кредитом 50 000 грн. 00 коп., відсотків за його користування –22 689 грн. 10 коп.. комісійної винагороди в сумі 11066 грн. 67 коп.  на користь Відкритого акціонерного товариства „Акціонерно-комерційний банк „Капітал” в особі філії № 1 ВАТ „АКБ „Капітал” в м. Луганську м. Луганськ, кв. Дімітрова 23а, ідентифікаційний код 24847379, наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько