ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2007                                                                                   Справа № 9/424-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Бойко Н.Л., довіреність № 143-4016  від 27.12.06;

від відповідача 1- Шамаров Т.О., юрисконсульт, довіреність № 119  від 01.01.07;

від відповідача 2 - Сакало А.А., довіреність № 1591 від 01.08.06;

від відповідача 3 - не з"явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином  (а.с. 111)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської         області від  12.10.06р.  у справі № 9/424-06

за позовом   відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

до   1- державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

2-товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертрейдінг систем", м. Дніпропетровськ

3- закритого акціонерного товариства "Макіївкокс", м. Макіївка Донецької області

про   стягнення 5432 грн. 62 коп.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 28.02.07, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів”, м. Нікополь Дніпропетровської області звернулося з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ, товариства з обмеженою відповідальністю “Інтертрейдінг” систем”, м. Дніпропетровськ, закритого акціонерного товариства “Макіївкокс”, м. Макіївка Донецької області про стягнення 5432,62 грн. вартості недостачі коксового горішку.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.06 по справі № 9/424-06 (суддя Подобед І.М.) в задоволенні позовних вимог відносно  відповідачів-2,3 відмовлено у зв”язку зі спливом строку позовної давності. Відносно відповідача-2 в задоволенні позовних вимог відмовлено у зв”язку з відсутністю вини у недостачі вантажу.

Не погодившись із рішенням, позивач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, а позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів” звернулося з позовом від 12.09.06 до господарського суду Дніпропетровської області, тобто через чотирі місяці після отримання відповіді на претензію від державного підприємства “Придніпровська залізниця”, що відповідає строкам, встановленим статтею 315  Господарського кодексу України.

Враховуючи пункт 4 статті 4 Цивільного кодексу України, у якій зазначено “Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншого закону, застосовуються відповідні положення цього кодексу або іншого закону”. Стаття 136 Статуту залізниць України протирічить статті 315 Господарського кодексу України, а тому повинна застосовуватись стаття 315 Господарського  кодексу України, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, суб”єктами яких є позивач та відповідачі по даній справі.

Державне підприємство "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ вважає доводи скаржника безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтертрейдінг систем", м. Дніпропетровськ  вважає доводи скаржника безпідставними, також просить рішення залишити без змін.

Закрите акціонерне товариство "Макіївкокс", м. Макіївка Донецької області  також вважає доводи скаржника безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

На адресу відкритого  акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів” по залізничним накладним № 52535285, 52535389, 52535388, 52535128, 52535573 від закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” надійшов коксовий горішок.

Видача вантажу вантажоодержувачу здійснювалась залізницею відповідно до статті 52 Статуту залізниць України з перевіркою ваги вантажу. При цьому виявлена недостача, що підтверджується комерційними актами від 23.10.05 БК 061198/239, БН 743518/244, БН 743517/243, від 20.10.05 БК 061193/234, від 26.10.05 БН 743523/249.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно до частини 1 пункту 4 Правил складання актів, затверджених  наказом Міністерства транспорту України 28.05.02 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02 № 567/6855, комерційні акти складаються на місцях загального користування –у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу.

Згідно до пункту 12 Правил видачі вантажів (статті 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, при наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг, на вимогу одержувача залізниця може перевірити масу вантажів, що перевіряються навалом та насипом і прибули без ознак втрати. У разі відсутності вагонних ваг на станції призначення і в одержувача, ці вантажі видаються без перевірки.

Відповідно до комерційних актів від 23.10.05 БК № 061198/239, БН № 743518/244, БН № 743517/243 вантаж прибув у справних вагонах з поглибленнями на поверхні вантажу, у зв”язку з чим відповідальність за недостачу вантажу повинна бути покладена на перевізника, який не забезпечив схоронність вантажу.

Частиною 2 статті 9 Цивільного кодексу України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Таким законом є, зокрема, Господарський кодекс України, норми якого у регулюванні майнових відносин суб”єктів господарювання є спеціальними по відношенню до норм Цивільного кодексу України.

Це стосується і положень про позовну давність.

Частиною 1 статті 223 Господарського кодексу України передбачено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за  правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 315 Господарського кодексу України для пред”явлення заявником до перевізника позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк. Такої ж тривалості установлено строк для подання позовів до залізниць, зокрема, статтею 136 Статуту залізниць передбачено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

Відтак, з огляду на положення статей 134, 137 Статуту залізниць України, вказаний  термін позовної давності у даній справі пов”язаний з днем настання події, що є підставою для подання позову, а саме, з днем видачі вантажу та виявлення при цьому недостачі вантажу, засвідчену комерційними актами від 23.10.05 БК 061198/239, БН 743518/244, БН 743517/243.

Позивач звернувся з позовною заявою 13.09.06; з заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності  до суду не звернувся. Доказів пропуску строку з поважних причин не надав, отже у суду не має підстав для його відновлення.

Відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Оскільки у відзиві на позовну заяву відповідач-1 заявляв про застосування строку позовної давності (а.с.61), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у позовних вимогах до перевізника за пропуском строку позовної давності.

Підстави для покладання відповідальності на відповідачів-2,3, за недостачу по вказаним комерційним актам відсутні.

Відповідно до комерційних актів від 20.10.05 БК 061193/234 та від 26.10.05 БН 743523/249 вантаж прибув у справних  вагонах, без ознак втрати вантажу при перевезенні. Навантаження у вагонах без ознак втрати вантажу, правильне, рівномірне, течя вантажу  відсутня, люки та двері щільно зачинені.

При таких обставинах відповідальність повинна бути покладена на відповідача-3.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, скорочені строки пред”явлення  позовів вантажоодержувачів до вантажовідправників не встановлені ні Господарським кодексом України, ні Статутом залізниць України.

Отже позовні вимоги в частині стягнення позовних вимог у сумі 1466,33 грн. (848,57 грн. по вагону 60471257 та 617,76 грн. по вагону 67370155), без урахування залізничного тарифу підлягають задоволенню, у зв”язку з тим, що згідно зі статтею 114 Статуту залізниць України поряд з відшкодуванням збитків  залізниця зобов”язана відшкодувати сплачену за перевезення цього вантажу провізну плату, якщо її не включено до вартості втраченого вантажу, лише у випадку повної втрати вантажу. Відшкодування провізної плати у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу Статут не передбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку, відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог в сумі 1466,33 грн. (вартості недостачі у вагонах 60471257 та 67330155), у зв”язку з чим рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 12.10.06 по справі № 9/424-06 в цій частині підлягає скасуванню.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на позивача та відповідача-3 відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.06 по справі № 9/424-06 скасувати частково.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з закритого акціонерного товариства "Макіївкокс", м. Макіївка Донецької області  на користь відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області 1466,33 грн. вартості недостачі коксового горішку, 14,66 грн. державного мита за розгляд справи, 7,33 грн. державного мита за перегляд справи по апеляційній скарзі, 31,85 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті рішення залишити без змін.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           О.М.Лисенко

Суддя                                                                                 О.М.Виноградник

Суддя                                                                                 О.В.Джихур