СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

5 липня 2007 року
Справа № 2-19/143-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача - Чернов Олексій Іванович, довіреність № б/н від 02.03.2007 - орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" в особі Алуштинської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" ;

представник відповідача - Попова Еміне Семенівна, довіреність № 1051/15 від 19.03.2007 - відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Кримгаз";

представник відповідача - не з'явився - Алуштинське управління по експлуатації газового господарства;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Мокрушин В.І.) від 13.03.2007 у справі № 2-19/143-2007,

за позовом           Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі (вул. Гайдара, 3-а, Сімферополь, 95000)

Алуштинської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (вул. Лісова, 1,Алушта,98510)

до           Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" (вул. Училищна, 42а,Сімферополь,95001)

Алуштинського управління по експлуатації газового господарства (вул. Виноградна, 15,Алушта,98500)

про зміни умов договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про зміни умов договору та просив прийняти пункт 5.2 договору № 1 від 17.12.2003 на транспортування газу у редакції позивача.

Відповідач  надав  відзив  на  позов,  позовних  вимог  не  визнав,  просив  у задоволенні  позову відмовити.

У процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд прийняти пункт 5.2 договору у редакції позивача, змінив умови договору у частині вартості природного газу, який транспортується з 01.01.2004 по 01.05.2004 з 31,44 грн. до 28,50 грн. за 1000 м3.

У процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив суд також стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" на користь орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Алуштинської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго"  - 17665,60грн.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.03.2007 (суддя Мокрушин В.І.) позов задоволено.

Суд зобов'язав відповідача прийняти пункт 5.2 договору № 1 від 17.12.2003 на транспортування  природного газу в редакції позивача.

З відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" на користь орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Алуштинської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" стягнуто 85грн. - державного мита та 118грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" в доход державного бюджету України стягнуто 176,65грн. витрат по сплаті державного мита.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням,  відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду скасувати.

Основний аргумент апеляційної скарги полягає в тому, що рішення господарського суду прийнято при порушенні норм матеріального права, оскільки судом не враховано, що відповідно до пункту 3 статті 632 Цивільного кодексу України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до розпорядження в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.07.2007, суддю Прокопанич Г.К. було замінено на суддю Борисову Ю.В.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

17.12.2003 між відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" та орендним підприємством "Кримтеплокомуненерго" в особі Алуштинської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" укладено договір на транспортування природного газу № 1 (а.с.1-15).

Вказаний договір підписаний з протоколом розбіжностей по пункту 5.2 вказаного договору.

Вказаний пункт договору прийнятий сторонами у наступній редакції: "Ціна транспортування 1000 м3 природного газу складає 26,20грн., крім того ПДВ 5,24грн., а всього 31,44грн. Існуюча ціна транспортування визначається до вирішення питань по тарифам транспортування природного газу судами або рішеннями НКРЕ. У випадку зміни ціни за рішенням суду України або НКРЕ: відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" здійснює перерахунок за послуги з транспортування відповідного періоду".

Позивач просив прийняти пункт 5.2 договору у редакції позивача, змінив умови договору у частині вартості природного газу, який транспортується з 01.01.2004 по 01.05.2004  з 31,44 грн. до 28,50 грн. за 1000 м3.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Цивільний кодекс України (у редакції від 16.01.2003) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарський кодекс України (у редакції від 16.01.2003) застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2004 у справі № 2-19/6928-2003 за позовом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" до орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго", третя особа НКРЕ, рішення господарського суду від 29.07.2003 залишено без змін.

Відповідно до вказаного рішення встановлено, що максимальний загальний тариф на транспортування природного газу розподільчими та магістральними трубопроводами, не повинен перевищувати розміру встановленого Постановою НКРЕ № 73 від 29.01.2001 у сумі 52.50 грн.

Аналогічні доводи викладені у Постанові Вищого господарського суду України від 23.03.2005 у справі № 2-19/4376-2004.

В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив суд також стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" на користь орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в особі Алуштинської філії 17665,60грн. - суму переплати за договором № 1 на транспортування природного газу від 17.12.2003, укладеного між відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" та орендним підприємством "Кримтеплокомуненерго" в особі Алуштинської філії.

Таким чином, спір щодо ціни транспортування між сторонами вирішений у судовому порядку.

Оскільки у пункті 5.2 договору сторони передбачили, що ціна транспортування визначається до вирішення питань по тарифам транспортування природного газу судами або рішеннями НКРЕ, а у випадку зміни ціни за рішенням суду України або НКРЕ, відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" здійснює перерахунок за послуги з транспортування відповідного періоду, судова колегія вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та прийняти пункт 5.2 договору № 1 на транспортування природного газу від 17.12.2003, укладеного між сторонами у редакції позивача вказав вартість транспортування газу за період з 01.01.2004 по 01.05.2004 у сумі 28,50 грн. за 1000 м3.

Відповідно до статті 7 Господарського кодексу України (від 16.01.2003 № 436-1V) відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 № 435-1V) сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України (від 16.01.2003 № 436-1V із змінами та доповненнями) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З урахуванням того, що у пункті 5.2 договору № 1 на транспортування природного газу від 17.12.2003, внесені зміни, судова колегія задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача 17665,60грн.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі висловленого, апеляційна інстанція вважає, що рішення господарського суду прийнято при правильному застосуванні норм матеріального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.03.2007 у справі № 2-19/143-2007 залишити без змін.

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кримгаз" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  В.І. Гонтар

Судді                                                                                Ю.В. Борисова

О.А. Щепанська