СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.02.07                                                                                 Справа № 9/24н-ад

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства «Сиріус і К», м. Луганськ, с. Ювілейне

до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську

про визнання протиправним рішення

в присутності представників:

від позивача –Рябоконь О.В. - нач. юр. відідлу, дов. № 01 від 04.01.07,

від відповідача - Буркова О.М. - гол. держ. подат. інсп., дов. № 39590/10 від 27.12.06.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним рішення МДПІ у Ленінському районі  від 10.02.2006. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість приватного підприємства “Лугастарт” з 08.06.2004.

Відповідач,  Ленінська МДПІ у м. Луганську, проти позову заперечує та вважає рішення таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, на думку відповідача, ЗАТ «Сиріус і К»не має законних підстав для звернення з цим позовом до суду, оскільки спірне рішення стосується третьої сторони –ПП «Лугастарт».

У судовому засіданні судом встановлено наступне.

На підставі акту від 10.02.06р. № 1 відповідачем анульовано свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 17320012 (Інд.подат.номер 64), видане 08.06.04р. ПП «Лугастарт», з моменту видачі.

Як результат цієї дії були порушені законні права та інтереси позивача, оскільки податкові накладні, видані позивачу ПП «Лугастартом»по суті стали недійсними і, відповідно, ДПІ в Артемівському районі м. Луганську, де позивач перебуває на податковому обліку, констатував факт безпідставного віднесення позивачем суми 71880,0 грн. до податкового кредиту. Податковим органом позивачу було надіслане податкове повідомлення-рішення про визначення податкового боргу у розмірі основного платежу 71880,0 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 35940,0 грн.

Посилаючись на норми ст.ст. 7.2.4, 7.2.6 ст. 7 Закону «Про податок на додану вартість»від 03.04.97р. № 168/97-ВР (далі –Закон про ПДВ), п. 25 наказу ДПА України № 79 від 01.03.2000р. Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість» (далі –Положення 79) позивач стверджує, що відповідач має право скасувати реєстрацію платника ПДВ виключно з моменту складання акту про анулювання свідоцтва платника ПДВ.

Оцінивши доводи позивача та відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

На думку позивача, дії податкового органу порушили його законні права та інтереси, оскільки податкові накладні, видані йому ПП «Лугастарт», фактично визнані недійсними а ДПІ у Артемівському р-ні, де позивач знаходиться на податковому обліку, констатував факт безпідставного віднесення позивачем суми 71880,0 грн. до категорії податкового кредиту, надіславши позивачу податкове повідомлення-рішення, яким зобов’язано сплатити до бюджету 71880,0 грн. основного боргу та 35940,0 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень…

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний позов –звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; відповідно до п. 8) цієї статті позивач –особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду…

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1)          що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2)          що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3)          про накладення адміністративних стягнень;

4)          щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об’єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином ЗАТ «Сиріус і К»має законні підстави для звернення з цим позовом до адміністративного суду.

Щодо суті спору.

Відповідно до п. 9.8 ст. 9 Закону про ПДВ реєстрація платника ПДВ діє до дати її анулювання. Законодавець зазначив, що у разі анулювання реєстрації платник податку позбавляється права на нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, але у строки, визначені законом, є зобов’язаним погасити суму податкових зобов’язань або податкового боргу з цього податку, що виникли до такого анулювання… При анулюванні реєстрації останнім податковим періодом вважається період, який розпочинається від дня, наступного за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем такого анулювання.

Відповідно до абз. 4 п. 25.1 Положення 79, за наявності підстав для анулювання реєстрації податковий орган анулює реєстрацію платника ПДВ. Дата анулювання реєстрації визначається згідно з пп. 25.3 цього пункту.

У пункті 25.3 зазначено, що за наявності підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ орган державної податкової служби здійснює таке анулювання:

- на дату подання заяви або затвердження акта про анулювання реєстрації, якщо не визначений граничний термін дії свідоцтва або дата втрати особою статусу платника податку, або коли є підстави для анулювання до закінчення терміну дії свідоцтва;

- на дату закінчення терміну дії свідоцтва, за день до втрати особою статусу платника ПДВ, на дату прийняття рішення чи події в інших випадках.

Суд погоджується з доводом позивача, що чинним законодавством не передбачено можливості для органів податкової служби скасовувати свідоцтва платника ПДВ з моменту видачі цього свідоцтва, податкові органи мають право скасовувати свідоцтво платника ПДВ лише на дату складання акту про анулювання свідоцтва.

З урахуванням викладеного позов ЗАТ «Сиріус і К»підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 94 КАС України з Державного бюджету України стягуються судові витрати на користь позивача.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем сплачене держмито у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повернення зайво сплаченого судового збору здійснюється судом за клопотанням особи, яка його сплатила.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним рішення Ленінської МДПІ у м. Луганську від 10.02.06р. про анулювання реєстрації платника ПДВ Приватного підприємства «Лугастарт»з 08.06.04р.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача, закритого акціонерного товариства «Сиріус і К», 91493, м. Луганськ, с. Ювілейне, вул. Артема, 10, , судові витрати у розмірі 3,40 грн.

4. Повернути позивачу зайво сплачену суму за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн., оскільки це не передбачено  КАС України, видавши з матеріалів справи відповідне платіжне доручення.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 19.02.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г.Ворожцов