ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.                                                                                    Справа № 12/50-07

за позовом: Приватного підприємства «Віто» (21021, м. Вінниця, вул. Космонавтів,8, ідент.код 32257690)

до:Державної податкової інспекції у м. Вінниці (21027 м. Вінниця, вул. 30-річчя Перемоги, 21)

3-тя особа на стороні відповідача – Державна податкова адміністрація у Вінницькій області

про визнання протиправними і скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій

Суддя господарського суду Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Геєчко Т.А.

Представники :

позивача     :   Слюсар О.В. – за дорученням

відповідача :   Волощук В.О. – за дорученням

3-ї особи – Томчук А.В. – за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про визнання протиправними дій ДПІ у м. Вінниці, пов’язаних з проведенням перевірки щодо додержання вимог Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» та Закону України «Про державну податкову службу в Україні» за актом № 236763 від 11.12.2006 р., про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у м. Вінниці № /0 від 13.12.2006 р.

У попередньому засіданні прийнято відмову представника позивача та закрито провадження у справі в частині визнання протиправними дій ДПІ у м. Вінниці, пов’язаних з проведенням перевірки щодо додержання вимог Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» та Закону України «Про державну податкову службу в Україні» за актом № 236763 від 11.12.2006 р.

Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у м. Вінниці № /0 від 13.12.2006 р. мотивовано тим, що позивач здійснює діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу, пов'язану із улаштуванням гральних автоматів, зокрема, за адресою: м. Вінниця, пл. Г. Сталінграду, 1. За наслідками здійсненої податковим органом документальної перевірки відокремленого підрозділу ПП «Віто» за вказаною адресою, останній дійшов висновку, що позивачем не придбано 3 торгові патенти та застосував штрафні санкції за надання послуг у сфері грального бізнесу без використання торгових патентів. Такий висновок, на думку позивача,  суперечить положенням Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

Відповідач проти позову заперечив. Вважає, що на кожний гральний автомат, який має декілька гральних полів,  торгові патенти мають бути придбані пропорційно кількості гральних полів.

В судовому засіданні представники сторін, відповідно, позовні вимоги та заперечення на позов підтримали. Представник 3-ї особи проти позову також заперечив.

З пояснень представників сторін і 3-ї особи та наданих матеріалів, суд вбачає таке.

Позивач здійснює діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу, пов'язану із улаштуванням гральних автоматів, зокрема у гральному залі на пл. Г. Сталінграду, 1 у м. Вінниці.

11 грудня 2006 р. державними податковими інспекторами Державної податкової адміністрації у Вінницькій області здійснена перевірка щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків на товари (послуги) Приватним підприємством «Віто» у гральному залі по пл. Г. Сталінграду, 1 у м. Вінниці.

Перевіркою встановлено, що за вказаною адресою у порушення п. 4 ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» здійснюється надання послуг у сфері грального бізнесу на 14 гральних автоматах із 23 гральними місцями без придбання трьох гральних патентів з 11.12.2006 р.; три гральних автомати типу «стовб» мають у своєму складі по чотири гральні місця (сторони).

Наслідки перевірки оформлено актом № 236763  від 11 грудня 2006 р., на підставі якого державною податковою інспекцією у м. Вінниця, на обліку якої знаходиться позивач, прийнято рішення № /0 від 13 грудня 2006 р. про застосування до позивача на підставі п. 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу" та відповідно до ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» штрафних (фінансових) санкцій у сумі 67,74 грн.

При цьому, як пояснили представники відповідача і 3-ї особи, контролюючий орган виходив з того, що на гральні автомати з чотирма гральними полями має бути придбано торгові патенти пропорційно кількості гральних полів.

Позивач проти цього заперечує, посилаючись на те, що законодавством передбачено придбання торгових патентів на гральні автомати вцілому, що ним зроблено.

Заслухавши пояснення представників сторін та 3-ї особи, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України від 23 березня 1996 року № 98/96-ВР «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» (далі – Закон № 98/96-ВР), патентуванню підлягають операції з надання послуг у  сфері   грального   бізнесу,   які   здійснюються суб'єктами   підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами.

Гральним бізнесом у розумінні цього Закону вважається діяльність, пов’язана із улаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем.  Казино, інші гральні місця (дома) повинні займати окремі приміщення або будівлі та мати гральний зал для відвідувачів (крім гральних автоматів) (ч. 2 ст. 5 Закону № 98/96-ВР).

Частиною 3 ст. 5 Закону № 98/96-ВР вартість  торгового  патенту  на  здійснення  операцій  з надання послуг у сфері грального бізнесу встановлено у фіксованому розмірі (за рік) зокрема: для використання грального автомата з грошовим або майновим виграшем - 4200 гривень.

Частина 4 ст. 5 Закону № 98/96-ВР передбачає, що торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу має бути виданий на кожне гральне місце (гральний автомат, гральний стіл).

Аналіз даних норм Закону свідчить, що під окремою одиницею у сфері грального бізнесу з використання гральних автоматів, щодо якої суб"єкти господарювання повинні придбавати торговий патент, розуміється гральний автомат вцілому, а не його частина.

Наказ Міністерства фінансів України „Про затвердження Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор і Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор" від 18 квітня 2006 р. № 40/374 визначає гральний автомат як „механічне, електричне, електронне обладнання або пристрій, що використовується для проведення азартних ігор, результат яких визначається без участі працівника ліцензіата програмою роботи цього обладнання (пристрою) і використанням генератора випадкових чисел, який міститься всередині корпусу такого обладнання (пристрою), і сума виграшу нараховується обладнанням (пристроєм) автоматично".

Кожен з гральних автоматів типу „Мистер Твистер", які використовувались позивачем за адресою: м. Вінниця, пл. Г. Сталінграду, 1, - за своїми технічними характеристиками представляє собою саме такий електронний пристрій і є одним ігровим автоматом.

З огляду на наведене, висновок відповідача щодо необхідності придбання позивачем 4-х торгових патентів на кожен такий гральний автомат суд вважає безпідставним, а позовні вимоги про визнання протиправним та скасування  податкового рішення № /0 від 13.12.2006 р.  - такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись розділом УП, ст.ст. 7, 71, 86, 94 ч. 1, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Позов в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у м. Вінниці № /0 від 13.12.2006 р. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Вінниці № /0 від 13.12.2006 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Віто» (21021, м. Вінниця, вул. Космонавтів, 8, ідент.код 32257690) 1,7 грн. витрат на сплату судового збору.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                              Кожухар М.С.

Повний текст постанови складено  01.03.2007 р