СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18"
травня 2007 р.                                                                              Справа  № 19/156

За позовом підприємець
ОСОБА_1

до відповідача Відкрите акціонерне
товариство "Рівненське підприємство автобусних станцій"

про стягнення в сумі 2360 грн.
00 коп.

Суддя  Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  не з'явився

Від відповідача : представник
Сисюк М.В.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з відповідача 2360,00 грн. -суми збитків, завданих
внаслідок пошкодження транспортного засобу на автостанції відповідача. Вимогу
обгрунтовує тим, що несвоєчасне усунення відповідачем снігових опадів в м.Сарни
на території автовокзалу призвело до утворення снігового накату та нерівностей
у вигляді ям товщиною 15-20 см. Вищезгадані дорожні умови, під час проїзду
через територію автостанції, призвели до пошкодження ходової частини  транспортного засобу, який належить позивачу,
і як наслідок, нанесення збитків у вигляді вартості запасних частин та
виконаних ремонтних робіт. В судовому засіданні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач проти позову заперечує,
мотивуючи тим, що вимоги позивача не підтверджені належними та допустимими
доказами. Просить в позові відмовити.

Статті
20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання
складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позивачу в
позові слід відмовити.

Суд виходив з такого.

Позивач -приватний підприємець
ОСОБА_1, на підставі договору НОМЕР_1 від 01.04.2004 року здійснює пасажирські
перевезення на маршруті “Рівне-Висоцьк через Вербівку” в режимі маршрутного
таксі. Поряд з цим, 09.03.2006 року між ВАТ “Рівненське підприємство автобусних
станцій” та підприємцем ОСОБА_1 укладено договір НОМЕР_2 про сумісну
діяльність, пов'язану з регулярними перевезеннями пасажирів автомобільним
транспортом.

Відповідно до ст. 36 Закону України
“Про автомобільний транспорт”, власники автостанцій несуть відповідальність за
якість та безпеку послуг, що надаються автостанціями пасажирам та автомобільним
перевізникам, технічний та санітарно-гігєнічний стан будівель, споруд,
обладнання та території автостанції.

Як зазначає позивач, 04 лютого 2007
року об 19:50 год., під час проїзду по території автовокзалу м. Сарни було
пошкоджено транспортний засіб Mersedes Benz 711D, державний номер НОМЕР_3, який
слідував маршрутом “Рівне-Висоцьк через Вербівку”. Причиною пошкоджень
виявилось несвоєчасне усунення снігових опадів на території автовокзалу, що
призвело до утворення снігового накату та нерівностей у вигляді ям товщиною
15-20 см.

Зі слів позивача вбачається, що
внаслідок попадання у яму, на транспортному засобі було пошкоджено:

-          ступіцу;

-          полувісь;

-          задній гальмівний барабан;

-          2 підшипники.

Вартість деталей становить 2300
грн. 00 коп., окрім того вартість ремонтних робіт складає 60 грн. в
підтвердження чого надано товарні чеки та акт виконаних робіт НОМЕР_4 від
07.02.2007 р.

Враховуючи викладені події, позивач
вимагає від ВАТ “Рівненське підприємство автобусних станцій”, якому підвідомча
автостанція у м. Сарни, відшкодування завданих збитків в розмірі 2360 грн. 00
коп.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду
документів, які б підтверджували факт пошкодження транспортного засобу саме на
території автостанції в м. Сарни (протокол огляду місця події та про
пошкодження транспортного засобу оформлений компетентними органами тощо);
документів автотехнічної експертизи, які б підтверджували пошкодження
транспортного засобу саме внаслідок проїзду через автостанцію м. Сарни, а також
будь-яких інших доказів в підтвердження заявлених вимог.

Додана до позовної заяви довідка
4-го міжрайонного ВДАІ УМВС України в Рівненській області не може бути належним
доказом, оскільки підтверджує тільки огляд працівниками УМВС території
автостанції 06.02.2007 р., в той час як пригода трапилась 04.02.2007 р. Також, як
вказується в довідці - в момент пригоди працівники ВДАІ УМВС повідомлені не
були.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного в позові
слід відмовити. Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України залишаються за
позивачем.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у
разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91
Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із
рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне
подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.
Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 49,  811, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
Тимошенко О.М.

Повний
текст рішення підписано "20" червня 2007 р.