ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.02.07
Справа № 15/690-06.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Технічний центр Радіо системи”

до відповідача Приватної фірми “Ірис”

про стягнення 2671 грн. 05 коп.

за зустрічним позовом Приватної фірми «Ірис»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Технічний центр Радіо системи”

про визнання договору недійсним

СУДДЯ                               Резниченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача:          Маріна К.В. довіреність б/н від 17.10.2006р.

Від відповідача: Колеснікова А.В. доручення б/н від 07.12.2006р.

В судовому засіданні 11.01.2007р. оголошувалася перерва до 18.01.2007р., в судовому засіданні 18.01.2007р. оголошувалась перерва до 25.01.2007р., в судовому засіданні 25.01.2007р. оголошувалась перерва до 01.02.2007р. об 11 год. 15 хв.

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 2671 грн. 05 коп. боргу, а саме: 2496 грн. 05 коп. заборгованості за договором № 092 від 13.06.2003р. про підключення до мережі Інтернет та 175 грн. 00 коп. – 3% річних за прострочення виконання грошового зобов‘язання.

В судове засідання позивач подав клопотання про уточнення позовних вимог від 01.02.2007р., б/н, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 2496 основного боргу за договором № 092 від 13.06.2003р. про підключення до мережі Інтернет та судові витрати по справі. Згідно ст. 22 ГПК України клопотання про уточнення позовних вимог прийнято судом до розгляду.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, оскільки позивач після 15 липня 2004 року не надав йому рахунок на оплату послуг та акт виконаних робіт, тому він не мав змоги сплатити отримані послуги своєчасно, також він зазначає, що в серпні-жовтні 2004р. не отримував від позивача послуги мережі Інтернет, рахунки та акти виконаних робіт йому не надсилалися та не підписувалися. Крім того, позивач пояснює, що з вересня 2004р. він взагалі не міг отримувати послуги мережі Інтернет за договором № 092 від 13.06.2003р., бо з 1 вересня 2004р. припинив дію договір оренди приміщення за адресою: м. Суми, вул. Кірова, 25, офіс 305, за якою він отримував вказані послуги.

Відповідач по первинному позову в судове засідання 25.01.2007р. подав зустрічну позовну заяву, яка прийнята судом та відповідно до якої він просить визнати договір №092 від 13.06.2003р. недійсним, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про телекомунікації», технічні засоби телекомунікацій повинні мати виданий у встановленому законодавством порядку документ про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікацій, а позивач по первинному позову не має сертифіката відповідності на систему обліку спожитої інформації, а також, на його думку, позивач по первинному позову порушує вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», оскільки періодичних перевірок та атестацій в місцевих органах стандартизації та метрології на систему обліку спожитої інформації не проводив.

Відповідач за зустрічним позовом подав відзив на зустрічний позов, в якому позовні вимоги щодо визнання договору №092 від 13.06.2003р. недійсним не визнає. Ним усно в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо поданого зустрічного позову.

Також, позивачем по первинному позову подані  додаткові документи по справі в обґрунтування заявлених вимог, а саме роздруківки деталізованої статистики щодо надання послуг Інтернет за червень-жовтень 2004р., які долучені судом до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази,  суд

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2003 року між ТОВ «Технічний центр Радіо Системи» та приватною фірмою «Ірис» укладено договір № 092 про підключення абонента до мережі Інтернет через виділений канал передачі даних і надання послуг мережі Інтернет посредством постійного підключення.

За цим договором виконавець (ТОВ «Технічний центр Радіо Системи») зобов'язався підключити абонента (ПФ «Ірис») до мережі Інтернет і надавати послуги Інтернет за адресою: м. Суми, вул. Кірова 25, офіс 305. Абонент, в свою чергу, зобов'язався оплатити вартість підключення та користування мережею Інтернет (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до пунктів 2.3.3, 4 договору № 092 від 13.06.2003р.  послуги, які надаються абоненту підлягають оплаті за тарифами, затвердженими згідно чинного законодавства на момент надання послуг та в порядку, встановленому чинними «Правилами користування місцевим телефонним зв'язком» не пізніше 15 числа кожного місяця на підставі рахунку, який виставляється виконавцем і передається абоненту телефаксом. Базова абонентська плата виплачується авансом.

Розрахунки платежів складаються виконавцем і фіксуються у двосторонніх щомісячних актах між виконавцем і абонентом. Крім того, в разі порушення строків оплати, передбачених пунктом 2.3.3 договору, здійснюється автоматичне обмеження доступу абоненту до послуг зв'язку в порядку, передбаченому пунктом 63, правил користування місцевим телефонним зв'язком, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 22 квітня 1997 року № 385.

Пункт 2.2.1. договору встановлює, що у випадку порушення абонентом зобов'язань за договором, а також інших зобов'язань, передбачених нормативними документами в галузі зв'язку, виконавець має право призупинити або припинити надання послуг користування Інтернет абоненту до припинення дії договору в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.2. договору № 092 від 13.06.2003р. виконавець в односторонньому порядку припиняє дію договору, про що в письмовій формі сповіщає абонента на протязі 14 календарних днів з моменту прийняття рішення про припинення дії договору.

Відповідач по первинному позову в судове засідання 25.01.2007р. подав зустрічну позовну заяву, яка прийнята судом та відповідно до якої він просить визнати договір №092 від 13.06.2003р. недійсним.

В судове засідання позивач подав клопотання про уточнення позовних вимог від 01.02.2007р., б/н, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 2496 грн. 05 коп. основного боргу за договором № 092 від 13.06.2003р. про підключення до мережі Інтернет та судові витрати по справі. Згідно ст. 22 ГПК України клопотання про уточнення позовних вимог прийнято судом до розгляду.

Як пояснив представник позивача, відповідач з липня 2004р. по жовтень 2004р. заборгованість за отримані послуги не погасив, і на день розгляду справи в суді, по основному боргу заборгованість відповідача складає 2496 грн. 05 коп.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, листом від 31.10.2004 року ТОВ «ТЦ Радіо Системи» повідомило відповідача про наявну з його боку заборгованість та обумовлене розірвання договору, та запропонувало відповідачу негайно сплатити зазначену заборгованість, але відповіді на цей лист не отримало. Тому, позивач був змушений звернутися до суду з позовною заявою від 30.10.2006р., б/н про стягнення заборгованості.

Факт надання позивачем послуг за липень-жовтень 2004р. підтверджується податковими накладними від 31.10.2004р. №5182, від 30.09.2004р. №4607, від 31.08.2004р. №4070, від 31.07.2004р. №3558, роздруківками деталізованої статистики щодо надання послуг Інтернет за вказаний період та  іншими матеріалами справи.

Заперечення відповідача стосовно зміни ним адреси за якою надавались послуги і його не можливість ними користуватися не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки ним не подано доказів повідомлення позивача про зміну адреси, а також  у п. 9.5 договору № 092 від 13.06.2003р. вказано, що договір залишається в силі в разі зміни реквізитів сторін, зміни їх реєстраційних документів, в тому числі зміна власника, організаційно-правової форми  і т.і. Пункт 4.3 договору визначає, що не використання послуг не може бути підставою для несплати наданих послуг.

Згідно із ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов’язання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги по стягненню 2496 грн. 05 коп. заборгованості за договором № 092 від 13.06.2003р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України.

Відповідач за зустрічним позовом подав відзив на зустрічний позов, в якому позовні вимоги щодо визнання договору №092 від 13.06.2003р. недійсним не визнає. Ним усно в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо поданого зустрічного позову.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, перебіг строку позовної давності у даному випадку розпочався з 13.06.2003р., так як при підписанні договору №092 від 13.06.2003р. ПФ «Ірис»  був ознайомлений із його умовами, правами та обов‘язками сторін за договором. Тому строк позовної давності на звернення до суду із заявою про визнання недійсним договору №092 від 13.06.2003р.  сплив 13.06.2006р., а ПФ «Ірис» заявлено зустрічний позов 22.01.2007р.

Частиною 3 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, оскільки відповідачем за зустрічним позовом усно в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, суд застосовує позовну давність.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України  сплив позовної давності, про застосування  якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню 95 грн. 31 коп. витрат по держмиту та 110 грн. 26 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватної фірми “Ірис” (м. Суми, вул. Кірова, 25, офіс 305, код 22980217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Технічний центр Радіо системи” (м. Суми, майдан Незалежності, 1, 21127420) 2496 грн. 05 коп. заборгованості, 95 грн. 31 коп. витрат по держмиту та 110 грн. 26 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В задоволенні зустрічного позову – відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                                О.Ю. Резниченко

Повний текст рішення підписано 01.02.07 р.