ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2007 р.                                                 Справа №  4/242/07

Позивач           Відкрите акціонерне товариство енергопостачальна компанія

“Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва

вул. Чигрина, 94, м. Миколаїв, 54055

Відповідачі          1. Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство “Соляні”

вул. Архітектора Старова, 6, м. Миколаїв, 54017

2. Територіальна громада м. Миколаєва  в особі Миколаївської міської

ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв

суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача           Бондарець І.О. довіреність № 023/07-61 від 01.02.2007р.

Від 1 відповідача           Журенко Т.О. довіреність № б/н від 03.01.2007р.

Від 2 відповідача           Василинюк О.В. довіреність № 813/20/36 від 28.03.2007р.

СУТЬ СПОРУ: про  стягнення в субсидіарному порядку  за договором № 44/5778 від 01.01.2005р. 352903,08 грн. з яких: 350118,07 грн. заборгованість за термін з грудня 2005р. до лютого 2007р. та 2785,01 грн. заборгованість по акту № 1955 від 10.07.2006р.

Перший відповідач позов визнав у повному обсязі (а.с. 100).

Другий відповідач позов заперечив, посилаюсь на ст. 176 ЦК України та  статут відповідача 1 (детальніше у відзиві а.с. 93-94).

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення  представників сторін, суд –

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів   в субсидіарному порядку 352903,08 грн. з яких: 350118,07 грн. заборгованість за активну електроенергію за термін з грудня 2005р. до лютого 2007р. та 2785,01 грн. заборгованість по акту № 1955 від 10.07.2006р., посилаючись на неналежне виконання останнім своїх обов’язків за договором  про постачання електричної енергії  №44/5778 від 01.01.2005р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю за рахунок відповідача 1, виходячи з наступного:

01.01.2005р. позивач та 1 відповідач уклали договір №44/5778 про постачання електричної  енергії і  про технічне забезпечення електропостачання житлових організації  (арк.спр.15).

На виконання п.2.1, п.2.2 договору 1 відповідач був зобов’язаний знімати показання  електролічильників  щомісячно  17 числа та здійснювати оплату платіжних документів самостійно шляхом перерахування позивачу коштів у 5-денний строк після 17 числа.

За  термін з 01.12.05р. по 28.02.07р. позивач поставив 1 відповідачу електроенергію в кількості 1 934 779 кВт.г. на загальну суму 391 568,90 грн., що підтверджується звітами 1 відповідача та рахунками позивача, що виставлялись на оплату щомісячно (арк.спр.30-79).

Відповідач 1 свої обов’язки по сплаті спожитої електроенергії за визначений термін виконав частково, сплатив позивачу 41 450,85 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 29).

Таким чином, заборгованість 1 відповідача станом на час звернення до суду з позовом  склала 350 118,07грн., що підтверджується розрахунком, актом звірки станом на 01.06.2007р. та довідкою позивача (арк.спр.12-14, 28, 131).

Відповідач-1 доказів погашення боргу станом на час розгляду справи не надав, заборгованість визнав у повному обсязі, позовні вимоги не заперечив.

10.07.2006р.  представниками позивача  було проведено перевірку  точки обліку 1 відповідача –службове приміщення за адресою пр-т Героїв Сталінграду, 19-А по дотриманню правил користування електричною енергією 1 відповідачем. Перевіркою встановлено безоблікове використання електричної енергії, а саме –підключення фазного проводу АПВ 2*2,5мм2 (2 за 1), L=50 см. Схованою електропроводкою поза електролічильником для живлення струмоприймачів, використання штучного нуля, відсутність розрахункового електролічильника, що підтверджується актом перевірки № Э1955 від  10.07.2006р. та актом № 1851 (арк.спр. 81-82), складеним згідно з п.6.40 ПКЕЕ  та  підписаним трьома представниками позивача. Перший відповідач від отримання акту відмовився.

Згідно п.6.42 ПКЕЕ на підставі акту перевірки від 10.07.2006р. уповноваженими представниками позивача під  час  засідання  комісії  з  розгляду  актів  про порушення було визначено обсяг неврахованої електричної енергії та суму 2785,01 грн. завданих  споживачем  збитків  за термін з 10.01.2006р. до 10.07.2006р., тобто за останні 6 місяців (а.с. 85), на підставі п.6.40 ПКЕЕ та  п.2.6  Методики   обчислення обсягу електричної енергії …, затвердженої  постановою НКРЕ  від 04.05.2006р за № 562.

Рішення комісії оформлено протоколом  № 71 від 26.07.06р. (а.с. 83), згідно якого представник 1 відповідача був присутнім на засіданні комісії, протокол підписав без зауважень  та отримав рахунок на суму 2785,01 грн.

Відповідач-1 рахунок  не оплатив, свої обов’язки, щодо оплати боргу за електроенергію не виконав, але позов не заперечив.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до  умов  договору або вимог ЦК України. Отже, позов підлягає задоволенню повністю за рахунок відповідача-1.

Щодо другого відповідача, то посилання позивача на ст.ст. 174, 176 ЦК України, ст. 78 ГК України та ст. 77 Закону України “Про місцеве самоврядування”, якими обгрунтовано позовні вимоги, не приймаються судом до  уваги, оскільки:

Згідно ст. 619 ЦК України субсидіарна відповідальність може бути застосована лише у випадках, передбачених договором або законом поряд із відповідальністю боржника.

Діюче законодавство та договір між позивачем та відповідачем-1 не передбачає субсидіарну відповідальність в даному випадку.

Згідно ст. 176 ЦК України територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними  юридичних  осіб, крім випадків, встановлених законом, про що також визначено в п. 1.5. статуту відповідача-1, а саме: “власник –Миколаївська міська рада, не несе відповідає по зобов’язанням підприємства -  Комунального житлово-експлуатаційного підприємства “Соляні”.

Шкода,  заподіяна юридичним і фізичним особам, відповідно до ст. 77 Закону України “Про місцеве самоврядування”, підлягає відшкодуванню лише в результаті неправомірних рішень,  дій  або  бездіяльності  органів  місцевого самоврядування.

Отже, позовні вимоги щодо відповідача-2 обґрунтовані невірним тлумаченням діючого законодавства. Враховуючи викладене, в позові до другого відповідача  - територіальної громади м. Миколаєва  в особі Миколаївської міської ради необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести на 1 відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального житлово-експлуатаційного підприємства “Соляні” (вул. Архітектора Старова, 6, м. Миколаїв, ) на користь відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії “Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва  (вул. Чигрина, 94, м. Миколаїв, ) суму 352903,08 грн., 3529,03 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати позивачу.

Повернути  відкритому акціонерному товариству енергопостачальній компанії “Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва  (вул. Чигрина, 94, м. Миколаїв, ) з держбюджету зайво сплачене державне мито в сумі 224,00грн.., перераховане за платіжним дорученням № 825 від 28.03.2007р.

В позові до другого відповідача  - територіальної громади м. Миколаєва  в особі Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв) відмовити.

Рішення може бути оскаржене у 10-денний строк.

Суддя                                                        Т.М.Дубова