ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2007 р.                                                           Справа № 16/207-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Немченко Л.М. при секретарі Андреєвець А.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Закритого акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в особі Херсонської філії, м.Херсон

до Херсонської міської Ради. м.Херсон

про  визнання неправомірними дій та скасування частково рішення.

за участю представників сторін:

від  позивача - Шулік А.О., довіреність № 1983 від 13.02.2007 р.

від  відповідача - Шпінь С.О., довіреність № 9-307-9/21 від 04.06.2007 р.

Закрите акціонерне товариство “Комерційний банк "Приватбанк” (позивач)  звернувся до суду з позовом, в якому просить   визнати  незаконними дії Херсонської міської Ради та скасувати   рішення 11 сесії Херсонської міської Ради (відповідач) п'ятого скликання від 29.03.07 №  349 “Про  відмову в наданні дозволу на розробку землевпорядної документації щодо оформлення права землекористування, в поновленні договорів оренди, в наданні в оренду земельних ділянок і в розірванні договору оренди земельної ділянки” в частині відмови у наданні Приватбанку дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,0598 га по вул. Перекопській 156 а у м. Херсоні під функціонування та обслуговування відділення Херсонської філії Приватбанку ( п.1.4). Також позивач просить зобов'язати Херсонську міську раду у місячний термін та згідно встановленому порядку надати позивачеві дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,0598 га по вул. Перекопській 156 а у м. Херсоні.

Відповідач  позивні вимоги не визнає та пояснює, що спірне рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна  частина рішення.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням 11 сесії Херсонської міської Ради п'ятого скликання від 29.03.07 №  349 “Про  відмову в наданні дозволу на розробку землевпорядної документації щодо оформлення права землекористування, в поновленні договорів оренди, в наданні в оренду земельних ділянок і в розірванні договору оренди земельної ділянки” п.1.4  було  відмовлено у наданні Приватбанку дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,0598 га по вул. Перекопській 156 а у м. Херсоні під функціонування та обслуговування відділення Херсонської філії Приватбанку.

Зазначене рішення, на думку позивача, порушує його законні інтереси та права, в зв”язку з чим він звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до  Роз”яснень ВАС України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов”язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов”язковий характер для суб”єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/ або  визначеній  законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов”язковою умовою визнання  акта недійсним є також порушення, в зв”язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Система, засади організації та діяльності  органів місцевого самоврядування в Україні визначені законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". За змістом статті 2 вказаного Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування  вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і  законів України.

Судом встановлено, що Позивач набув прав власності на нерухоме майно, що складається із кафе, бар з ігровим залом літ.А”, огорожа № 1,2, вимощення № 1, підпірна стіна 3 по вул. Перекопській 156 “а” в м. Херсоні загальною площею 318,2 кв.м  на підставі договору купівлі –продажу, укладеним ним з  гр. Соміковою М.А. та гр. Зайцевим О.А. від 09.11.06, який нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджено копією зазначеного договору та витягом із Державного реєстру правочинів.

Відповідно до ст.120 ЗК України  при переході права власності на будівлі і споруди право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно - правових угод, а право користування –на підставі договору оренди. При відчужені будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно  з договором оренди земельної ділянки.

Із огляду на встановлені факти та приписи законодавства, суд дійшов до висновку, що позивач, з часу придбання нерухомого майна набув право оренди земельної ділянки, на якій розташоване це майно.

Судом встановлено, що для реалізації свого права на користування земельною ділянкою на умовах оренди позивач звернувся з заявою про надання дозволу на розробку проектно –технічної документації із землеустрою до Херсонської міської Ради та укладення договору оренди земельної ділянки.

Заява позивача була розглянута 13.02.07 на засіданні постійної комісії  з питань містобудування та регулювання земельних відносин. За результатами розгляду  комісія рекомендувала відмовити у зв”язку з несумісністю розміщення банку на території парку, що підтверджено протоколом № 43.

При розгляді зазначеного питання на засіданні сесії Херсонської міської ради 29.03.07 було постановлено спірне рішення згідно якого відмова в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачу була мотивована у зв”язку з недоцільністю розміщення банку на території парку ( відповідно до рішення містобудівної ради).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

В ході розгляду суд зобов”язав надати докази, що земельна ділянка, на якій розміщена будівля, що є власністю позивача віднесена до паркової зони та нормативні акти, які забороняють розміщення у парковій зоні установ, зокрема банківських. Таких доказів відповідач не надав.

Відповідно до ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що міська селищна рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу  Ради.

Відповідно до ст.19 Конституції України  п.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні” органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та  законами України.

Відповідно до приписів ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов”язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п.34 ст.26  ЗУ “Про самоврядування в Україні” до повноважень органів самоврядування відносяться вирішення питань відповідно до закону земельного регулювання

Із огляду на встановлені факти суд дійшов до висновку, що відмовивши в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, не передбачених чинним земельним законодавством відповідач перевищив свої повноваження та порушив принцип забезпечення рівності прав власності на землю громадян, юридичних осіб , територіальних громад та держави, що закріплені ст.5 ЗК України.

Відповідно до п.10 ст.59 ЗУ “ Про самоврядування в Україні” акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними у судовому порядку.

Відповідно до приписів ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту право на землю.

Відповідно ст. ч.2 ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог  в частині  скасування спірного рішення та визнання  дій відповідача неправомірними.

В частині зобов”яання відповідача прийняти певне рішення, а саме надати дозвіл на  розробку проекту землеустрою, то зазначена вимога не може бути судом задоволена, оскільки суд при здійсненні судочинства відповідно до ст.162 КАСУ не має повноважень підміняти собою інші органи владних повноважень та виносити конкретні рішення  за заявами осіб, які звернулися до органів владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України,

постановив:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.  Визнати дії Херсонської міської Ради щодо відмови в наданні  ЗАТ КБ “Приватбанк” дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,0598 га по вул. Перекопській 156 а у м. Херсоні під функціонування та обслуговування відділення Херсонської філії Приватбанку неправомірними.

3. Скасувати  рішення 11 сесії Херсонської міської Ради п'ятого скликання від 29.03.07 №  349 “Про  відмову в наданні дозволу на розробку землевпорядної документації щодо оформлення права землекористування, в поновленні договорів оренди, в наданні в оренду земельних ділянок і в розірванні договору оренди земельної ділянки” в частині відмови у наданні Приватбанку дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,0598 га по вул. Перекопській 156 а у м. Херсоні під функціонування та обслуговування відділення Херсонської філії Приватбанку

4. В задоволенні позовних вимог щодо зобов”язання відповідача надати дозвіл на розробку  проекту із землеустрою відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Л.М. Немченко

повний текст постанови виготовлено

та підписано суддею                                                                  15.08.2007р.