ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 р.
№ 20-7/321

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу
ТОВ "Ялтинська транспортна компанія 14328"

на
постанову від 25.01.2007 р. Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 20-7/321  Господарського суду міста Севастополя

за позовом
ЗАТ "Автотранспортне підприємство "Ахтіар"

До
ВАТ "Севастопольське автотранспортне підприємство 14330"

Третя особа
ТОВ "Ялтинська транспортна компанія 14328"

про
визнання недійсним договору

За участю представників сторін:

позивача –не з’явились,

відповідача –не з’явились,

третя особа –Ресницький В.У. дов. від 12.03.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду м. Севастополя від 24.11.2006 р. (суддя Ілюхіна Г.П.) на підставі ст. ст. 66, 67 ГПК України вжито заходів до забезпечення позову. Заборонено Республіканському конкурсному комітету по визначенню пасажирського перевізника та Раді Міністрів Автономної Республіки Крим затверджувати рішення та легалізацію результатів конкурсу Республіканського конкурсного комітету по визначенню пасажирського перевізника, проведеного в жовтні - листопаді 2006 року в місті Сімферополі в частині встановлення переможців конкурсу по перевезенням пасажирів по маршрутам в місто Севастополь та в зворотній бік щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Ялтинська транспортна компанія-14328" до закінчення розгляду справи.          Виконання ухвали доручено Республіканському конкурсному комітету по визначенню пасажирського перевізника та Раді Міністрів Автономної Республіки Крим.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р. (судді Гонтар В.І., Горошко Н.П., Щепанська О.А.) ухвала Господарського суду м. Севастополя від 24.11.2006 р. залишена без змін.

Не погоджуючись ухвалою Господарського суду м. Севастополя від 24.11.2006 р. та  постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р., ТОВ "Ялтинська транспортна компанія 14328" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу та постанову скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм процесуального права.

Позивач та відповідач не скористались наданим процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

Відзивів на касаційну скаргу від сторін не находило.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2006 закрите акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство "Ахтіар" звернулося до Господарського суду міста Севастополя з позовом до відкритого акціонерного товариства "Севастопольське автотранспортне підприємство - 14330" про визнання недійсним договору № 51, як такого що не відповідає закону, про виконання робіт по технічному утриманню автотранспорту від 11.11.2006 р. укладеного між відкритим акціонерним товариством "Севастопольське автотранспортне підприємство - 14330" та товариством з обмеженою відповідальністю "Ялтинська транспортна компанія - 14328", з моменту його укладення.

Разом із позовною заявою позивач заявив клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом зобов'язання Республіканського конкурсного комітету по визначенню пасажирського перевізника та Ради Міністрів Автономної Республіки Крим зупинити затвердження рішень та легалізацію результатів конкурсу Республіканського конкурсного комітету по визначенню пасажирського перевізника, проведеного в жовтні - листопаді 2006 року в місті Сімферополі до закінчення розгляду справи в частині встановлення переможців конкурсу по перевезенням пасажирів по маршрутам в місто Севастополь та в зворотній бік.

Клопотання позивача було мотивовано тим, що договір № 51 був підставою для допуску товариства з обмеженою відповідальністю "Ялтинська транспортна компанія - 14328" для участі у конкурсі та подальшого його визнання переможцем, позивач просив в якості міри забезпечення позову, заборонити будь-яким особам здійснювати дії по визнанню конкурсу легітимним, як такі, що пов’язані з вирішенням цього спору по суті, оскільки невжиття таких заходів зробить неможливим виконання рішення господарського суду по цій справі та порушить права позивача як учасника конкурсу.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Слід зазначити, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Водночас, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Враховуючи, що предметом даного спору є визнання недійсним договору, місцевий господарський суд в порушення вимог статей 65-67 Господарського процесуального кодексу України, застосував заходи забезпечення позову які безпосередньо не пов'язані із заявленими позивачем вимогами.

Місцевим господарським судом взагалі не наведено обставин які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду в разі задоволення позову.

Залишаючи без змін ухвалу господарського суду м. Севастополя  від 24.11.2006 р., апеляційний господарський суд на вказане уваги не звернув, як і не врахував відсутність безпосереднього зв'язку між заявою про забезпечення та предметом позову у цій справі, їх співвідношення, а також необхідність вжиття забезпечувальних заходів у відповідності до їх мети.

З урахуванням викладеного, ухвалу та постанову не можна визнати законними та обґрунтованими, а тому, вони підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції зі стадії порушення справи у господарському суді.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представника третьої особи оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11113 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства  з обмеженою відповідальністю "Ялтинська транспортна компанія 14328"  задовольнити.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.01.2007 року та ухвалу Господарського суду міста Севастополя від 24.11.2006 року у справі № 20-7/321 скасувати.

Справу направити до Господарського суду міста Севастополя.

Головуючий    суддя                                                                   Муравйов О.В.

Судді                                                                                             Полянський А.Г.

Фролова Г.М.