донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.04.2007 р.                                                                         справа №12/377

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від прокуратури:
від позивача:
Кілійчук Т.В. - прокурор відділу, посв. № 2373
Бурлаченко О.В. - юрисконсульт, довір. б/н від 12.02.2007р.,

від відповідача:
не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік", м. Маріуполь Донецької області

на рішення
господарського суду

Донецької області

від
02.01.2007 року

по справі
№ 12/377 (суддя О.І.Склярук)

за позовом
прокурора Орджонікідзевського району м. Маріуполя в інтересах територіальної громади в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік", м. Маріуполь Донецької області

про
стягнення неустойки у розмірі 100 144,12 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.01.2007р. по справі № 12/377  частково задоволено позов прокурора Орджонікідзевського району м. Маріуполя в інтересах територіальної громади в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік", м. Маріуполь (далі - відповідач)  про стягнення неустойки  в розмірі  101917, 98 грн. за період з  02.02.2005 року по 01.11.2006 року.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантік»на користь Управління міського майна Маріупольської міської ради  неустойку у розмірі 76 865,57 грн. за період з 16.07.2005 року по 01.11.2006 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач по справі, товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантік», звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення місцевого господарського суду, а позов прокурора Орджонікідзевського району в інтересах територіальної громади в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради залишити без розгляду з посиланням на ст.ст. 121, 140 Конституції України, рішення Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999р. Свої вимоги заявник апеляційної скарги обґрунтовує тим, що прокурором в позовній заяві не обґрунтована можливість подачі позову в інтересах територіальної громади, а також делегування позивачу  будь-яких функцій держави. Вказує, що у справі не доведено, що позовна  заява подана прокурором по справі,  в якій є державний орган і захисту підлягають саме інтереси держави, чим, на думку відповідача по справі № 12/377 порушено ст. 29 Господарського процесуального кодексу України. По суті прийнятого судом першої інстанції рішення щодо стягнення  суми неустойки заявник  в апеляційній скарзі  не заперечує.

Разом з тим, відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України,  у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вимоги скаржника не визнав. Просить суд  рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно  до положень  ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України  здійснювалась  фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, суд  встановив наступне:

Між сторонами 01.02.2005р. було укладено договір № 1523-о на оренду нежитлового приміщення площею 580,70 кв.м., яке знаходиться  у комунальній власності та розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Таганрогська, 48в. Строк дії договору сторони визначили  31.12.2005р.

Матеріали справі містять рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2005р. по справі № 44/208, що  набуло чинності, з  якого вбачається, що вищеназваний договір  оренди припинив свою дію 15.07.2005р.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Вказаним рішенням з відповідача стягнуто заборгованість по орендній платі з урахуванням пені в розмірі 7 883,45 грн. та зобов'язано звільнити орендоване приміщення.

Згідно  п.1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення дії договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ.

Як стверджують прокурор та  позивач  приміщення  площею 580,70  кв.м. за адресою: м. Маріуполь, вул. Таганрогська, 48в на момент розгляду справи не звільнено. Доказів повернення приміщення за актом приймання - передачі,  підписаного представниками орендаря та орендодавця суду не надано. Рішення  по справі № 44/208 від 02.08.2005р. не виконано. Матеріали справі містять  копію акту опису та арешту серія АА № 179014 від 10.11.2006р. (а.с. 36-37),  складеного на виконання наказу господарського суду № 44/208 від 15.08.2005р. про зобов'язання відповідача звільнити спірне приміщення.

При цьому, матеріали справи не містять ані доказів ані заперечень з боку відповідача з цього приводу. Не надано їх відповідачем і на стадії апеляційного провадження.

Відповідно до п.2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення річчі, наймодавець має право вимагати від відповідача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном.

Згідно рішення господарського суду Донецької області від 02.08.2005р. по справі № 44/208, що набуло чинності, договір  оренди  між сторонами припинив свою дію 15.07.2005р., а  обов'язок повернути орендоване майно виник у відповідача з 16.07.2005р.

Вказаним договором оренди (п.6.4) було встановлено, якщо відповідач не виконає свого зобов'язання, визначеного у п.п. "к " пункту 3.2. договору ( у разі припинення дії договору негайно повернути об'єкт оренди за актом прийома-передачі) він сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців з дня коли зобов'язання повинно бути виконано.

Виходячи з викладеного, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову  та стягнення неустойки за період з 16.07.2005 року по 01.11.2006 року в  розмірі 76 865,57 грн.

Оскаржуючи рішення місцевого господарського суду, заявник просить суд його скасувати, а позов залишити без розгляду посилаючись на те, що прокурором  не доведено, що ним подана позовна  заява,   в якій  є державний орган і захисту підлягають саме інтереси держави.

Вимоги скаржника  судом розглянуто та відхилено виходячи з наступного.

Згідно п.2 ст. 121 Конституції України, до повноважень органів прокуратури відноситься представництво у судах інтересів держави.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України та п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999р. № З-рп/99, на який посилається скаржник,  прокурор або його заступник самостійно визначає і обгрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Стаття  ст. 31 Закону України "Про власність" визначає, що до державної власності в Україні належать, зокрема, власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Стаття 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає передання повноважень щодо управління комунальною власністю (що є складовою  державної власності) виконавчим органам сільських, селищних, міських рад. А тому, відповідно п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»органи місцевого самоврядування від імені і в інтересах територіальних громад здійснюють повноваження по володінню, користуванню і розпорядженню об'єктами комунальної власності.

Стаття 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає,  що орендодавцями комунальної власності можуть виступати органи, уповноважені місцевими радами.

Рішенням Маріупольської міської ради від 04.10.1997р. № 291 затверджено Положення про управління міського майна Маріупольської міської ради,  згідно п. 2.1. якого  управління є виконавчим органом міської ради, юридичною особою, що від імені та в інтересах територіальної громади здійснює повноваження по володінню, користуванню і розпорядженню комунальною власністю та самостійно веде справи у судах різної юрисдикції, у тому числі в господарських судах, у суперечках, пов'язаних із захистом права комунальної власності.

Згідно п.3 рішенням Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999р., на яке посилається скаржник в апеляційній скарзі, "для вирішення справи суттєвим вбачається з'ясування поняття "інтереси держави". У процесі дослідження встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб 'єктів права власності та господарювання тощо ".

Оскільки відповідач незаконно використовує приміщення, віднесене до державної власності, прокурор обгрунтовано звернувся до господарського суду за захистом інтересів держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік", м. Маріуполь на рішення господарського суду Донецької області від 02.01.2007р. по справі № 12/377 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.01.2007р. по справі № 12/377 за позовом прокурора Орджонікідзевського району м. Маріуполя в інтересах територіальної громади в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради, м. Маріуполь до товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік", м. Маріуполь про стягнення неустойки у розмірі 100 144,12 грн. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1- прокурору

1- позивачу

1- відповідачу

1-у справу

1-ДАГС