СУД
РІШЕННЯ

18.06.07р.

Справа № 14/223-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
"Нікопольський м'ясокомбінат", 53207, вул. К.Лібкнехта, 175, м.
Нікополь, Дніпропетровська обл.

до  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про
стягнення 1 088,94 грн.

Суддя  Панна С.П.

Представники:

Від позивача Вернигора Д.С. - юрисконсульт за довіреністю № 29 від
01.02.2007 року

Від відповідача ОСОБА_2 -
представник за довіреністю від 31.05.2007 року

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач просить суд стягнути на
його користь з відповідача 858,28 грн. - основного боргу, 171,66 грн. -
штрафної неустойки, 59,00 грн. - 3% річних, судові витрати.

Відповідач позовні вимоги не визнає
в повному обсязі (відзив на позовну заяву, аркуш справи 26), оскільки вважає,
що з первинних документів, наданих позивачем, вбачається, що позивач не має
доказів особистого виконання свого зобов'язання ОСОБА_1, а саме прийняття
товару за договором; відповідач не лише не виконував дії, пов'язані з
отриманням товару, а навіть не уповноважував інших осіб представляти його
інтереси.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У справі згідно ст. 77
Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва з 13.06.07
р. по 18.06.07 р.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, по справі оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Між позивачем та відповідачем було
укладено договір НОМЕР_1 від 21.07.04 р., згідно умов якого позивач
зобов'язався поставити та передати у власність відповідачу товар, а відповідач
- прийняти та оплатити його вартість.

Як стверджує позивач, у
відповідності з Договором позивач поставив на адресу відповідача товар відповідно
до товарних накладних: НОМЕР_2 від 03.06.04 р. та НОМЕР_3 від 28.06.04 р.,
НОМЕР_4 від 03.09.04 р., НОМЕР_5 від 03.12.04 р. - на загальну суму 1050,59
грн.

Відповідач частково розрахувався за
поставлену продукцію. Сума боргу склала 858,28 грн., яку позивач просить суд
стягнути на його користь з відповідача. Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 171,66 грн. - штрафну неустойку, 59,00  грн. - 3% річних.

Накладна є первинним документом
бухгалтерської звітності. Відповідно до ст. 1 Закону України “Про
бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні”                № 996-XIV від 16.07.1999 року
первинний документ, це документ, який містить відомості про господарську
операцію і підтверджує її здійснення. Виходячи з вищевикладеного, накладна
підтверджує передачу товару і являє собою факт здійснення угоди.

Як встановлено матеріалами справи,
в товарних накладних НОМЕР_2 від 03.06.04 р. та НОМЕР_3 від 28.06.04 р.,
НОМЕР_4 від 03.09.04 р., в графі "Прийняв", відсутній підпис
відповідача (а також осіб, уповноважених ним на отримання товару від позивача),
у зв'язку з чим суд не може прийняти зазначені накладні як належні докази
поставки товару позивачем відповідачу. Таким чином, як належний доказ суд
розглядає лише накладну НОМЕР_5 від 03.12.04 р., що підтверджує поставку товару
позивачем відповідачу на суму 275,26 грн.

Відповідач не розрахувався за
поставлену продукцію. Сума боргу склала 275,26 грн., яка підлягає до стягнення
і підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. 4. 2 Договору покупець
зобов'язаний оплатити продукцію на протязі 7 календарних днів з моменту
поставки продукції, що складає.

Відповідно до п. 7. 3 Договору за
порушення строків оплати поставленої продукції покупець зобов'язаний сплатити
постачальнику штрафну неустойку у розмірі 20% від суми боргу, що складає 55,05
грн. (275,26 грн. х 20%).

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час
прострочення,  а також три проценти  річних
від  простроченої  суми,
якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором
або законом.

Сума 3% річних складає 18,91 грн.
(275,26 грн. х 3% : 365 х 836 дн.)

Судові витрати згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу України покласти на сторін пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, ст. ст. 525, 526, 599, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_6, св-во НОМЕР_7) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Нікопольський м'ясокомбінат" (53207,
Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. К. Лібкнехта, 175; р/р 0178
в НФ КБ "Приватбанк", МФО 305891, ЗКПО 32358146, ІПН 26)
275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 26 коп. - основного боргу, 32 (тридцять дві)
грн. 71 коп. - витрат на держмито, 37 (тридцять сім) грн. 83 грн. - витрат на
нформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Суддя

С.П. Панна

Рішення підписано 27.06.07
р.  Згiдно з оригіналом

Помічник судді

І. В. Грабінська