ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  15/701

11.06.07

За позовом     Кримського республіканського центру зайнятості

до                     Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальнихбудівельних робіт "Укрмонтажспецбуд"

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  Республіканське підприємство "Будівельно-монтажне управління "Промбудмонтаж"

про                  стягнення 68 152,65 грн.

Суддя

Представники:

від позивача -   не з'явились

від відповідача - Гомон Г.Р.

від третьої особи -  Джемілєв Р.М.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 14.05.2007 до 21.05.2007 та з 21.05.2007 до 11.06.2007 відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду передані позовні вимоги Кримського республіканського центру зайнятості (далі - позивач) до Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" (далі - відповідач) про стягнення 68 152,65 грн. (61 648,72 грн. - основний борг, 6 041,57 грн. - інфляційні нарахування, 462,36 грн. - 3% річних) заборгованості згідно з договором № К1 від 16.12.2003.

Позивач подав уточнення позовних вимог, згідно з якими просив стягнути з відповідача 66 303,19 грн. (61 648,72 грн. - основний борг, 3 575,63 грн. - інфляційні нарахування, 1 078,84 грн. - 3% річних) заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2007 залучено до участі у справі в якості третьої особи Республіканське підприємство "Будівельно-монтажне управління "Промбудмонтаж".

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях до заперечень проти позову.

Третя особа надала пояснення по суті справи, якими підтримала заперечення відповідача проти позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з договором № К1 від 16.12.2003 (далі - договір) позивач (замовник) доручив, а відповідач (генпідрядник) прийняв на себе обов'язок виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з реконструкції Сакського міського центру зайнятості в АРК.

На виконання п. 3.2. договору на підставі платіжних доручень від 18.12.2003 на суму 376 709,00 грн. та від 31.03.2005 на суму 100 000,00 грн. (копії у матеріалах справи) позивач перерахував відповідачеві авансовий платіж на загальну суму 476 709,00 грн.

Відповідно до п. 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1764 від 27.12.2001, замовник перераховує підряднику аванс, якщо це передбачено договором (контрактом). Розмір авансу не може перевищувати 30 відсотків вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику.

У встановлений тримісячний строк відповідач суму авансу повністю не використав, невикористану суму позивачу не повернув.

Листами від 18.04.2006 № П/35-74-12 та від 11.07.2006 № ВК/35-106-01 відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем згідно з актами звірки від 01.04.2006 та від 03.07.2006 в сумі 61 648,72 грн.

На момент пред'явлення позову сума невикористаного авансу склала 61 648,72 грн.

Проте, після порушення провадження у справі, відповідачем було використано решту суми авансу в повному розмірі, що підтверджується договором на виконання підрядних робіт № К1-СП від 10.02.2005, укладеним між відповідачем та третьою особою, довідками КБ-3, КБ-2в, актами звірки взаємних розрахунків, наявними в матеріалах справи, тощо.

Таким чином, на момент прийняття рішення відсутній предмет спору в частині стягнення основного боргу, а тому провадження у справі в частині основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Заперечення відповідача проти стягнення невикористаного авансового платежу в сумі 61 648,72 грн. з посиланням на ту обставину, що умовами договору не передбачено повернення невикористаного авансу, не приймаються господарським судом до уваги, оскільки строк використання авансу та порядок його повернення передбачено чинним законодавством - Порядком державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1764 від 27.12.2001. Відповідно до ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України зобов'язання можуть виникати безпосередньо з актів законодавства.

Отже, на підставі акту цивільного законодавства (Порядок державного фінансування капітального будівництва, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1764 від 27.12.2001) у відповідача виник обов'язок використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу та по закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повернути замовнику (позивачу).

Відповідач порушив зобов'язання, у встановлений строк суму невикористаного авансу позивачу не повернув.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Заперечення відповідача проти стягнення інфляційних з підстав спливу строку позовної давності також не приймаються господарським судом до уваги, оскільки, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов’язання, він на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України зобов’язаний сплатити інфляційні нарахування за весь час прострочення, що згідно з наданим позивачем розрахунком становить 3 575,63 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 1 078,84 грн. не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом першим частини другої ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.

Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивач не довів господарському суду поважних причин пропуску позовної давності та враховуючи заяву відповідача про застосування позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 1 078,84 грн. не підлягають задоволенню у зв'язку із спливом строку позовної давності.

За наведених обставин, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 3 575,63 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині припиненого провадження судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги визнаються такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 258, 267, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, п. 11 ст. 80, ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Кримського республіканського центру зайнятості задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 61 648,72 грн.

3. Стягнути з Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 15, банківські реквізити: р/р 5 в ГОУ "Промінвестбанк України" м. Київ МФО 300012, ЗКПО 00012256), а у випадку відсутності коштів - з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Кримського республіканського центру зайнятості (95000, АРК, м. Сімферополь, вул. Дибенко, 50; банківські реквізити: р/р 1202 в Управлінні Держказначейства АРК МФО 824026, код ЗКПО 03491168) 3 575 (три тисячі п'ятсот сімдесят п'ять) грн. 63 коп. - інфляційні нарахування, 652 (шістсот п'ятдесят дві) грн. 24 коп. - державне мито та 116 (сто шістнадцять) грн. 08 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його  прийняття.

Суддя                                                                                                        М.Г.Хоменко