ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.07                                                                                        Справа №  26/70/07-22/138/07

Суддя

За позовом: Закритого акціонерного товариства “Інженерно-технічний центр “Автоматизація технологічних процесів”, (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, 150/1)

до відповідача: Запорізької торгово-промислової палати, (69000, .м Запоріжжя, бул. Центральний,  4),

Суддя  Скиданова Ю.О.

Представники:

Від позивача:           Яцик Ю.Г. –довіреність №1 від 09.01.2007 р.

Від відповідача:  Шугайло А.В. –довіреність №1 від 16.04.2007 р.

Сутність спору:

Заявлено позов про стягнення з Запорізької торгово-промислової палати на користь закритого акціонерного товариства “Інженерно-технічний центр “Автоматизація технологічних процесів”  600,00 грн. попередньої оплати за договором №320/06 від 31.08.2006 р. та 20,96 грн. штрафних санкцій часу з 07.09.2006 р. по 20.11.2006 р.

Ухвалою суду від 12.01.2007 р. порушено провадження у справі № 26/70/07 (суддя Зубкова Т.П.), судове засідання призначено на 14.02.2007 р..

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області №501 від 05.03.2007 р. справу №26/70/07 передано на розгляд судді Скиданової Ю.О..

Ухвалою від 13.03.2007 р. суддею Скидановою Ю.О. справу прийнято до свого провадження, та присвоєно їй №26/70/07-22/138/07, судовий розгляд справи призначено на 19.04.2007 р..

В судовому засіданні 19.04.2007 р.,  порядку ст. 85 ГПК України, суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представників сторін.

За письмовим клопотанням представників сторін судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений між сторонами  договір № 320/06 від 31.08.2006 р., згідно з умовами якого  замовник (позивач у справі) доручає, а виконавець ( відповідач у справі) виконує роботи, пов’язані з оцінкою упущеної вигоди ( недоотриманого доходу) внаслідок неналежного виконання зобов’язань з оплати товару за договором від 15.02.2006 р. №01/112, надалі об’єкт оцінки. Вартість послуг з оцінки становила 600,00 грн. з ПДВ (п.2.1. договору). Платіжним дорученням від 31.08.2006 р. №605 позивачем було перераховано попередню оплату за договором в розмірі 600,00 грн. з ПДВ на рахунок відповідача. 31.08.2006 р. замовником в повному обсязі було надано необхідні документи, визначені виконавцем.  Під час передачі звіту про незалежну оцінку серія ОИ №СП-162 (надалі звіт) було виявлено , що спеціалістом здіснено розрахунок договірної пені та пені виходячи з подвійної обліком ставки НБУ, тоді як позивач замовляв розрахунок неотриманого прибутку виходячи з торговельної надбавки, а на сторінці 19 звіту містився розрахунок пені за подвійною обліковою ставкою НБУ з арифметичними помилками. В порушення умов договору відповідачем також порушено строки надання звіту, які передбачені п.4.2.3. договору. Враховуючи зазначене,  позивач звертає увагу суду, що відповідачем послуги з оцінки неотриманого прибутку були надані неякісні та такі, що не відповідають змісту замовлення, що є підставою для стягнення господарських санкцій. Позивач, просить суд на підставі ч. 1 ст. 216, ч. 6  ст. 231. Господарського кодексу України стягнути з відповідача 600,00 грн. попередньої оплати та 20,12 грн. штрафних санкцій.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.04.2007 р. усно заперечив проти позовних вимог,  пояснив суду , що 31.08.2006 р. між сторонами було укладено договір №320/06, відповідно до вимог якого, Запорізькою торгово-промисловою палатою надано ЗАТ “ІТЦ “Автоматизація технологічних процесів” висновок незалежної оцінки майна серія ОИ №СП-162 упущеної вигоди (неотриманого доходу) яка виникла в наслідок неналежного виконання зобов’язань по оплаті товару по договору №01/112 від 15.02.2006 р.. Позивачем 31.08.2006 р. була здійсненна оплата зазначеного замовлення.  07.09.2006 р. повноважний представник позивач отримав висновок серія ОИ №СП-162 у Запорізькій торгово-промисловій палаті. Представник відповідача, звернув увагу суду на той факт, що у зазначеному висновку відповідачем здійснено оцінку об’єкту який визначений сторонами у договорі та оцінка проведена станом на 31.08.2006 р., надав оригінал зазначеного висновку для залучення до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засідання 19.04.2007 р. звернув увагу суду на той факт, що висновок про незалежну оцінку був використаний ним  при розгляді у господарському суді Запорізької області справи №20/228/07 за позовом ЗАТ “ІТЦ “Автоматизація технологічних процесів” до ВАТ “Запорізький сталепрокатний завод” про стягнення 7212,90 грн. пені за порушення договору постачання №01/112 від 15.02.2006 р.. Рішенням від 07.09.2006 р. по даній справі судом встановлено,  що позовні вимоги в частині стягнення  пені, що не  перевищує подвійної облікової ставки НБУ підлягають задоволенню, однак частково   у зв’язку з арифметичною помилкою, допущеною в розрахунку, на який посилається  позивач у судовому засіданні 07.09.2006 р. (стор. 19 висновку Запорізької торгово-промислової палати від 07.09.2006 р.), та стягненню підлягає 722,42 грн. пені.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив, що 31.08.2006 р. між Запорізькою торгово-промисловою палатою (виконавець, відповідач у справи) та закритим акціонерним товариством “Інженерно-технічний центр “Автоматизація технологічних процесів” (замовник, позивач у справі) укладено договір №320/06 (надалі договір).

Пунктом 1.1. Договору сторони визначили, що замовник доручає, а виконавець виконує роботи, пов’язані з оцінкою упущеної вигоди (неотриманого прибутку) внаслідок неналежного виконання зобов’язань по оплаті товару за договором від 15.02.2006 р. №01/112 (надалі об’єкт оцінки).

Вартість виконаних робіт, зазначених в п.1.1. Договору, складає 600,00 грн., в тому числі ПДВ - 20% - 100,00 грн. (п.2.1. Договору).

Згідно з п. 2.2. Договору  оплата  робіт які виконуються виконавцем проводиться  на умовах повної попередньої оплати, яку замовник проводить  шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на протязі 3-х робочих днів з моменту підписання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач платіжним дорученням №605 від 31.08.2006 р. перерахував на рахунок відповідача 600,00 грн., призначення платежу –оплата  за оцінку неотриманого прибутку згідно рахунку №СП-162 від 31.08.2006 р. в тому числі ПДВ.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами додаткові документи, вислухавши пояснення представників сторін,  суд вважає заявлені позивачем  вимоги такими, що  не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

У відповідності до положень статті  33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази надаються сторонами та іншими учасниками господарського процесу.

Стаття 32 Господарського процесуального кодексу України визначає докази у справі як будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору. Це можуть бути письмові або речові докази, висновки судових експертів, пояснення представників сторін та інших осіб, що приймають участь у господарському процесі.

Мотивуючи позов, позивач вказує на те, що відповідачем фактично послуги з оцінки були надані не якісні, такі що не відповідають змісту замовлення, у зв’язку із чим перераховані на рахунок відповідача в рахунок оплати кошти в сумі 600,00 грн. які є попередньою оплатою підлягають поверненню відповідачем на користь позивача.

Нормами ч.2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд встановив, що фактично відповідачем було виконано та передано позивачу виконану роботу –письмовий висновок незалежної оцінки. Факт припущення спеціалістами Запорізької торгово-промислової палати арифметичної помилки при здійсненні розрахунку суми пені ( зазначений факт встановлено в рішенні господарського суду Запорізької області від 07.09.2006 р. у справі №22/228/07), судом не оцінюється як неналежне виконання зобов’язань за договором №320/06 від 31.08.2006 р., оскільки  зобов’язання сторін визначені Договором та виконанні відповідачем у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач надав звіт про незалежну оцінку з порушення строків його виконання передбачених пунктом 4.2.3. Договору.

Відповідно до п.4.2.3. Договору, виконавець виконує роботи  зазначені   в п.1.1. Договору протягом п’яти робочих днів з моменту отримання повної оплати та всієї необхідної документації.

Виходячи з матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був виконати передбачені договором роботи до 05.09.2006 р.. Встановлено, що фактично звіт був отриманий представником позивача 07.09.2006 р., що підтверджується відміткою на зворотній стороні титульного листа звіту.

Посилання позивача на ч.1 ст. 216, ч. 6 ст. 231 ЦК України, в обґрунтування позовних вимог  як на підставу стягнення попередньої оплати та штрафних санкцій, судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Нормами ч. 1ст. 216 ГК України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов’язань може бути визначений розмір  штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. Частиною 4 ст.231 ГК України визначає, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуютья в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

П.5.2. Договору передбачає, що в разі неналежного виконання зобов’язання по договору однією зі сторін, винна сторона сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми договору за кожен день прострочення.

Таким чином, позивач необґрунтовано нарахував пеню за період часу з 07.09.2006 р. по 20.11.2006 р., оскільки ним у цей час  вже було отримано зазначений звіт.

При вирішенні даного спору судом встановлено, що  у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача 600,00 грн. попередньої оплати перерахованих на рахунок відповідача, а також 20,96 грн. штрафних санкцій, тому заявлені позивачем вимоги  із зазначених у позові підстав задоволенню не підлягають.

Судові витрати у справі згідно із положеннями статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись   ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,  суд

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 28.04.2007 року.

Суддя                                                                                         Ю.О. Скиданова