ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

27.02.2007                                                                Справа №  8/34-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом'якової В.В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Північно-Кримського каналу

до Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про  визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

від  позивача - нач. відділу Виноградова Л.В., ю/к Лоза В.Я., дов. №01/94 від 12.02.07.

від  відповідача  - заст. нач. Мазур Л.Д., дов. від 18.01.07.

Управління Північно-Кримського каналу (далі –УПКК) звернулось до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 4 жовтня 2006 року № 46/П-2. Даним рішенням визнано дії Управління Північно-Кримського каналу, які полягають у неподанні інформації у встановлені головою територіального відділення Антимонопольного комітету України строки порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». За вчинене порушення застосований штраф в сумі 3537 грн. Позивач  вказує на те, що  запит територіального відділення АМК про надання інформації  містив посилання на продовження розгляду справи № 57/2-05 від 30.11.06, але не надано відповідного розпорядження або рішення органів АМК України. Листом від 17.08.06 позивач просив надати  йому рішення АМК 'України про скасування рішення територіального відділення, після чого інформація, що витребувалась була надана в найстисліші строки.  Листи каналу від 17.08.2006, 19.08.2006 є по суті проханням про продовження терміну надання відповіді на запит до  одержання рішення АМК України, бо без  ознайомлення з цим рішенням позивач не мав можливості надати відповідь на запит.

Позивач також звертає увагу суду на те, що запит територіального відділення позивач одержав 14 серпня 2006 року і  не мав можливості організувати надходження до Херсонського територіального відділення АМК запитуваної інформації до 18 серпня 2006 року, тому що   необхідно було  витребувати  інформацію від 85 водокористувачів  в зоні  Північно-Крміського каналу. Вважає дії тервідділення упередженими і такими. що навмисно створили ситуацію, при якій позивач порушив конкуренційне законодавство. Позивач надав рішення Новокаховського міського суду про відсутність в діях начальника УППК Риженко М.О. складу правопорушення у вигляді неподання інформації у встановлені строки.

Відповідно до ч. 2  ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження. Оскільки ст. 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду, керуючись п.3 ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, спір у даній справі підвідомчий господарському суду та розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) проти позову заперечує, вважає прийняте року  адміністративною колегією Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішення законним та обґрунтованим. Посилається  на те, що має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб’єктів господарювання інформацію, у тому числі з обмеженим доступом. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 17 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” для реалізації повноважень, покладених на територіальне відділення Антимонопольного комітету у відповідності до діючого законодавства, голова територіального відділення Антимонопольного комітету має право запитувати у суб’єктів господарювання необхідну інформацію, у тому числі з обмеженим доступом. Суб’єкти господарювання зобов’язані надавати таку інформацію у встановлені головою територіального відділення строки, в іншому випадку вони  несуть передбачену законом відповідальність. У статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції визначено виключний перелік порушень законодавства про захист економічної конкуренції.  Штраф, що застосований до позивача, накладений в межах повноважень АМК у дозволеному законом розмірі.  Запит одержано позивачем 12 серпня 2006 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.  Зміст листа позивача від 17 серпня 2006 року № 02/498 свідчив про відсутність   намірів надати інформацію у встановлені в запиті терміни. Інформацію на запит позивач надіслав тільки після порушення територіальним відділенням АМК справи за наявністю в діях УПКК ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Зазначена інформація надійшла 30 серпня 2006 року і не містила відповідей на окремі питання запиту. Відповідач вважає. що Управління мало  достатньо часу для підготовки інформації, оскільки запит не містив питань, які потребують проведення складних аналітичних експертиз, досліджень чи висновків. Позивач не звертався до територіального відділення з клопотанням  про продовження терміну надання інформації, в позовній заяві також не зазначив причин, які унеможливлювали надання інформації у встановлені строки. Посилається на те, що позивач  свідомо ухилявся від надання інформації, створюючи перешкоди відділенню у виконанні покладених на нього обов’язків. Рішення райсуду, на яке посилається позивач, скасовано апеляційним судом Херсонської області, справу направлено на новий розгляд. Постановою Новокаховського міського суду від 29 грудня 2006 року дії керівника підприємства визнано правопорушенням. Справу закрито у зв’язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення № 46/П-2 від 4 жовтня 2006 року визнані дії Управління Північно-Кримського  каналу, які полягають у неподанні  інформації у встановлені головою територіального відділення Антимонопольного комітету України строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 13 ст.50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” та на УПКК накладено штраф у розмірі 3537 грн. Законність та правомірність прийняття даного рішення є предметом спору.

Херсонським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України був надісланий на адресу позивача запит № 286-25/2 від 11серпня .2006 року, в якому запропоновано до 18 серпня 2006 року надати  відомості щодо господарської діяльності підприємства, порядку надання послуг, умов подачі води та інших питань. У запиті вказана підстава для  надсилання запиту  -  „у зв'язку з продовженням відповідно до Протоколу засідання Антимонопольного комітету України від 08.08.2006, розгляду справи № 57/2-05 від  30.11.06, керуючись статтями 17, 22-1 Закону України „Про Антимонопольний комітет України”, п. 8,9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України”...”

Запит одержано  позивачем 12 серпня 2006 року , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 99836 (арк.. справи 43). Позивач стверджує про одержання запиту 14  серпня 2006 року, посилаючись на те, що  12 та 13 серпня 2006 року випали на суботу та неділю, в які організація не працює.. Таким чином, на виконання запиту у позивача було п'ять робочих  днів.

17 серпня 2006 року позивач надіслав  відповідачу лист № 01/498  (одержано  відділенням АМК  21 серпня 2006 року), в якому   позивач повідомляє, що  „не одержав Протокол засідання Антимонопольного комітету України від 08.08.2006.  Після одержання офіційної відповіді з Антимонопольного комітету управління надасть матеріали відповідно до Вашого листа в повному обсязі в установлений Законом термін”. Таким чином, в листі позивача містилась фактична відмова у наданні інформації, що запитувалась. Приводом затримки надання інформації тервідділенню  був факт  неодержання рішення АМК України по справі № 57/2-05, яка стосувалась перевірці АМК тарифів, встановлених УПКК на послуги з подачі води.

19 серпня 2006 року Херсонським обласним територіальним відділенням АМК України було надіслано позивачу факсограму. в якій нагадувалось про неподання інформації.

Позивач вказує, що надав  відповідь на факсограму (лист від 19 серпня 2006 року № 02/433) , в якому  вдруге просив надіслати копію протоколу засідання АМК України від 08 серпня 2006 року. Відповідач заперечує факт одержання даного листа. В якості доказу відправки листа позивачем надана квитанція № 37526 про відправлення рекомендованої кореспонденції, але суд не може визнати дану квитанцію належним доказом, оскільки адресат в квитанції вказаний таким чином „кому: О.Жокову, куда: м. Херсон”, але ж ніяк ні Херсонському облтервідділенню АМК України, або голові облтервідділення Жарову О.П.

Рішення АМК України від 08.08.2006р.  надійшло позивачу 22 серпня 2006 року.

Інформацію на запит голови територіального відділення позивач  надав листом   від 23 серпня 2006 року № 02/505, яке було відправлено  позивачем 28 серпня 2006 року.  Як стверджує відповідач, інформація була неповною, оскільки не містила відповідей на окремі питання запиту.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 17 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” для реалізації повноважень, покладених на територіальне відділення Антимонопольного комітету у відповідності до діючого законодавства, голова територіального відділення Антимонопольного комітету має право запитувати у суб’єктів господарювання необхідну інформацію, у тому числі з обмеженим доступом. Згідно із статтею 22-1 цього ж Закону суб’єкти господарювання зобов’язані надавати таку інформацію у встановлені головою територіального відділення строки, в іншому випадку вони  несуть передбачену законом відповідальність.

Пунктом 9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р, передбачено, що вимоги голови відділення є обов”язковими для виконання у визначені ним строки.

Законодавством  не передбачено  конкретної форми вимоги,  тому суд вважає, що  запит  може  надсилатися  господарюючим  суб'єктам (підприємцям) у будь-якій формі,  крім тієї,  щодо  якої  є  пряма заборона закону.

Судом встановлено, що в даному випадку відповідач мав право запитувати інформацію. Рішенням  Антимонопольного комітету України від 8 серпня 2006 року  № 305-р було скасоване рішення Адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення АМК України від 28.03.06 № 10/П-2 у справі про порушення Управлінням Північно-Кримського каналу законодавства про захист економічної конкуренції № 57/2-05, справу направлено на новий розгляд, подальший збір доказів у справі доручено здійснити Херсонському обласному територіальному відділенню АМК України та тервідділенню АР Крим.

Факт неотримання рішення АМК від 8 серпня 2006 року на час запитування інформації не може бути підставою для невиконання позивачем норм законодавства. Та обставина, що позивач вважав справу № 57/2-05 припиненою,  не знав про продовження розгляду справи, або не звернув уваги на зазначення у запиті про продовження  розгляду справи № 57/2-05, не звільняє позивача від обов'язку виконувати законні вимоги голови облтервідділення щодо надання інформації.

Посилання на недостатній термін виконання запиту суд вважає необґрунтованими, оскільки законодавчими актами не визначено терміни для надання інформації на запити. Але аналіз запиту показує, що він не містив питань, які потребують проведення  складних аналітичних досліджень,  необхідності витребування інформації у інших суб”єктів господарювання. Підтвердженням цього є інформація Управління в листі від 23 серпня 2006 року № 02/505. До того, ж позивач не просив продовжити термін надання інформації у зв”язку з його складністю. Суд також вважає надуманими доводи позивача на те, що для надання відповіді на п. 2 запиту необхідно  було одержувати інформацію від усіх водокористувачів в зоні  Панічно-Кримського каналу,  а це 85 суб”єктів, оскільки відповідь УПКК на запит не містить доказів таких досліджень, до того ж  надсилання запитів та вивчення ринку аналогічних послуг є компетенцією облтервідділення АМК, а не позивача. Приписом п. 13 частини 1 статті 50 Закону “Про захист економічної конкуренції” встановлено, що неподання  територіальному відділенню АМК України у встановлені головою територіального відділення  чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції. Пунктом 2 ст. 52 Закону “Про захист економічної конкуренції” визначено, що за порушення, передбачені пунктами 9, 13 -16 та 18  ст. 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб’єкта господарювання  від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітній рік, що передував року,   в якому накладається штраф.

Факт порушення позивачем антимонопольного законодавства доведений належними доказами.

Таким чином, неподання позивачем  інформації на запит тервідділення АМК  є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.

Посилання позивача на подвійне притягнення до відповідальності за одне й те ж порушення, а саме: притягнення керівника УПКК до адміністративної відповідальності  та притягнення юридичної особи до відповідальності за порушення антимонопольного законодавства є безпідставним, оскільки суб”єктами відповідальності є різні особи. Якщо керівник несе відповідальність за споєння адміністративного правопорушення відповідно до приписів Кодексу про адміністративні порушення, то Управління ПКК як юридична особа несе відповідальність за порушення Закону України „Про захист економічної конкуренції”.

Враховуючи викладене, рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України  є законним та обґрунтованим, прийнятим адмінколегією облтервідділення АМК у межах повноважень, не суперечить законодавству і відповідає фактичним обставинам скоєного позивачем порушення антимонопольного законодавства, отже, відсутні підстави для визнання його недійсним. Позов задоволенню не підлягає. Судові витрати відносяться на позивача. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити Управлінню Північно-Кримського каналу в задоволенні позову про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від  4 жовтня 2006 року № 46/П-2.

Суддя                                                                             В.В. Хом'якова

Рішення складено та підписано 7 березня 2007 року