ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "04" липня 2007 р.                                                       по справі  № 01/69-38

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер Апетит», м.Кривий Ріг

до відкритого акціонерного товариства «Володимир – Волинський консервний завод», м.Володимир - Волинський

про стягнення 25511,21 грн.

суддя  Якушева І. О.

Представники:

від позивача: Якобенчук Т.Ю. (дов. № 56 від 01.04.2007р.)

від відповідача: Матвійчук А.Я. – юрисконсульт (дов. від 01.01.2007р.)

Суть спору: позивач в позовній заяві  просив стягнути з відповідача 26076,21 грн., з них: 21152,21 грн. залишку грошових коштів, перерахованих ТзОВ «Майстер Апетит» на підставі договору № М-2 від 03.03.2006р. у якості передплати за виготовлення продукції, 4924 грн. вартості робіт у зв’язку з неякісно виготовленим товаром.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила: просила стягнути 21152,21 грн. залишку грошових коштів, перерахованих ТзОВ «Майстер Апетит» на підставі договору № М-2 від 03.03.2006р. у якості передплати за виготовлення продукції, 4359 грн. плати за  виготовлення продукції у зв’язку з виготовленням неякісної продукції.

Представник відповідача у відзиві № 258 від 19.06.2007р. визнавав позовні вимоги частково: в розмірі суми основної заборгованості, а саме 21154,21грн.

Вимогу про повернення грошових коштів за виготовлену продукцію, яка не пройшла сертифікацію, відповідач не визнавав, посилаючись на таке:

- відповідач виготовив дану продукцію: капусту тушковану з грибами у кількості 4759 штук та суп гречаний з м'ясом у кількості 165 штук згідно технічних умов, наданих позивачем і у присутності повноважних представників позивача, які супроводжували процес виробництва. У процесі виробництва брав участь технолог та інспектор з контролю якості позивача. Будь - яких претензій до процесу виробництва сторона позивача не виставляла;

- відповідач належним чином контролював процес виробництва щодо показників якості продукції. Підтвердженням цього є журнал контрою якості готової продукції, згідно з яким виготовлена продукція, відповідає всім критеріям якості для даного виду продукції. Виробнича лабораторія ВАТ «Володимир – Волинський консервний» завод акредитована на право проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду. Копія атестата акредитації № 118, який виданий 18 вересня 2003 року додається. Окрім цього відповідач має сертифікат на систему управління якістю. Копія сертифікат на систему управління якістю додається.

- пункт 7.1.7 договору на виготовлення продукції від 03 березня 2006 року визначає, що позивач зобов'язаний був отримати сертифікат на зазначену продукцію.

Протоколи випробувань зразків продукції № 2889, 2883 від 04 серпня 2007 року визначають, що замовником даних випробувань був ВАТ "Володимир-Волинський консервний завод", проте наше товариство не було повідомлене про результати випробувань.

- позивач розумів, що приймає продукцію, яка не пройшла сертифікацію і тому не придатна для реалізації, проте вимоги про усунення зазначених недоліків шляхом проведення повторних випробувань виставлено відповідачу не було;

- 27 жовтня 2006 року повноважний представник позивача прийняв послуги по виготовленню продукції згідно акту виконаних робіт № 00525 від 27 жовтня 2006 року у сумі 4924грн. Дану суму сторони зарахували шляхом підписання акту зарахування зустрічних вимог в заборгованість, яка була у відповідача перед позивачем. Будь - яких претензій стосовно якості виготовленої продукції сторона позивача па момент передачі продукції та зарахування зустрічних вимог не виставляла;

- на момент звернення позивача до суду термін придатності продукції, виготовленої відповідачем, а саме: капусту тушковану з грибами у кількості 4759 штук та суп гречаний з м'ясом у кількості 165 штук минув. Підтвердженням даного факту є пункт 8 ТУ У 15.8-1: 2005 та пункт 8 ТУ У 15.1 33574953 - 002: 2005, розроблених ДП «Кривбасстандартметрологія».

4.07.2007р. представник відповідача подав пояснення, в якому позов визнав, у зв’язку із скрутним фінансовим становищем  просить розстрочити стягнення суми боргу терміном на 6 місяців.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

встановив:

3.03.2006р. між ВАТ «Володимир-Волинський консервний завод» та ТОВ «Майстер Апетит»  було укладено договір № М-2 на виготовлення продукції. За умовами договору відповідач  зобов'язався здійснювати виробництво консервів на своїх виробничих об'єктах та власними силами, але з використанням сировини, тари та пакувального матеріалу позивача, а також передати виготовлений товар, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити виготовлений продукт.(п. 1.1., 1-2 договору).

Договором було встановлено, що об'єми виробництва узгоджуються сторонами планом виробництва, але в будь якому випадку вони не можуть бути меншими за 100 000 банок готової продукції па місяць. На підставі цього сторонами був підписаний План виробництва на червень 2006 року, згідно якого відповідач зобов'язався виконати 300 000 банок готової продукції з 01.06.2006р. по 30.06.2006р. План виробництва є узгодженою сторонами заявкою на виготовлення товару.

На виконання своїх зобов'язань, передбачених п. 5.3 договору, позивачем в якості передоплати було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 75000 грн., що підтверджується випискою банку від 21.04.2006р., платіжним дорученням № 267 з призначенням платежу "Передоплата за виробництво партії консервів згідно договору № М-2 від 30.03.2006 року."

Відповідач викопав свої зобов'язання частково, виготовивши 24332 банки готової продукції з 300000 банок, які були узгоджених планом виробництва.

Згідно з  п.5.1 договору вартість виготовлення однієї одиниці кожного з видів найменування товару становить одна гривня з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 4.6 договору якість товару, що виготовляється, повинна відповідати ТУ замовника.

Із виготовлених відповідачем  24332 банок 4359 банок не пройшли сертифікацію в ДП «Волиньстандартметрологія». Причиною відмови у видачі сертифіката якості - невідповідність зразків виготовленого товару вимогам ТУ 15.8-1:2005; ТУ 15.1-2:2005 за фізико-хімічними показниками, що підтверджується висновками ДП "Волинський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації" №1743-с/2-5 від 8.08.2006р., №194-С/2-5 від 2.08.2006р. А тому судом відхилено доводи відповідача про те, що висновки не можуть бути взяті до уваги, оскільки виготовлення продукції контролювалось зі сторони позивача. Та обставина, що відповідача не було повідомлено про результати випробувань, не звільняє його від відповідальності за факт неналежного виготовлення продукції.

Відповідно до п. 4.1.1; 4.1.1.1, 4.6., 8.5. договору  відповідач несе відповідальність за фізико-хімічні якості товару.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.ст.526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони   та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. ст.837, ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням  другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як випливає із змісту п.1 ст.858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору  підряду, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, зокрема, пропорційного зменшення ціни роботи.

З огляду на викладене, вартість виготовлення 4359 банок, які не пройшли сертифікацію не підлягає до оплати.

Враховуючи здійснену позивачем передоплату на суму 75000 грн. та вартість робіт з виготовлення відповідачем товару на суму 19973 грн. (24332 - 4359), відповідач повинен повернути позивачу залишок грошових коштів у розмірі 55027 грн., виходячи з розрахунку: 75000 грн. - 19973 грн., оскільки на таку суму відповідачем не було виготовлено   товару.

В процесі судового розгляду встановлено, що між сторонами у справі під час виробництва продукції склались правовідносини, що привели до виникнення грошових зобов'язань позивача перед відповідачем: за надані в оренду приміщення на суму 9035,01 грн. - на  підставі договору оренди складу № 25/05/06 від 01.05.2006р. та договору оренди приміщень б/н від 01.04.2006р. Загальна вартість орендних платежів, виставлених до оплати становить 12242,53 грн.,  сплачена позивачем частково: на суму 3207,52 грн.: по завантаженню товарно - матеріальних цінностей на суму 1748,14 грн. - згідно акту виконаних робіт № 13/56 від 17.11.2006 року.; з демонтажу обладнання на загальну суму 14 918,29 грн.; з оклеювання товару на суму 3814,35 грн., а всього 29 515,79 грн.

Цю суму позивач просить зарахувати в  рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем. У відповідності із п.2 ст.601 ЦК України зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Враховуючи наведене, слід зарахувати вказану заборгованість позивача в рахунок погашення заборгованості відповідача. Отже, загальна заборгованість відповідача, яка підлягає до стягнення з нього, становитиме 25511,21 грн. (55027 грн. – 29515,79 грн.), з яких: 21152,21 грн. складає залишок грошових коштів із перерахованої позивачем передоплати, 4359 грн. – вартість виготовлення 4359 банок, які не пройшли сертифікацію.

В позові про стягнення 565 грн. ( 4924 – 4359)  слід відмовити, зважаючи на те, що позивач не довів факту виготовлення неякісної продукції на суму 4924 грн.

Враховуючи клопотання відповідача  про розстрочення стягнення суми боргу терміном на 6 місяців. у зв’язку із скрутним фінансовим становищем, господарський суд на підставі п.6 ст.83 ГПК України вважає за можливе розстрочити виконання рішення господарського суду терміном на 6 місяців.

Судові витрати, понесені позивачем, слід відшкодувати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 599, 601, 837, 854, 858 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 198 Господарського кодексу України, ст. ст.44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Володимир-Волинський консервний завод» (м. Володимир – Волинський, вул. Луцька, 81, р/р 6 в КБ «Західінкомбанк», м. Луцьк, МФО 303484, код ЗКПО 05527752) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер Апетит» (м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 5, р/р 0401 в ФАБ «Південний» м. Кривий Ріг, МФО 306975, , ІПН 64, св-во ПДВ № 04959351) 21 152 грн. 21 коп. залишку грошових коштів із перерахованої позивачем передоплати за виготовлення продукції; 4359 грн. вартості виготовлення 4359 банок, які не пройшли сертифікації, а всього 25511 грн. 21 коп.; 255 грн. 11 коп. витрат, пов’язаних з оплатою держмита, 115 грн. 44 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В позові про стягнення 565 грн., що складають вартість виготовлення 565 банок, що не пройшли сертифікацію, відмовити.

4. Виконання рішення господарського суду в частині стягнення 25511,21 грн. розстрочити рівними частками  терміном на 6 місяців:

- липень 2007р. – 4251,87 грн.;

- серпень 2007р. - 4251,87 грн.;

- вересень - 4251,87 грн.;

- жовтень - 4251,87 грн.;

- листопад - 4251,87 грн.;

- грудень - 4251,87 грн.

Суддя