ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"07" червня 2007 р.
Справа № 22/109-07-2149

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого            Андрєєвої Е.І.

Суддів:                    Мацюри П.Ф.

Ліпчанської Н.В.

При секретарі           Волощук О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача –Задерновського П.А.,

від відповідача –Вовка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці

на рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2007р.

по справі № 22/109-07-2149

за позовом ТОВ „ТЕРМІНАЛ”

до ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці

про внесення змін до договору,

встановив:

27.03.2007р. ТОВ „ТЕРМІНАЛ” звернулося у господарський суд з позовом до ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці (надалі –Підприємство) з вимогами про внесення змін до договору № 137-ЮІ від 20.12.2005р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.05.2007р. позов задоволено. Пункт 13 Договору № 137-ЮІ від 20 грудня 2005 року викладено у наступній редакції: “Відстань для нарахування збору за подачу та забирання вагонів визначається відповідно до п. 1.2. Розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, а саме, від стрілки примикання під’їзної колії Користувача до колії станції Усатове, та становить відповідно до технічного паспорту під’їзної колії 0,46 км в обидва кінці. За письмовою домовленістю Сторін відстань подачі й забирання вагонів може бути визначена за фактичним заміром.”

Стягнуто з ДП “Український державний центр транспортного сервісу в особі філії Українського державного центру транспортного сервісу “Ліски” на Одеській залізниці на користь ТОВ „ТЕРМІНАЛ” 118 грн. витрат на оплату ІТЗ судового процесу та 85,00 грн. державного мита.

ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці, не погоджуючись з рішенням, оскаржило його в апеляційну інстанцію. Посилаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким залишити позов без розгляду.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно матеріалам справи та, що встановлено місцевим господарським судом, 20.12.2005р. сторони уклали договір № 137-ЮІ про подачу та забирання вагонів на під’їзну колію ТОВ „ТЕРМІНАЛ”, що примикає до станції Одеса-Ліски.

Пунктом 13 даного договору визначена відстань для нарахування збору за подачу та забирання вагонів в обидва кінці –3,234 км.

Не погоджуючись з даною відстанню, ТОВ „ТЕРМІНАЛ” листом за вих. № 31 від 16.02.2007р. звернулось до Підприємства з пропозицією переглянути п. 13 Договору та викласти його в наступній редакції: “Відстань для нарахування збору за подачу та забирання вагонів визначається відповідно до п. 1.2. Розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, а саме, від стрілки примикання під’їзної колії Користувача до колії станції Усатове, та становить відповідно до технічного паспорту під’їзної колії 0,46 км в обидва кінці. За письмовою домовленістю Сторін відстань подачі й забирання вагонів може бути визначена за фактичним заміром”.

Оскільки відповіді на дане звернення від Підприємства не надійшло, ТОВ „ТЕРМІНАЛ” звернувся з відповідними вимогами до господарського суду.

Задовольняючи позов, суд обґрунтовано виходив з того, що відповідно до пункту 1.2. Розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999р. за № 551, відстань подачі й забирання вагонів визначається від стрілки примикання під’їзної колії, якщо вона примикає до колій станції. А пунктом 1.2. Розділу 2 Збірника встановлено, що відстань подачі й забирання вагонів визначається за затвердженою технічною документацією (технічним паспортом під’їзної колії, технічно-розпоряджувальним актом (ТРА) станції, відомістю під’їзної колії  (додаток  до ТРА), схемою під’їзної колії, схемою станції) або за фактичним заміром.

Як встановлено судом та підтверджено п.4.8 Технічного паспорту під’їзної колії ТОВ „ТЕРМІНАЛ” на ст. Усатово Одеської залізниці, відстань для стягнення плати за подачу та забирання вагонів на під’їзну колію в обидва кінці становить 0,46 км.

Тобто, як правильно зробив висновок місцевий суд, пункт 13 Договору не відповідає вимогам пункту 1.2. Розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, а тому підлягає зміні у відповідності з чинними нормами.

Оскаржуючи рішення в апеляційному порядку, Підприємство послалось на те, що пунктом 1.2 Розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України встановлено, що відстань подачі та забирання вагонів визначається не лише даними закріпленими у технічному паспорті під’їзної колії, а згідно всієї затвердженої технічної документації: технічним паспортом під’їзної колії, технічно-ропоряджувальним актом станції, відомістью та схемою під’їзної колії, схемою станції.

А тому, на думку апелянта, відстань для нарахування подачі та забирання вагонів в обидва кінці становить 6,039 км.

Однак з такими висновками апелянта не може погодитись колегія суддів, оскільки, як свідчить резолютивна частина рішення, в новій редакції пункту 13, крім іншого зазначено, що за письмовою домовленістю сторін відстань подачі й забирання вагонів може бути визначена за фактичним заміром.

Тобто, відповідачу нічого не заважає разом з позивачем укласти додаткову угоду до договору № 137-ЮІ  від 20.12.2005р., тим самим визначивши фактичну відстань подачі й забирання вагонів, а, крім того, привести технічну документацію у відповідність з фактичними показниками, якщо відповідач вважає, що дані технічного паспорту не відповідають цим показникам.

Що стосується посилання апелянта на те, що рішення було прийняте у його відсутності та не розглянуто зустрічний позов, то, як свідчать матеріали справи, суд ухвалами від 29.03.2007р. та 13.04.2007р. зобов’язував Підприємство надати відзив на позовну заяву та докази, що спростовують заявлені вимоги. В зв’язку з цим розгляд справи було відкладено. Однак відповідач у судові засідання не з’явився, вимоги суду не виконав, своїх заперечень не надав, а тому враховуючи визначені ст. 69 ГПК України строки, суд правомірно на підставі ст. 75 ГПК України розглянув справу за наявними матеріалами, а зустрічний позов ухвалою від 03.05.2007р. повернув відповідачу на підставі п.3 ст.63 ГПК України.

При розгляді справи в апеляційній інстанції Підприємство звернулось з клопотанням про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 30/152-07-4522 за позовом  ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці до ТОВ „ТЕРМІНАЛ” про внесення змін до договору № 137-ЮІ від 20.12.2005р.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Однак, судова колегія вважає, що відсутні підстави, які б свідчили про неможливість розгляду даної справи без вирішення справи, на яку посилається відповідач, а тому заявлене клопотання про зупинення розгляду апеляційної скарги у даній справі залишено без задоволення.

Приймаючи до уваги, що місцевим господарським судом встановлені всі фактичні обставини справи, дана належна оцінка доказам у їх сукупності, правильно застосовані норми як матеріального, так і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.ст.101, 103-105 Господарського процесуального Кодексу України,  суд, -

п о с т а н о в и в:

Рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2007р. у справі   № 22/109-07-2149 залишити без змін, а  апеляційну скаргу ДП „Український державний центр транспортного сервісу „Ліски” в особі Українського державного центру транспортного сервісу „Ліски” на Одеській залізниці –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця.

Головуючий                                                                                Е.І. Андрєєва

Судді:                                                                                          П.Ф.Мацюра

Н.В. Ліпчанська