ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"11" січня 2007 р.
справа № 20-2/374

За позовною заявою відкритого акціонерного товариства „Енергетичної компанії „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до державного комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство №11”

(99022, м. Севастополь, вул. Горпщенко, 78)

про стягнення 23 437,65 грн.,

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

від позивача –Злобін А.А., довіреність № 7149/0/2-06 від 11.08.2006;

від відповідача – не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетичної компанії „Севастопольенерго” (далі –ВАТ „ЕК „Севастопольенерго”) звернулось до суду з позовною заявою  до державного комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство №11” (далі –ДКП „РЕП № 11”) про стягнення 23 437,65 грн., з яких заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 20968,50 грн., за перевищення ліміту активного споживання –2396,97 грн., пеня –54,23 грн., 3% річних –9,26 грн., сума заборгованості з урахуванням інфляції –8,69 грн.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 177 від 19.03.2004, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, явку уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, вимоги суду не виконав, у зв’язку з чим 12.12.2006 у передбаченому статтею 77 Господарського процесуального кодексу України порядку розгляд справи відкладався на 11.11.2007.

25.12.2006 відповідач надіслав заяву з проханням розглянути справу за відсутністю його представника та погодився з сумою позову у повному обсязі (вх. № 39230 від 25.12.2006).

Беручи до уваги наявні у справі матеріали суд на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України з метою уникнення необґрунтованого затягування розгляду справи вбачає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2004 року між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та ДКП „РЕП №11” укладений договір № 177 про користування електричної енергією строком дії із дня підписання по 31.12.2004. Відповідно до пункту 10.4 Договору він вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору (арк. с. 8-12).

Цей договір не був розірваний. Натомість, сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2004 і на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало ДКП „РЕП № 11”  електроенергією, а ДКП „РЕП № 11”  користувалась нею і частково оплачувала спожиту електроенергію, що є проявом погодження сторін на продовження договірних відносин.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” слід вважати, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а ДКП „РЕП № 11” користувалась електроенергією на підставі Договору № 177 від 19.03.2004 (далі –Договору).

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено обов’язок відповідача оплачувати вартість електричної енергії відповідно до умов Додатку № 3 та № 4 згідно з умовами, вказаними у розділі 8 Договору.

Відповідач здійснює оплату спожитої електроенергії у строк остаточного розрахунку –15 числа календарного місяця (пункт 8.4 Договору).

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору відповідач зобов’язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії відповідно до умов розділу 5 Договору, яким встановлений порядок визначення договірної величини споживання електричної енергії.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 (далі - Правила) встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за врегульованими  тарифами та споживачем, та встановлює зміст правових відносин, прав та обов’язків  сторін.

Відповідно до показань розрахункових приладів, які надавались щомісячно відповідачем, позивач здійснював нарахування електричної енергії за період з 02.02.2005 по 15.09.2006 та виставляв відповідні рахунки. Рахунки виставлялися своєчасно та належним чином.

Але відповідачем зобов’язання щодо оплати виставлених рахунків належним чином не виконувались, в результаті чого за період з 02.02.2005 по 15.09.2006 утворилася заборгованість по оплаті за активну електричну енергію перед позивачем у розмірі 20 968,50 грн.

Додатком № 1 до Договору відповідачем узгоджений об’єм відпуску електричної енергії у   2006 року (арк.с. 18,19) Але, відповідно до звітів відповідача про витрати електроенергії об’єм використаної електроенергії перевищив ліміт у  лютому, березні, травні, червні, липні та серпні  2006 року на 17299 кВт/г.

На підставі викладенного позивачем здійснено нарахування за перевищення договірної величини спожитої електроенергії та виставлені рахунки всього на суму 2396,97 грн.

Частина 5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачає, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двохкратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідачем вказані рахунки на день прийняття рішення не оплачені, заборгованість відповідача перед позивачем за перевищення ліміту споживання електричної енергії складає 2396,97 грн.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 525, 526  Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем належним чином не виконані зобов’язань за договором № 177 від 19.03.2004, заборгованість на день прийняття рішення не погашена у зв’язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за активну енергію  в розмірі 20968,50 грн., та за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 2396,97 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційне відшкодування в сумі 8,69 грн., та  3% річних в сумі  9,26 грн.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, нараховані позивачем на суму простроченої заборгованості збитки внаслідок інфляції з  у сумі 8,69 грн. та 3 % річних у сумі 9,26 грн. перевірені судом та визнані такими, що підлягають стягненню.

Згідно положень  статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526  Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем з посиланням на пункти 4.2.1 та 8.6 договору за неналежне виконання зобов’язань за договором нарахована пеня у розмірі 54,23 грн.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статті 546 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 виконання зобов’язань може забезпечуватися пенею.

Пеня згідно розрахунку позивача складає 54,23 грн. Розрахунок перевірений судом, виконаний з урахуванням вищезазначених норм, у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для визнання позовних вимог у сумі 23 437 грн. 65 коп.  обґрунтованими, у зв’язку з чим зазначена заборгованість підлягає стягненню.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути з державного комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство №11” (99022, м. Севастополь, вул. Горпщенко, 78, код в , р/р 1 в СФ АКБ Укрсоцбанк, МФО 321195) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код в , рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку 4548, МФО 384027) заборгованість у сумі      23 365,47 грн. (двадцять три тисячі триста шістдесят п’ять грн. 47 коп.) з яких: активна електроенергія –20968 грн. 50 коп.,  перевищення ліміту - 2396 грн. 97 коп.

3.          Стягнути з державного комунального підприємства „Ремонтно-експлуатаційне підприємство №11” (99022, м. Севастополь, вул. Горпщенко, 78, код в , р/р 1 в СФ АКБ Укрсоцбанк, МФО 321195) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ ПІБ м. Києва, МФО 300506) заборгованість у сумі 72,18 грн. (сімдесят дві грн. 18 коп.) з яких: пеня –54,23 грн., 3% річних –9,26 грн., сума заборгованості з урахуванням інфляції –8,69 грн.; витрати по сплаті державного мита у сумі 234 грн. 38 коп. (двісті тридцять чотири  грн. 38 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      Шевчук Н.Г.

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84  Господарського процесуального

кодексу України і підписано 16 .01.2007.