ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.07                                                                                           Справа № 4/1695-12/305

Суддя  господарського суду Львівської  області  Запотічняк О.Д.  при секретарі Джус Р.В. розглянула  у відкритому  судовому  засіданні справу за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз” про стягнення  боргу в сумі 3 622 876,43 грн.

З участю представників:

від позивача : Працьовитий Ю.В.( довіреність у справі)

від відповідача : Войсович Ю.В., Шиян М.В., Дашо А.Ю.( довіреність у справі)

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст. 22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору: Позов заявлено Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз” про стягнення  боргу в сумі 3 622 876,43 грн.

Обставини справи: Ухвалою суду від 09.08.2006 року порушено провадження у справі та призначено слухання на 07.09.2006 року.

Представник відповідача  в судове засідання, яке було призначене на 07.09.2006 р. не з’явився, причин неявки не повідомив, вимог ухвали суду від 09.08.2006 р. не виконав, тому розгляд справи було відкладено на 19.09.2006 р.

19.09.2006 р. представники сторін з’явилися, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві та поясненнях даних в судовому засіданні, в свою чергу представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву, а також поясненнях даних в судовому засіданні. В даному судовому засіданні та в наступних, а саме 28.10.2006 р. та 03.10.2006 р.оголошувалася перерва.

05.10.2006 р. та 12.10.2006 р. представники сторін з’явилися, вимоги ухвали суду виконали. 12.10.2006 р.провадження у справі було зупинено до вирішення по суті пов’язаної справи № 6/590.

16.03.2007 р. на адресу суду посупила заява про поновлення провадження у даній справі, оскільки 14.11.2006 р. господарським судом м. Києва прийнято рішення № 6/590.

Ухвалою від 19.03.2007 р. суд поновив провадження у даній справіта призначив до розгляду на 03.04.2007 р.

03.04.2007 р. відповідач не забезпечив явки уповноваженого предстаника в судове засідання, причин неявки не повідомив. Представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог в якій він просить стягнути основний борг в розмірі 2 550 880,21 грн., пеню в розмірі 233255,04 грн., втрати від інфляції в розмірі 668250,65 грн. та три проценти річних в розмірі 170490,53 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2007 р. провадження у справі було зупинено, оскільки на ухвалу від 19.03.2007 р., про поновлення провадження у справі, було подано апеляційну скаргу, що унеможливило подальший розгляд справи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.04.2007 р. суд відмовив в прийняті апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз” на ухвалу господарського суду Львівської області від 19.03.2007 р.

Ухвалою від 21.05.2007 р. суд поновив провадження у справі та призначив розгляд справи на 05.06.2007 р.

05.06.2007 р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 12.06.2007 р.

В судове засідання, яке відбулося 12.06.2007 р. представники сторін з’явилися, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав наведених у позовній заяві та поясненнях даних в судовому заасіданні. Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.

Повний текст рішення виготовлений , підписаний та оголошений 12.06.2007 року.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне:

Між позивачем Відкритим акціонерним товариством „Львівгаз” (Відповідач) та Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (Позивач) було укладено договір купівлі-продажу природнього газу № 06/04-1372. Згідно з цим договором Позивач  зобов’язується продати в січні 2005 р., а  Відповідач купити природній газ для потреб населення.

Оплата за газ здійснюється Відповідачем грошовими коштами на підставі акту приймання-передачі газу. Остаточний розрахунок за газ здійснюється до 10 числа наступного за звітним місяцем.

На виконання умов вищезазначеного договору Позивачем протягом січня 2005 р. було поставленно Відповідачу 179218,224 тис. куб. м. природнього газу на загальну суму 17514941,44 грн., що підтверджується актом передачі-приймання за січень 2005 р. В свою чергу Відповідачем було здійснено часткову оплату на суму 14964061,23 грн. в наслідок неповної оплати виникла заборгованість в сумі 2550880,21 грн.

30.06.2006 р. між сторонами був проведений акт звірки взаєморозрахунків з якого вбачається, що заборгованість ВАТ „Львівгаз” перед Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” становить 2550880,22 грн. Даний акт підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до п.6.2 та п.6.4 вищезазначеного договору Позивачем було нараховано, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та інфляційні, та три проценти річних.

У клопотанні Відповідач стверджує, що  була реструктуризація заборгованості населення, тому пеня не нараховується житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками.

Відповідно до п.1 ст.33 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак Відповідачем не було подано жодних підтверджуючих документів щодо реструктуризації заборгованості населення, а також слід взяти до уваги, що реструктуризації заборгованості згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-кумунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” проводиться по заборгованості, яка виникла станом на дату набрання чинності цим Законом, а саме на 01.07.2003 р.

Враховуючи те, що між сторонами був укладений двосторонній договір який породив для сторін права та обов ‘язки, а саме Позивач зобов’язався продати в січні 2005 р., а Відповідач купити природній газ для потреб населення та оплатити його, а тому відповідно до ст. 525 ЦКУ: Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст 526 ЦК України: Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилання Відповідача, у відзиві на позовну заяву, на те, що він не є власником коштів, що акумулюються на розподільчому рахунку та не має права самостійно перераховувати кошти за послуги по траспортуванню природнього газу є неправомірним, оскільки це є особливості Алгоритму які жодним чином не впливають на обов’язок Відповідача забезпечити оплату за поставленний газ.

На підставі вище викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, в сумі 3 622 876,43 грн.

Судові витрати слід віднести на відповідача.

Враховуючи наведене вище та  керуючись, статтями 525, 526, ЦК України,  Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-кумунальні послуги, спожиті газ та електроенергію”, 4-3,33, 44,49, 82-85,116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю .

2. Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз”, яке знаходиться  за адресою: м. Львів,  вул. Золота, 42  (р/р № 6653 Залізничне від. ПІБ м. Львів, МФО 325105, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1  (р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) –3 622 876,43 грн. (з яких 2 550 880,21 грн.-основного боргу, пеня в розмірі 233255,04 грн., втрати від інфляції в розмірі 668250,65 грн. та три проценти річних в розмірі 170490,53 грн.), 25500,00 державного мита та 118,00 грн. послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Накази видати   у відповідності до статті  116 ГПК України.

Суддя