ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 р.
№ 3/51

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Міністерства палива та енергетики України

на рішення
господарського суду м. Києва від 03.04.2007

у справі
господарського суду м. Києва

за позовом
Київської міської ради

до
Міністерства палива та енергетики України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
1. Комунальне підприємство "Киїівжитлоспецекс-плуатація"
2. Відкрите акціонерне товариство "Київкнига"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
1. Кабінет Міністрів України

про
витребування майна з чужого незаконного володіння

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивачів:
Шинкаренко Я.В.-дов.№225-КР-625 від 21.05.07, Глобенко Л.В.- дов.№ 225-КР-615 від 21.05.07.

від відповідача:
не з'явилися

від 3-ої особи позивача:
1.Жидейкіна Н.Д.-дов.№ 155/11-344 від 12.09.06.
2.Рум'янцев В.С.-дов.№ 01-30 від 21.05.07, Донець М.Г.- дов .№ 01-30 від 21.05.07.

від 3-ої особи відповідача:
Опанасенко А.В.- дов.№ 29-22/412 від 07.02.07.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 03.04.2007 господарського суду м. Києва позовні вимоги задоволені.

Зобов’язано Міністерство палива та енергетики України передати до комунальної власності територіальної громади м. Києва нежитлові приміщення загальною площею 432,5 м2, розташовані на першому поверсі в будинку, який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 30.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Міністерство палива та енергетики України звернулось до Вищого господарського суду України з  касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 03.04.2007 з даної справи  і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом ст. 41 Конституції України, ст. 256, 257, 388 Цивільного кодексу України, ст. 32, 50, 55 Закону України  „Про власність”, Постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 „Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)”, а також порушення ст. 4, 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити.

15.10.1990 Верховна Рада Української РСР постановою „Про управління державним майном Української РСР” поклала на Раду Міністрів УРСР здійснення функцій по управлінню державним майном Української РСР.

Раді Міністрів УРСР, відповідно до п. 5 постанови Верховної Ради УРСР „Про введення в дію Закону Української РСР „Про власність”, доручалось до 01 травня 1991 року забезпечити розмежування майна між власністю УРСР і власністю відповідно Кримської АРСР, областей і міста Києва.

Постановою Кабінету Міністрів України №311 від 05.11.1991 (далі –постанова №311) затверджений перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно –територіальних одиниць (комунальної власності).

При цьому, міністерствам і відомствам України, органам, уповноваженим управляти державним майном, доручалось здійснити до 01.01.1992 передачу державного майна, яке перебуває у їх віданні, до комунальної власності, згідно із затвердженим цією постановою переліком.

Така передача державного майна, яке перебувало у віданні міністерств і відомств, інших органів, уповноважених управляти державним майном, до складу комунальної власності, відповідно до вимог абзацу 3 п. 3 постанови №311, здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів Української РСР від 28.04.1980 за №285 „Про порядок передачі підприємств, об’єднань, організацій, установ, будинків і споруд”, з наступним повідомленням про це органів державної статистики, податкових та фінансових органів.

Постановою Ради Міністрів Української РСР № 1901 від 01.08.1951 "Про часткову зміну постанови Ради Міністрів УРСР від 11.11.1950  № 3468" зобов'язано виконком Київської міської ради передати торгове приміщення площею 314 кв. м. у будинку № 30 по вул. Хрещатик - Укркнигторгу Управління в справах поліграфічної промисловості, видавництв і книжкової торгівлі при Раді Міністрів УРСР для відкриття в ньому зразкового магазину з торгівлі книгами.

Відповідно до архівної виписки Державного архіву м. Києва № 0-18 від 08.10.1991 з рішення № 1963 від 27.09.1951 виконкому Київської міської ради  у відповідності до постанови Ради Міністрів Української ССР № 1901 від 01.08.1951 прийнято рішення торгове приміщення площею 314 кв. м. в будинку № 30 по вул. Хрещатик, раніше переданого Міністерству харчової промисловості УССР, передати Облкнигторгу для організації зразкового книжного магазину.

На підставі розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.04.1957 за  № 305-Р Київський Облкнигторг передано до відання Управління культури виконкому Київської міськради  і перейменовано у «Київкнигторг».

Наказом Державного комітету УРСР у справах видавництва, поліграфії і книжкової торгівлі від 28.05.1985 за № 162 Київську контору книжкової торгівлі («Київкнигторг») перейменовано на Київське об'єднання книжкової торгівлі («Київкнига»).

Рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна по місту Києву від 25.12.1996 за № 2325 Державне підприємство Київське об'єднання книжкової торгівлі «Київкнига»перетворено на Відкрите акціонерне товариство «Київкнига».

Положенням про порядок передачі підприємств, об’єднань, організацій, установ, будинків і споруд, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 28.04.1980 за  №285, передбачено, що підставою для передачі будинку, споруди до комунальної власності є лише відповідне рішення Державного комітету УРСР у справах видавництва, поліграфії і книжкової торгівлі про передачу вказаного об’єднання або приміщень, які належали об’єднанню, до комунальної власності, оскільки в 1991 році, як це встановлено судом першої інстанції, Київське об'єднання книжкової торгівлі «Київкнига» відносилось до сфери управління вказаного комітету.

Однак, докази прийняття відповідного рішення Державним комітетом УРСР у справах видавництва, поліграфії і книжкової торгівлі про передачу приміщень за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 30, до комунальної власності у матеріалах справи відсутні.

Також відсутні докази повідомлення органів державної статистики, податкових та фінансових органів про передачу до комунальної власності м. Києва приміщень за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 30, які є обов’язковими відповідно до вимог абзацу 3 п. 3 постанови №311.

Відповідно розділу 2 постанови №311, до комунальної власності м. Києва передавались, зокрема, Книготорговельна мережа Держкомпреси України, крім Київської республіканської оптової книжкової бази і книжкової бази об'єднання "Київкнига".

Згідно вимог п. 5, 9 ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує рівні умови розвитку всіх форм власності; здійснює управління об’єктами державної власності відповідно до закону. Спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади.

Державні органи, уповноважені управляти державним майном, відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України  „Про власність”, вирішують питання створення підприємств і визначення цілей їх діяльності, реорганізації і ліквідації, здійснюють контроль за ефективністю використання і схоронністю довіреного їм майна та інші правомочності відповідно до законодавчих актів України.

Кабінет Міністрів України, розпорядженням  № 174-р від 12.04.2000 передав в оперативне управління Міністерства палива та енергетики будинки, які перебували в оперативному управлінні ліквідованих Міненерго та Мінвуглепрому, в тому числі будинок №30 по вул. Хрещатик в м. Києві для розміщення в них центрального апарату Міністерства палива та енергетики.

Майно, що є державною власністю і закріплене за державною установою, яка знаходиться на Державному бюджеті, відповідно до ч. 1 ст.39 Закону України „Про власність”, належить їй на праві оперативного управління.

Власник, відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 Закону України  „Про власність”, не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Держава, відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України,  забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що господарським судом м. Києва  дана неправильна юридична оцінка обставинам справи, тому рішення не відповідає  чинному законодавству України та обставинам справи і підлягає скасуванню.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115, ст. 111 7 ,ст. 1119 - ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Рішення від 03.04.2007 господарського суду м. Києва зі справи № 3/51 скасувати.

В позові відмовити.

Доручити господарському суду м. Києва видати відповідні накази з урахуванням ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий                                                 В.С. Божок

Судді                                                                        Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко