Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2007 р.                                                           Справа № 2/184-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., суддя Білоконь Н.Д. , суддя Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача - Загорулька С.Г., довіреність у  справі № 7 від 21.03.2007 р.

першого відповідача -не прибув

другого відповідача - не прибув

третього відповідача -  Чайченка О.В., довіреність  без номеру  від 18.04.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1820 С/1-14) на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.04.07 р. по справі № 2/184-07

за позовом Сумської спеціалізованої міжгосподарської пересувної механізованої колони, м. Суми

до 1)Комунального підприємства "Сумське міське бюро технічної інвентаризації", м. Суми 2) Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Водолій-Камазтехобслуговування", м. Суми 3) Приватного підприємства "Водолій-Автотранс", м. Суми

про визнання права власності на нерухоме майно та його витребування із чужого незаконного володіння

встановила:

Сумська спеціалізована міжгосподарська пересувна механізована колона звернулась до господарського суду  Харківської області з позовом про визнання її права власності на  об"єкти  нерухомого майна: адмінбудинок, прохідна, ангар, кузня, огорожа, під"їзні дороги з залізобетонним покриттям, які розташовані за  адресою: м. Суми, вул. Менжинського, 15, зобов"язання комунального підприємства "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати  за  позивачем право власності  на  зазначені  об"єкти нерухомого майна, витребування їх із володіння приватного підприємства "Водолій-Автотранс" на  користь  позивача та  відновлення становища, яке  існувало до порушення права власності позивача на  зазначені об"єкти.

При поданні  позову позивач заявив  клопотання про  вжиття заходів до його забезпечення  шляхом накладення арешту на об"єкти  нерухомого майна: адмінбудинок, прохідна, ангар, кузня, огорожа, під"їзні дороги з залізобетонним покриттям, які розташовані за  адресою: м. Суми, вул. Менжинського, 15.

Ухвалою господарського суду Сумської області від  23.04.2007 р. у  справі №  2/184-07 (суддя Соп"яненко О.Ю.) клопотання позивача про  вжиття заходів до  забезпечення позову задоволено.Заборонено відповідачам вчиняти будь-які дії стосовно спірного нерухомого майна: адмінбудинку, прохідної, ангару, кузні, огорожі, під"їзних доріг з залізобетонним покриттям, розташованих за  адресою: м. Суми, вул. Менжинського, 15, пов"язані з витрачанням майна  на власні  потреби, відчуженням його у будь-який  спосіб, переобладнанням, розбиранням тощо.

Третій  відповідач, приватне підприємство "Водолій-Автотранс" із зазначеною ухвалою господарського суду  першої інстанції не  погодився, звернувся до Харківського апеляційного  господарського суду з апеляційною скаргою, в  якій, посилаючись на порушення  місцевим господарським судом  норм процесуального права, просить ухвалу  скасувати.

Перший  та  другий  відповідачі в  судове  засідання  не  прибули, відзивів  на  апеляційну  скаргу  не надали, про  час  та місце судового засідання  повідомлені  належним чином, що підтверджується  наявними в  матеріалах справи зворотними повідомленнями  про вручення  поштового відправлення.

Позивач  у  відзиві  на  апеляційну  скаргу  просить залишити її без задоволення,  а  оскаржувану  ухвалу -без змін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника  позивача  та  представника третього відповідача, проаналізувавши правильність застосування  місцевим господарським судом норм  процесуального права, колегія суддів  дійшла  висновку, що апеляційна  скарга  задоволенню не  підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі  статтею 66 Господарського процесуального кодексу  України  господарський суд  за  заявою сторони, прокурора чи його заступника, який  подав  позов, або  з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення  позову. Забезпечення  позову  допускається в  будь-якій  стадії провадження  у  справі, якщо невжиття  таких заходів може  утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі  статтею 67 цього Кодексу  позов  забезпечується  зокрема накладенням арешту  на  майно або грошові  суми, що  належать відповідачеві та забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Позивач заявив  в  позовній  заяві клопотання  про забезпечення  позову  шляхом  накладення арешту на  майно, право власності  на, яке він  просив  визнати  суд . В обгрунтування  зазначеного клопотання  позивач  надав  суду  письмові  пояснення, в  яких зазначив на те, що предметом  спору є майно, на  яке він просить визнати  суд  право власності, зазначене майно  знаходиться у  розпорядженні  другого та  третього  відповідачів і  стосовно цього майна  можуть вчинятися  певні дії, тому  невжиття  заходів  до забезпечення  позову  може  утруднити рішення  наступним:

-можливістю вибуття  спірного майна  із володіння другого та  третього  відповідачів;

-можливим погіршенням якості  майна або неможливістю його використання за  функціональним призначенням у  подальшому;

-можливістю переобладнання, розібрання та  інших дій стосовно спірного  майна;

-стосовно  позивача  порушено справу про банкрутство, а  з зазначених підстав майно може вибути із володіння  боржника.

Також, як  пояснив представник  позивача  в  судовому  засіданні та  було зазначено позивачем  в  позовній  заяві, у  2005 р. право власності на  спірне майно було оформлено за  відповідачем -2 та  ним  було  зроблено відчуження  цього майна  відповідачу, тому  зазначені  дії свідчать про  можливість вчинення  відповідачами  відчуження  цього майна  та  інших дій, які  можуть утруднити  виконання  рішення суду.

Зважаючи на  наведені  обставини, колегія  суддів вважає, що  наявні  достатні  підстави  вважати, що невжиття  заходів до забезпечення  позову шляхом  накладення арешту на майно, на  яке позивач  просить суд визнати право  власності та  забороні другому та  третьому  відповідачам  вчиняти будь-які  дії, пов"язані  з його витрачанням на  власні  потреби, відчуження у  будь-який  спосіб, переобладнання, розбирання, а  також  забороні  першому  відповідачу вчиняти дії щодо  реєстрації  прав  на  це майно   може утруднити виконання   рішення  суду,

Тому місцевий  господарський  суд  дійшов  правильного висновку, що клопотання  відповідача  про вжиття  заходів до забезпечення  позову є обгрунтованим і  підлягає задоволенню.

Посилання  третього відповідача  на те, що місцевим господарським судом  замість  статтей  66,67 Господарського процесуального кодексу  України  в мотивувальній частині  ухвали  зазначено  статтю 76 цього Кодексу, яку було виключено  Законом України від  21.06.2001 р. колегія  суддів вважає  необгрунтованим, оскільки згідно з ч. 2  статті  104 Господарського процесуального кодексу  України  порушення  або неправильне застосування  норм  процесуального права може  бути  підставою для  скасування або зміни рішення  лише  за  умови, якщо це порушення  призвело  до прийняття  неправильного рішення, а враховуючи вищенаведені  обставини, зазначення  в  ухвалі статті, яка  не  підлягає застосуванню, на  положення якої суд не  посилався   не  впливає на правильність  висновку суду щодо наявності  підстав  для забезпечення  позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями  66, 67, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу  України,  колегія  суддів, -

постановила:

Апеляційну  скаргу  залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 23.04.2007 р. у  справі №  2/184-07 залишити без змін.

Повний  текст постанови  підписано 27.06.2007 р.

Головуючий суддя                                   (підпис)                     Слюсарева Л.В.

Суддя                                   (підпис)                     Білоконь Н.Д.

Суддя                                   (підпис)                     Фоміна В.О.