СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 червня 2007 р.
Справа  № 2/94

Суддя господарського суду
О.Ф. Ремецькі

по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю
„Комерційний банк „Коопінвестбанк”, м. Ужгород

до   Тячівського районного підприємства
технічної  інвентаризації, м. Тячів

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача приватного підприємця ОСОБА_1, м. Тячів,

- ОСОБА_2, м. Тячів, та

- ОСОБА_3, м. Тячів

про  визнання протиправним та
скасування рішення державного реєстратора Тячівського районного підприємства
технічної інвентаризації про відмову в реєстрації  від 06.04.2007р. та зобов'язання відповідача
провести реєстрацію права власності ТОВ КБ „Коопінвестбанк” (м. Ужгород, вул.
Гойди, 10) на нерухоме майно, зазначене в нотаріально посвідченому договорі
іпотеки від 16.09.2005р., який вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя

за участю представників:

від позивача - Гуцола М.В. -представник за дорученням від
14.03.2007р. та

Кузів М.В. -представник за дорученням №2/07 від 17.01.07р.

від відповідача - Русин А.В.-предст. за дорученням від 01.03.07р.

від третіх осіб - не з'явились

Суть спору :

Представники позивача просять задоволити позовні вимоги в повному
обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх
обґрунтованість матеріалами справи. Зокрема, у підставу своїх доводів вказують
на те, що відповідачем неправомірно відмовлено у реєстрації права власності на
нерухоме майно -предмету договору іпотеки, оскільки подані ними для цього
документи відповідають вимогам Тимчасового положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме майно та підтверджують невиконання
іпотекодавцями своїх зобов'язань по договору іпотеки від 16.09.2005р. Також
просять взяти до уваги те, що в умовах самого договору іпотеки міститься
застереження про позасудове врегулювання питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки і такий вважається договором про задоволення вимог
іпотекодержателя у випадку його неналежного виконання і є підставою для
реєстрації права власності згідно з Тимчасовим положенням та ч.1 статті 37
Закону України «Про іпотеку».

Представник відповідача письмового пояснення по суті позовних
вимог суду не подав, однак, заперечує проти задоволення позовних вимог з тих
підстав, що Тимчасовим положенням, на яке посилається позивач, не передбачено в
переліку правовстановлюючих документів договору іпотеки, відповідно вважає, що
ним правомірно відмовлено у реєстрації права власності на предмет договору
іпотеки -нерухоме майно - будинок іпотекодавців.

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області
від 01.06.2007 року по справі №2/94

Треті особи вимог ухвал суду від
04.05.2007р. та від 21.05.2007р. не виконали, письмового пояснення по
суті позовних вимог та доказів про невиконання письмової вимоги
іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за договором іпотеки або за
кредитним договором у встановлений згідно п.5.1 договору іпотеки строк; докази
стосовно виконання кредитного договору, тощо суду не надали, своїх
уповноважених представників на засідання суду не направили.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення  представників сторін, суд встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю „Комерційний банк
„Коопінвестбанк”, м. Ужгород (іпотекодержатель) та майновими поручителями
-ОСОБА_2, м. Тячів, та ОСОБА_3, м. Тячів (іпотекодавці) на стороні позичальника
-приватного підприємця ОСОБА_1, м. Тячів 16.09.2005р. було укладено договір
іпотеки, предметом якого згідно пункту 1.2 даного договору зазначено нерухоме
майно -будинковолодіння, що знаходиться в м. Тячів, АДРЕСА_1 Тячівського району
та належить іпотекодавцям - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, м. Тячів кожному в Ѕ частині на
підставі Свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно, виданого
Тячівською міською радою НОМЕР_1, зареєстрованого в Тячівському районному
державному підприємстві технічної інвентаризації за реєстровим №НОМЕР_2,
кадастрова книга 18.

Даний договір згідно пункту 1.1 укладено на забезпечення вимоги
іпотекодержателя, що випливає з Договору кредитної лінії за №НОМЕР_3. (а також
усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку
дії кредитного договору).

Позивач і обґрунтування своїх вимог вказує на те, що зважаючи на
невиконання боржником за кредитною угодою по погашенню вимог по основному
зобов'язанню ним на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від
16.09.2005р., доказів невиконання іпотекодавцями своїх зобов'язань по цьому
договору, звернувся до відповідача з вимогою здійснити реєстрацію прав
власності на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними спорудами,
розташований у м. Тячеві по АДРЕСА_1 з метою задоволення своїх вимог по
основному зобов'язанню.

Тячівським районним підприємством технічної  інвентаризації, м. Тячів 06.04.2007р.
відмовлено позивачу в реєстрації згідно Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі пункту 2.1
додатку №1, згідно якого договір іпотеки не входить до переліку право
встановлювальних документів, які підлягають державній реєстрації.

Аналізуючи доводи сторін з приводу неправомірності відмови відповідача
у здійсненні реєстрації права власності на нерухоме майно, суд констатує
наступне.

Згідно статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень»№1952-ІУ від 01.07.2004р., який набрав
чинності з дня його опублікування, визначено, що цей   Закон
регулює  відносини,  пов'язані
з  державною реєстрацією речових
прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо
нерухомості.

Статтею 19 цього Закону до переліку право встановлювальних документів
включено також договори про іпотеку, оренду строком більше одного року, інші
визначені законом документи щодо речових прав на нерухоме майно.

В свою чергу ч.2 статті 36 Закону України «Про
іпотеку»передбачено, що у випадку визначенні відповідного застереження в
іпотечному договорі про позасудове

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області
від 01.06.2007 року по справі №2/94

врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки,
останній вважається Договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який є
підставою для реєстрації згідно Тимчасовим положенням про порядок реєстрації
прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції
України 07.02.2002 р. №7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18
лютого 2002 р. за №157/6445 та частиною 1 статті 37 Закону України «Про
іпотеку».

В договорі іпотеки від 16.09.2005р. таке застереження було
зроблене у пункті 5.5.1, який визначає, що у випадку невиконання позичальником
письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цим або
кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги
іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку
цей договір згідно ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку»вважається
Договором про задоволення вимог іпотекодержателя і є підставою для реєстрації
права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору
іпотеки, який в цьому випадку є право встановлювальним документом.

Відповідними вимогами (лист НОМЕР_4, підтвердженням надіслання
якого свідчить поштова квитанція №НОМЕР_5. та лист НОМЕР_6, який отримано
позичальником особисто) позивачем попереджено позичальника та іпотекодавців про
необхідність вжиття відповідних заходів до погашення заборгованості по
кредитних угодах №НОМЕР_3. та №НОМЕР_7, заборгованість по яких станом на
31.10.2006р. складає суму 136082,45грн.

Даними особами відповідних заходів щодо погашення заборгованості
по кредитних угодах №НОМЕР_3. та №НОМЕР_7 не вжито (позивачем підтверджено, а
даними особами не спростовано), а відтак, договір іпотеки від 16.09.2005р.
набув статусу договору про задоволення вимог іпотекодержателя, предмет договору
якого підлягає реєстрації за позивачем у визначеному законодавством порядку.

Згідно п. 2 ст. 71 КАСУ,
якщо відповідач заперечує проти адміністративного позову, він
зобов`язаний доказати правомірність свого рішення. Однак, ні в запереченнях на
позовну заяву, ні в наведених суду поясненнях по суті спору відповідач не навів
жодного аргументу та не надав жодного доказу, який би свідчив про правомірність
оскаржуваного рішення.

Наведені представником відповідача в засіданні суду інші підстави
в обґрунтування правомірності рішення державного реєстратора не  знайшли своє відображення в поданих суду
документах,  а тому не можуть бути
прийняті судом до уваги. Відповідно, вимога позивача про скасування рішення
державного реєстратора Тячівського районного підприємства технічної
інвентаризації про відмову в реєстрації від 06.04.2007р. підлягає задоволенню.

Позивачем, в порядку, визначеному п.3 статті 105 КАСУ, заявлено
також вимогу про зобов'язання відповідача провести реєстрацію права власності
ТОВ КБ «Коопінвестбанк»на нерухоме майно, зазначене в нотаріально посвідченому
договорі іпотеки від 16.09.2006р., який вважається договором про задоволення
вимог іпотекодержателя. Дана вимога підлягає задоволенню в повному обсязі з
огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що така спрямована на
забезпечення захисту прав, свобод чи інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин.

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області
від 01.06.2007 року по справі №2/94

Керуючись ст.ст. 2, 52, 70, 71,
105, 122, 139, 143, 160, 162, 163, 186, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства
України,

суд
постановив:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Скасувати рішення державного реєстратора Тячівського
районного підприємства технічної інвентаризації про відмову в реєстрації від
06.04.2007р.

3. Зобов'язати Тячівське районне підприємство технічної  інвентаризації, м. Тячів провести реєстрацію
права власності ТОВ КБ «Коопінвестбанк»на нерухоме майно, зазначене в
нотаріально посвідченому договорі іпотеки від 16.09.2006р., який вважається
договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

4.  Постанова набирає
законної сили з 12.06.2007р.

5. Заява на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
О.Ф. Ремецькі