ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 р.
№ 11/409пд

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:
Кочерової Н.О.
Рибака В.В.
Черкащенко М.М.

розглянув
касаційну скаргу
відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці "Донецькі електричні мережі"

на рішення
від 26.03.2007

у справі
№ 11/409пд господарського суду Донецької області

за позовом
відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці "Донецькі електричні мережі"

до
закритого акціонерного товариства "Макіївський хлібокомбінат"

про
врегулювання розбіжностей, які виникли під час укладання договору № 50.0018 від 01.09.2006 про постачання електричної енергії

за участю представників сторін:

від позивача     Костюк С.В. дов. від 01.12.2006, Мельник Ю.П. дов. № 24-07 від 27.12.2006

від відповідача Фомкін С.М. дов. від 02.07.2007, Болдарев М.Ю. дов. від 02.07.2007

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці "Донецькі електричні мережі" звернулось з позовом до закритого акціонерного товариства "Макіївський хлібокомбінат" про врегулювання розбіжностей, які виникли під час укладання договору № 50.0018 від 01.09.2006 "Про постачання електричної енергії" № 50.0018 від 01.09.2006.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.03.2007 (суддя Чернота Л.Ф.) позовні вимоги викладені в наступній редакції:

- пункти 2.2.3, 3.1.5, 5.3, 5.5, 6.1.3, 7.5, 7.6, 7.7, 9.1 договору "Про постачання електричної енергії" № 50.0018 від 01.09.2006 викладено у редакції відповідача (споживача).

- пункти 2.3.3, 5.6, 5.7, 5.8, 5.9, 5.10 виключено із тексту договору "Про постачання електричної енергії" № 50.0018 від 01.09.2006.

Приймаючи редакцію відповідача, суд посилався на ч.6 ст. 276 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 632 Цивільного кодексу України, ст. 1, ч.3 ст. 17, ст. 25 Закону України "Про електроенергетику".

В касаційній скарзі відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці "Донецькі електричні мережі" просить  скасувати рішення господарського суду та прийняти нове, яким пункти договору про постачання електричної енергії № 50.0018 від 01.09.2006 за номерами 2.2.3, 2.3.3, 5.6, 5.7, 5.8, 5.9, 5.10, 6.1.3, п.9.1 та розділ 7 "Облік електричної енергії та порядок розрахунків" прийняти в редакції позивача, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику" енергопостачальники, які здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, який розташований на цій території, в укладені договору на постачання електричної енергії.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи до структурної одиниці "Донецькі електричні мережі" ВАТ "Донецькобленерго" з пропозицією укладання договору про постачання електричної енергії звернулося ЗАТ "Макіївський хлібокомбінат".

01.09.2006 позивачем відповідачу було направлено проект договору № 50 0018 "Про постачання електричної енергії". При розгляді якого виникли певні заперечення з боку відповідача, які і були передані на розгляд суду.

Згідно ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ України від 17.10.2005 № 910 та Законом України "Про електроенергетику".

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11 року із змінами та доповненнями “Про судове рішення” ухвалене рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Проте, прийняте господарським судом рішення вищевикладеним вимогам не відповідає.

Відповідно до Указу Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.1997 зі змінами та доповненнями "Урядовий кур’єр" поряд з "Відомостями Верховної Ради України", "Офіційним вісником України" та "Голосом України" є офіційним друкованим виданням, який публікує Закони України, акти Президента, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших органів державної влади, а тому укладаючи п.2.2.3 в редакції Споживача (відповідача по справі), яким зобов’язано позивача –відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці "Донецькі електричні мережі" повідомляти Споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію в газеті "Урядовий кур’єр" є помилковою.

Відповідно до п.п. 12 п. 8.1 Правил користування електричною енергією постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право вимагати від споживача дотримання на належному рівні показників якості електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж.

Згідно п.п. 2 п. 5.4 Правил для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання або договору про спільне використання технологічних мереж споживача заявник має надати відповідній організації такі документи: акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Враховуючи наведене, висновок господарського суду про виключення п.2.3.3 із тексту договору є непереконливим.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, умови Типового договору про постачання електричної енергії є обов’язковими.

Виключаючи з договору п. 5.6, п. 5.7,  п. 5.8, п. 5.9, п. 5.10 господарський суд виходив з того, що вказані пункти договору відсутні у Типовій формі договору про постачання електричної енергії.

Наполягаючи на включенні вказаних пунктів до умов договору, позивач зазначав, що вони конкретизують умови договору, який є предметом розгляду суду.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 року із змінами та доповненнями “Про судове рішення” визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Проте вказані вимоги дотримані не були.

Відповідно до п. 7.5 Правил постачальник електричної енергії зобов’язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочі дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії, у разі:

1) відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (вказаний пункт кореспондується з п.п. 6.1.3 Типового договору на постачання електричної енергії);

2) недопущення до електроустановок споживача, які забезпечують регулювання в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених осіб, на яких покладено згідно з законодавством України та/або договором відповідні обов’язки (вказаний пункт Правил кореспондується з п.п. 6.1.3 Типового договору на постачання електроенергії);

3) несплати спожитої електричної енергії відповідно до умов договору;

4) несплати рахунків, виставлених відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; (п.п. 6.1.13 Типового договору передбачено: несплати  відповідних платежів у терміни, встановлені додатком "Порядок розрахунків"

7) невиконання обґрунтованих вимог постачальника електричної енергії щодо приведення розрахункових засобів обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.

Укладаючи даний пункт договору в редакції споживача, господарський суд не врахував наведених приписів нормативних актів, а тому погодитись з ним неможна.

Підлягають більш ретельній перевірці і доводи позивача щодо укладення договору в редакції позивача стосовно розділу 7 і п. 9.1 та відповідність їх Правилам користування електричною енергією та ст.ст. 275-277 Господарського кодексу України.

Враховуючи викладене, постановлене судове рішення неможна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір у відповідності з вимогами закону і обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в особі структурної одиниці "Донецькі електричні мережі" задовольнити частково.

Рішення від 26.03.2007 господарського суду Донецької області у справі  № 11/409пд скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                           Н. Кочерова

Судді:                                                                                       В. Рибак

М.Черкащенко