ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14.06.07р.

Справа № А24/151-07

За позовом  Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Дніпропетровськ

до  Апостолівського професійно-технічного училища № 85, м.Апостолове, вул.Мічуріна,8,

про стягнення  11 330,11грн.

Суддя  Калиниченко Л.М.

При секретарі Моцній Л.М.

Представники сторін:

від позивача:   Паплик С.А. –дор. № 07-08/3156 від 05.06.07р., ФСС ТВП

від відповідача:  Степанова М.Л. - дор. № 78 від 16.05.07р. - гол. бухгалтер

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті страхових внесків - 425,30грн., штрафні санкції –10 904,81грн., на загальну суму 11 330,11грн., посилаючись на ст.30 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням на похованням" від 18.01.01р. № 2240 (надалі –Закон № 2240).

Згідно акту перевірки від 27.02.07р. (а/с 15-16) відповідач в грудні 2005р., березні, травні 2006р. (до 02.06.06р.) не нараховував страхові внески до Фонду в сумі 425,30грн. із загальною суми виплат 10 904,81грн. і не перерахував їх до бюджету Фонду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить суд в позові відмовити, виходячи з наступного.

Ст.57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів плануються та здійснюються за кодом економічної класифікації 1343, а не за 1111 "Заробітна плата".

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов’язковими державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.09.01р. № 1266, згідно з якою до сум фактичних витрат на оплату праці (для роботодавців) чи сум оплати праці (для найманих працівників), зазначених у п.7 цього Порядку, не включатимуться суми виплат, що здійснюються згідно з Законом України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст.57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" (надалі - Закон "Про освіту").

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.06р. № 745, від 19.09.05р. № 934 вбачається, що страхові внески до Фонду на виплати пов’язані із сплатою страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування не нараховуються.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

встановив:

Апостолівське професійно-технічне училище № 85, м.Апостолове (надалі –відповідач) зареєстрований як юридична особа державної власності, , що підтверджено довідкою № 11171 Дніпропетровського обласного управління статистики про включення підприємства до ЄДРПОУ 08.02.99р.

Зі статуту свідчить, що відповідач є юридичною особою.

На виконання вимог п.1 ч.2 ст.27 Закону України " 2240, відповідач зареєстрований як платник страхових внесків, згідно заяви від 20.01.02р. у Апостолівській міжрайонній виконавчій дирекції обласного відділення фонду, реєстраційний № 50.

Згідно п.2 ч.2 ст.27 Закону України № 2240 страхувальник зобов'язаний нараховувати, сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Позивачем проведено перевірку правильності нарахування внесків до Фонду, за результатами якої складений акт 27.02.07р. (а/с 15).

На підставі цього акту, позивачем прийнято рішення № 228/24 від 15.03.07р. (а/с 26).

З відзиву, листування та пояснень свідчить, що відповідач не погоджується з прийнятим рішенням позивача. Вважає, що Апостолівське ПТУ № 85 фінансується із державного бюджету України. Головним розпорядником коштів та відповідачем являється Міністерство освіти та Науки України. Відповідач утримання і нарахування до Фонду не проводили і Міністерство фінансів України ці витрати не фінансувало.

Сума, яка профінансована –17 080,51грн. була спрямована в повному обсязі згідно Закону "Про освіту":

·          за грудень 2005р. –5 743,30грн.;

·          за березень 2006р. –2 421,88грн.;

·          за травень 2006р. –2 739,63грн.;

·          за вересень 2006р. –6 175,70грн.

Всього 17 080,51грн.

Суд не може погодитись з тим фактом, що ПТУ неналежний відповідач.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 КАС України, відповідач –суб’єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених Законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Отже, за загальним правилом, відповідачем у адміністративному суді є суб’єкт владних повноважень. У судовому засіданні такий факт встановлений, відповідач  цей факт не спростував.

Так, для забезпечення виконання положень Закону України № 1060 Верховною Радою України прийнятий Закон України "Про реструктуризацію заборгованості виплат, передбачених ст.57 Закону України "Про освіту" від 23.12.91р. № 1060 педагогічним, науковим, педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.04р. № 1994 (надалі –Закон № 1060).

Надбавки за вислугу років і допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки передбачені ст.57 Закону України "Про освіту" та визначені даним Законом як гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів.

Нормативно-правовим актом, який чітко визначає поняття і структуру заробітної плати є Закон України "Про оплату праці" від 24.03.95р. № 108 (надалі –Закон № 108).

Відповідно до ст.2 Закону № 108 структура заробітної плати складається з основної і додаткової плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата –це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, до якої входять доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов’язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Оскільки законодавець визначив надбавки за вислугу років і допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки як гарантії держави, передбачивши їх в Закону України "Про освіту", то, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про оплату праці", дані надбавки і допомога є додатковою заробітною платою та входить в структуру заробітної плати.

Заробітна плата педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів виплачується з Державного бюджету України.

У зв’язку з зупиненням виплат надбавок і допомоги, передбачених Законом "Про освіту", виникла заборгованість по означеним виплатам за 1997-2002р.р. за Законами про Державний бюджет України.

Закон № 1060 дані виплати є гарантією Держави і здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Визначення терміну "державний борг" закріплений в Бюджетному Кодексі України від 21.06.2001р. № 2542, відповідно до якого державний борг –загальна сума заборгованості держави, яка складається з "…непогашених боргових зобов'язань держави, включаючи боргові зобов'язання держави, що вступають в дію в результаті виданих гарантій за кредитами, або зобов'язань, що виникають на підставі законодавства або договору".

З означеного свідчить, що не йде мова про зміну статусу сум зобов’язань, які були гарантовані Державою та виникли на підставі діючого законодавства, але з яких-небудь причин не були виплачені, ставши Державним боргом, тобто, надбавки і допомога передбачені Законом № 1060 не змінили свого статусу як додаткової заробітної плати, через невиплату їх у 1997-2002р.р. і продовжують входити до фонду оплати праці.

Ст.5 Закону України " Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.04р. № 1994 передбачено, що кредиторська заборгованість сплачується працівникам разом з виплатою поточної заробітної плати.

Тобто, законодавець отожнює кредиторську заборгованість із заробітною платою, конкретизуючи їхнє положення за часом –виплата поточної заробітної плати та за попередні періоди.

Кошти на виплати по ст.57 Закону України "Про освіту" віднесені на КЕКР 1343 (інші поточні трансферти населенню), а не на КЕКР 1111 (заробітна плата), цей факт не змінює природи цих виплат, вони продовжують входити до фонду оплати праці.

Надбавки і допомоги є оплатою праці і при включенні цих виплат відповідними Законами про Державний бюджет України, вони продовжують залишатися заробітною платою і входять до фонду сплати праці з випливаючими з цього зобов'язаннями щодо нарахування страхових внесків на соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності.

Вказівка закону України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст.57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" на те, що кредиторська заборгованість Державного бюджету України погашається протягом 5 років рівними частинами шляхом включення цих витрат відповідними Законами України "Про Державний бюджет України" у вигляді окремих цільових субвенцій з державного бюджету, не забороняє застосування надалі, після їх нарахування і виплати, законодавства по соціальному страхуванню. Тобто, в даному випадку, субвенція дається на погашення кредиторської заборгованості Державному бюджету по додатковій заробітній платі у вигляді надбавок і допомоги. Порядок її використання встановлені в п.4 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 934 від 19.09.05р. де вказано, що відрахування, передбачені законодавством , з виплат здійснюється в установленому порядку.

Ст.27 Закону № 2240  на страхувальникам покладено обов’язок нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Ні Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України "Про освіту", Законом України "Про реструктуризацію заборгованості  виплат, передбачених ст.57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів", ні іншими Законами з бюджетного законодавства прямо не відмінено обов'язок сплати страхових внесків з сум додаткової заробітної плати у вигляді надбавки і допомоги, передбачених Законом України "Про освіту".

За приписами ст.30 цього Закону, страхувальник –роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки, штраф та пеню).

За несплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (зниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески в сумі 425,30грн. та фінансові санкції в сумі 10 904,81грн.

На час розгляду справи, доказів про сплату вищеозначеної суми до суду не надано.

Суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу Адміністративного судочинства України, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.158-167 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.19 Конституції України, ст.27 Закону України " Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням на похованням", суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Апостолівського професійно-технічного училища № 85, м.Апостолове, вул.Мічуріна,8, , р/р 10326 в УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012 на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, 93, , р/р 6590 в УДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012 заборгованості по страховим внесках на суму 11 330,11грн. (одинадцять тисяч триста тридцять гривень 11 копійок).

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України та оскаржується в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                             Л.М.Калиниченко