ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.03.07р.

Справа № 1/86-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг,

до  Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м.Дніпропетровськ,

про спонукання укладення договору передачі електроенергії

Суддя  Рудь І.А.

Представники:

від позивача - Вошколуп В.Г., заступник начальника юридичного відділу, довіреність № 52-16/97 від 26.12.06 р.

від відповідача - Кривуля О.А., юрисконсульт, довіреність № 563 від 21.12.2006 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" - звернувся до суду з позовом про зобов’язання ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" укласти договір на передачу електричної енергії.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити в повному обсязі. У відзиві на позов вказує, що проект пропонованого договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами суперечить діючому законодавству України, економічним та організаційним основам діяльності в електроенергетиці. Відповідач вказує на те, що у Позивача відсутнє право на придбання на оптовому ринку України електроенергії для власного споживання.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 15.03.2007р. до 22.03.2007р., відповідно до ст.77 ГПК України.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів справи, Відкритим акціонерним товариством “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” та Державним підприємством “Енергоринок” (ДПЕ) було укладено договір № 36224/02 від 26.09.2006 р., предметом якого є те, що за цим договором ДПЕ зобов’язується продавати, а ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” (Постачальник) зобов’язується купувати електричну енергію відповідно до мов договору.

Згідно з ліцензією АБ № 22089, виданою Національною комісією з питань регулювання електроенергетики України (далі НКРЕ) від 03.08.2006р., Відкрите акціонерне товариство “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” має право постачати електричну енергію за нерегульованим тарифом.

Відповідно до вимог, викладених у позовній заяві, позивач просить господарський суд зобов’язати відповідача  укласти договір на передачу електроенергії, проект якого долучено до матеріалів справи.

Як вбачається із тексту проекту Договору на передачу електричної енергії  предметом цього Договору є те, що «за цим договором ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” («Компанія») зобов’язується передавати електричну енергію,  куповану ПНТ на Оптовому ринку електричної енергії України, місцевими (локальними електромережами) до споживачів ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат (далі ПНТ), вказаних в Додатку №1 до цього договору, в межах обсягів, зазначених у Повідомленні, та надавати інформаційні послуги відповідно до умов цього Договору, а ПНТ зобов’язується здійснювати оплату отриманих послуг відповідно до умов цього Договору.

Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України, Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України (ОРЕ), Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом, Правил користування електричною енергією».

Відповідно до проекту Договору, Розділом 2 встановлено порядок розрахунків між сторонами, а пунктом 2.1. цього розділу передбачено, що „вартість послуг Компанії з передачі електроенергії ПНТ визначається на основі визначених у повідомленні на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ обсягів електричної енергії споживачам і затверджених НКРЕ для Компанії тарифів на передачу електроенергії на відповідних класах напруги.

Вартість додаткових послуг Компанії, що надаються ліцензіатами з передачі електроенергії місцевими (локальними) електромережами постачальникам електроенергії за нерегульованим тарифом буде розраховуватись для кожного споживача окремо згідно затвердженої постанови НКРЕ.”

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про електроенергетику” „енергопостачальники - це учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам; споживачі електроенергії –суб’єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю”.

Із проекту договору на передачу місцевими (локальними) мережами Компанії купленої ПНТ на оптовому ринку України електричної енергії, останній, згідно з ліцензією, виступає як енергопостачальна організація.

Згідно з вимогами законодавства у сфері електроенергетики і вимогами підпункту 3.8.1 пункту 3.8 „Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом", затверджених Постановою НКРЕ № 36 від 12.08.1996р., ВАТ “Південний гірничо-збагачувальний комбінат», як ліцензіат, повинен здійснювати продаж електричної енергії споживачам на договірних засадах, що є суттєвою умовою договору про передачу електричної енергії з власником місцевих (локальних) електромереж, тобто з ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго.

Як вбачається із проекту договору на передачу електроенергії, у позивача відсутні такі споживачі електроенергії та договори купівлі-продажу, укладені між ними та Позивачем - постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

За таких обставин, проект договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, суперечить вимогам чинного законодавства України, а саме: встановленим статтею 25 Закону України „Про електроенергетику” економічним та організаційним основам діяльності в електроенергетиці щодо надання права споживачу на отримання електроенергії на оптовому ринку України.

Відповідач має ліцензію на здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії своїми локальними мережами. В процесі здійснення діяльності з передачі електроенергії Відповідач повинен керуватися „Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами", затвердженими Постановою НКРЕ України № 15 від 13.06.1996р.

Згідно з вимогами підпункту 3.8.4 пункту 3.8 зазначених Умов та Правил, Ліцензіат  має право відмовити Заявнику в укладенні договору на постачання електроенергії, якщо це може призвести до порушення ліцензіатом  Умов та Правил.

З урахуванням викладеного, у Позивача відсутнє право на придбання на оптовому ринку України електроенергії для власного споживання і ці обставини є достатніми для відмови в укладенні спірного договору в розумінні ст. ст. 24, 25 Закону України „Про електроенергетику".

Закон України „Про електроенергетику" визначає, що споживачі здійснюють купівлю електричної енергії у енергопостачальних організацій, а механізм договірних відносин між енергопостачальниками та споживачами та їх відповідальність визначені ст.ст.24, 25, 26 вищезазначеного Закону.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідно до Додатку № 1 до проекту Договору на передачу електроенергії, єдиним споживачем постачальника електричної за нерегульованим тарифом (ВАТ „Південний ГЗК") зазначено ВАТ „Південний ГЗК", який відповідно до преамбули Договору також є ПНТ та згідно з отриманою ліцензією виступає як енергопостачальна організація. Позивачем не надано доказів про наявність у нього договірних відносин із іншими споживачами електроенергії, що передбачено умовами договору та чинним законодавством України.

Доводи Позивача щодо порушення відповідачем ч. 6 ст.179 Господарського кодексу України спростовуються матеріалами справи та чинним законодавством України, оскільки зобов'язання суб'єктів господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією, а у випадках, передбачених законом, також інших суб'єктів господарювання, відносяться до числа публічних зобов'язань, передбачених ст. 178 ГК України, ст. 633 ЦК України, а господарські договори, які укладаються у даній сфері є публічними договорами.

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж: товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За умовами ч.1 ст.178 ГК України суб'єкт господарювання, який відповідно до закону та своїх установчих документів зобов'язаний здійснювати виконання робіт, надання послуг або продаж: товарів кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у виконанні робіт, наданні послуг, продажу товару за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими, крім випадків, передбачених законодавством.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає позовні вимоги ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про зобов’язання ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" укласти договір на передачу електричної енергії необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано 20.05.2007р.