ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 липня 2007 р.
№ 2-30/17967-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. –головуючого,

Самусенко С.С., Мележик Н.І.

розглянувши
касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства “Кримхліб”

на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.03.2007р.

та постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2007р.

у справі
№2-30/17967-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим

до
Закритого акціонерного товариства “Бахчисарайський хлібозавод”

про
стягнення 20 624,23грн

та зустрічним позовом
Закритого акціонерного товариства “Бахчисарайський хлібозавод”

до
Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим

треті особи
Відкрите акціонерне товариство “Кримхліб”,
Фонд майна Автономної Республіки Крим,
Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації

про
стягнення 142 293,89грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч.4 ст.1111 Господарського процесуального кодексу України заявник (прокурор), який подає касаційну скаргу (подання), надсилає сторонам у справі її копію і копії доданих до неї документів, які відсутні у справі.

Невиконання цих вимог є підставою для повернення касаційної скарги (подання) без розгляду з підстав п.3 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України .

Виходячи із змісту наведених норм процесуального закону, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати прямий доказ, який однозначно свідчив би про направлення іншим учасникам судового процесу копії касаційної скарги (подання), зокрема, при пересиланні поштового відправлення, таким прямим доказом, зокрема, може бути опис вкладення та інші докази.

Заявником не додані докази (опис вкладення) надсилання копій касаційної скарги (подання) сторонам у справі.

Також, згідно ч.4 ст.1111 Господарського процесуального кодексу України заявник, який подає касаційну скаргу, додає до касаційної скарги докази сплати державного мита.

Невиконання цих вимог є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду з підстав п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України .

Відповідно до п.п.“г” п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” із касаційних скарг на рішення та постанови розмір ставки державного мита складає 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Заявник просить скасувати рішення місцевого суду та постанову апеляційного господарського суду в повному обсязі.

Тому у даному випадку, заявник повинен сплатити 50 відсотків ставки, обчисленої з оспорюваної суми, проте до касаційної скарги не додано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі –814,59грн. (20 624,23 +  142 293,89 : 100 х 0,5 = 814,59).

Керуючись п.п.3, 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу повернути Відкритому акціонерному товариству “Кримхліб”, а справу направити до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Суддя, головуючий

І. Плюшко

Суддя

С. Самусенко

Суддя
Н. Мележик