ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2007 р.
Справа № 2/20-178

09:50

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом  Прокурора Кременецького району Кременець,Тернопільської області,47000    в особі Тернопільського територіального управління державної комісії з ціннихпаперів та фондового ринку вул. Шпитальна, 7, м. Тернопіль,46000

до  Закритого акціонерного товариства "Кременецький тютюново-ферментаційний завод" вул. Льотчиків-визволителів, 14, м. Кременець,Тернопільської області,47000

про  стягнення  2210 грн заборгованості.

За участю представників сторін:

прокуратури: Шимків А.Р.,  посвідчення   № 47 дійсне до 07.08.11р.

позивача: Сампара Г.М.,  доручення   № 05-ТЕ  від 12.01.07 р.

відповідача:

Суть справи: Справа розглядається з участю помічника прокурора   Тернопільської області -  Шимків  А. Р.

Керуючись ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор в позовній заяві №55 від 11.01.2007р.  визначив, на підставі якого законодавства подається позов; в чому саме порушуються матеріальні інтереси держави; обґрунтував необхідність її захисту та зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Тому у відповідності до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України слід вважати, що прокурор з вимогами, викладеними в позові, звернувся до господарського суду в інтересах держави на підставі покладеного на нього п.2 ст. 121 Конституції України представництва.

Відтак, суддя порушив провадження у справі та прийняв позовні матеріали до розгляду.

Прокурор пред’явив позов про стягнення  2210 грн.  - штрафу за неподання відповідачем, станом на  02.10.2006р., регулярної інформації у формі річного звіту за 2005р.

Відповідач відзив на позов не представив.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників прокуратури та позивача і приймаючи до уваги, що:

1)  Згідно ст. ст. 49,51,130 Кодексу адміністративного судочинства сторонам роз'яснено їх права і обов'язки .

2) У відповідності до ст. 24 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу”  та п.1.5  Положення про надання регулярної інформації відкритими акціонерними товариствами та підприємствами-емітентами облігацій, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №227 від 03.06.2003р.  відкриті акціонерні товариства зобов'язані надавати Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку  інформації у формі річного звіту.

3) Вислухавши пояснення представника позивача та керуючись ст. 12 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу" суд  встановив, що відповідачем порушені вимоги вищезазначених Закону України та Положення, не подано звіту за 2005р., про що складено Постанову про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 25.10.2006р. та акт про правопорушення на ринку цінних паперів №116 ТЕ від 10.11.2006р.

За дане правопорушення згідно ст. ст. 9,11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" позивач застосував до відповідача санкцію у вигляді накладення штрафу у розмірі 130  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2210 грн.  Про що винесено Постанову "Про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів" №116 ТЕ від 20.11.2006р., яку відповідач одержав 20.11.2006р.  (підпис відповідної особи про одержання постанови  в кінці даної постанови)

Дана постанова не оскаржена до  Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (ст. 15 Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та ст. 12 Закону)

Прокурор стверджує, що на час розгляду справи штраф в добровільному порядку відповідачем не перерахований.

Відповідач не представив доказів виконання ним Постанови про накладення санкцій. Тому з врахуванням ст.  71 Кодексу адміністративного судочинства України та слід вважати , що обов'язковий для виконання припис, зазначений в постанові Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку  відповідачем не виконані.

А тому позовні вимоги позивача слід визнати обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

3) Згідно ст. ст. 89,94 Кодексу адміністративного судочинства України  та Декрету Кабінету Міністрів України №7-93 від 21.01.1993р.  видатки по судовому збору слід покласти на відповідача.

Керуючись вищезазначеним, ст.ст. 9,89,160163 кодексу адміністративного судочинства України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.    Позов прокурора задовольнити.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Кременецький тютюново-ферментаційний завод" вул. Льотчиків-визволителів, 14, м. Кременець,Тернопільської області  (код 00375543):

-          на рахунок Кременецького районного відділення Державного казначейства в управлінні Державного казначейства Тернопівльської області №0316, МФО 838012, код 23030300 Адміністративні та інші санкції", символ звітності 106,  ідентифікаційний код одержувача коштів 23588125  суму  2210 грн. штрафу

-          в доход державного бюджету  102 грн.  судового збору;

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 06.02.2007р. до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя