ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2007 р.                                                 Справа №  11/41/07

м. Миколаїв

За позовом:  Державного підприємства “Іллічівський морський торгівельний порт”

(68001, Одеська обл.., м.Іллічівськ, пл.Праці, 6)

до  відповідача: Державного підприємства “Державна морська лоцманська служба”

(54017, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 27)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Остапов В.В. –дов. №59 від 30.10.2006р.

від відповідача: Питомець Г.П. –дов. №42 від 20.11.2006р.

СУТЬ СПОРУ:  стягнення 4017,28 грн.

Відповідач в відзиві на позов проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що позивач визначив завищені тарифи за надані послуги на підставі наказу, на який відсутні посилання у договорі.

В запереченнях від 10.04.2007р. відповідач заперечуючи проти позову посилається на те, що льодовий збір повинен стягуватись з вантажовласника.

Заслухавши представника відповідача,  вивчивши матеріали  справи,  суд –

в с т а н о в и в:

24 січня 2006 року  державне підприємство Іллічівський морський торговельний порт (виконавець) та державне підприємство „Державна морська лоцманська служба” (замовник) уклали договір про надання послуг, за умовами якого позивач зобов’язався за заявками відповідача надавати певні послуги по забезпеченню безпеки мореплавства, перелік яких визначено в п.1.1 Договору: постачання на лоцманські катери води, надання місця для стоянки катерів біля причалу порту під час штормових умов, зняття льяльних вод, сміття та харчових відходів, підключення до берегового електропостачання, зачистку, замивку та дегазацію танків та МКО на судах замовника, навчання та перенавчання членів екіпажів лоцманських суден, доставка продуктів харчування, надання вантажопідіймальних механізмів та обладнання, технічне обслуговування та ремонт суден.

В свою чергу, відповідач зобов’язався проводити оплату цих послуг відповідно до діючих тарифів виконавця та умовами договору.

Пунктом 4.1 спірного договору його учасники встановили, що вартість послуг встановлюється наказом Мінтрансу України №711 від 15.12.2000р. „Про внесення змін та доповнень до зборів та оплаті за послуги, що надаються в морських торговельних портах України” та місцевими тарифами виконавця, затверджених наказами №1147 від 20.11.2000р., №763 від 01.08.2005р., №811 від 19.08.2005р., з якими  замовник ознайомлений.

Окрім перелічених в п.1.1 Договору послуг, сторони обумовили та записали в п.4.5 договору, що позивач за заявкою відповідача може надавати йому інші послуги у відповідності з додатковою угодою.

Тобто, враховуючи побудову самого договору, його умови, слід вважати, що сторони не визначили коло цих послуг та порядок встановлення вартості додаткових послуг.

Додатковою угодою №1 до спірного договору від 24.10.2006р. було замінено сторону в зобов'язанні і його учасниками стали: ДП «Державна морська лоцманська служба, ДП «Дельта –Лоцман»та ДП «Іллічівський морський торговельний порт».

В період з 10.02.2006р. по 15.02.2006р. позивачем було надано ряд послуг ДП «Дельта –Лоцман»морськими буксирами для висадження та зняття лоцмана з плавзасобів.

Сам факт надання послуг не оспорюється відповідачем.

При цьому, слід зазначити, що додаткової угоди до спірного договору на надання цих послуг сторони не укладали.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що надані послуги виходять за рамки договору від 24.01.2006р., і їх слід вважати бездоговірними.

В той же час, відповідно до приписів ст.639 ЦК України, договір може бути укладеним в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частина 1 статті 206 ЦК України говорить, що усно можуть укладались правочини, які повністю виконуються в момент їх вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач надсилав на адресу позивача телефонограми з проханням надати морський буксир „Олександрія” для висадки та зняття лоцмана з плавзасобів і такі послуги були позивачем надані.

Виставлені торговельним портом рахунки на надані послуги в сумі 24273,28 грн. були сплачені відповідачем частково на суму 20230,48 грн., залишок боргу становить 4017,28 грн., які позивач і просить стягнути з боржника.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.85 Кодексу торговельного мореплавства, судно під час перебування у морському порту повинно дотримуватись діючих законів та правил, які діють у порту.

Ставки на місцеві тарифи та збори Іллічівського морського торговельного порту встановлюються наказом начальника порту.

Таким наказом за №211 від 12.01.2006р. „Про внесення доповнень до Збірника тарифів Іллічівського морського  торговельного порту” були введені в дію місцеві тарифи „Вартість 1 судно-часу роботи плавзасобів порту флоту в період льодових обставин” (з врахування вартості палива) для буксиру „Олександрія” для вітчизняної клієнтури в розмірі 1305,02 грн.

24.01.2006р. Державним департаментом морського і річкового транспорту Міністерства транспорту та зв’язку України було видано наказ №6 «Про початок льодової компанії у Північно-західній частині Чорного моря»

Названим наказом з 00.00.24.01.2006р. у названій частині Чорного моря було оголошено льодову компанію.

Наказом №32 від 01.03.2006р. було оголошено закінчення льодової компанії.

Як вбачається з матеріалів справи послуги були надані відповідачу саме в період дії наказу №6, тобто в період дії льодової компанії.

Як пояснив представник позивача, ним було встановлено додаткове обладнання на буксир, понесені додаткові витрати пального, що є обов’язковим для льодової обстановки. Саме це і стало підставою для збільшення вартості наданих послуг.

За таких обставин, застосування позивачем тарифів встановлених наказом начальника порту №21 від 12.01.2006р. є правомірним.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, в тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а  інший суб’єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших нормативних актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про заміну  первісного відповідача на ДП „Дельта-Лоцман”, оскільки спірні відносини виникли не на підставі договору від 24.01.2006р., а додаткова угода від 24.10.2006р. до цього договору також не має відношення до суті спору і отримувачем наданих послуг є відповідач по справі.

Керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства “Державна морська лоцманська служба”, 54017, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 27 (р/р в АППБ „Райффайзен Банк Аваль”,  МФО 326182, ) на користь Державного підприємства “Іллічівський морський торгівельний порт”, 68001, Одеська обл., м.Іллічівськ, пл. Праці, 6 (р/р 0029 у Водотранспортному відділенні ПІБ м. Іллічівська, МФО 328124, ) 4017,28 грн. боргу, 102 грн. держмита та 118,0 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення аппеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи аппеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                        К.Л.Василяка