ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2007
Справа № 31/128-07

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді: Лотоцької
Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О. С.

при
секретарі судового засідання Ролдугіній
Н. В.

За
участю представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 07.06.2007
року:

від
позивача:  ОСОБА_1 підприємець,
посвідчення НОМЕР_1;

від
відповідача:  Чернілевська І.В.
представник, довіреність № 01/02  від
01.02.07;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського)
господарства “Рой”, с. Лубянка Дніпропетровської області на рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2007 року у справі №
31/128-07

за
позовом: Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до
відповідача: Селянського
(фермерського) господарства «Рой», с. Лубянка

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007 року Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Дніпропетровської області з
позовом до Селянського (фермерського) господарства «Рой»про стягнення 21 496,92
грн., в тому числі заборгованість в сумі 20 320,00 грн. та  пеня в сумі 1 176,92 грн. Позивач просив
стягнути на його користь державне мито у розмірі 214,96 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. та витрати на правову допомогу
в сумі 1 256,00 грн.          Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2007 року (суддя Мороз
В. Ф.) стягнуто з відповідача на користь
позивача 20 320,00 грн. боргу; 1 176,92 грн. пені; 214,97 грн. витрат на
сплату державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2007 року
скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Скаржник вважає, що здійснені відповідачем платежі в графі «призначення
платежу» містять: передплата за сільгосппослуги, тобто даний платіж не вказує
на факт виконання робіт позивачем, а лише на виконання умов відповідного
договору відповідачем, що було проігноровано судом першої інстанції. Скаржник
зазначає, що проміжні акти ІНФОРМАЦІЯ_1 не містять необхідних реквізитів, які
дають можливість ідентифікувати наступні та врахувати як докази - жоден з актів
не містить  печатки відповідача, підпису
директора, а ОСОБА_2, яка вказана в вищезгаданих актах не є уповноваженою особою
Селянського (фермерського) господарства «Рой». Скаржник посилається на те,
що  відповідно до  наданого позивачем акту виконаних робіт № 2
від 28.09.2006 року полем замовника визначене поле № 4, однак визначене поле не
належить відповідачу, тоді як відповідно до пункту 1.1 договору позивач зобов'язувався
здійснити сільськогосподарські роботи саме на площах землекористування
відповідача.

У запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від
03.04.2007 року залишити без змін, а апеляційну скаргу  відповідача без задоволення. В обґрунтування
своїх заперечень позивач зазначає, що на підтвердження виконання ним робіт за
договором сторонами були складені відповідні проміжні акти ІНФОРМАЦІЯ_1, які підписані
уповноваженим  представником відповідача
без жодних зауважень, а оплата за виконані роботи відповідачем не здійснена,
тому посилаючись на статті 526, 610 Цивільного кодексу України, позивач вважає
рішення суду першої інстанції обґрунтованим, та таким, що прийнято з повним
дослідженням матеріалів, наданих сторонами
по справі.

У судовому засіданні, яке було
призначено на 07.06.2007 року оголошувалась перерва до 19.06.2007 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення
нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський
суд  дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

29.08.2006 року сторонами був  укладений
договір НОМЕР_2 на виконання
сільськогосподарських робіт, відповідно до якого Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 -виконавець зобов'язався
власними силами  та засобами
виконати  збирання буряка на площах
замовника - Селянського (фермерського) господарства «Рой», а останній -оплатити
виконані роботи( пункти 1.1, 2.1.10 договору).

Пунктом 2.1.9 передбачений обов'язок
замовника щоденно приймати виконані роботи.

Оплата за один гектар площі виконаних
робіт встановлена у 780 грн. без ПДВ (пункт 3.1 договору).

Згідно з пунктом 3.3 договору на
протязі виконання робіт через кожні три дні
сторонами складаються проміжні акти
виконаних робіт, оплата по котрим
здійснюється протягом двох банківських днів. Після завершення виконання
робіт складається підсумковий акт виконаних робіт, остаточний  взаєморозрахунок відповідно до якого
здійснюється протягом трьох банківських днів з дня його підписання обома
сторонами.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що
замовник здійснює передоплату у розмірі 14 740 грн. на протязі 1,2-х
банківських днів з дня підписання договору та 50 000 грн. на протязі 1,2-х
банківських днів з дня прибуття техніки на територію замовника. Сума
передоплати, здійснена на розрахунковий рахунок виконавця, зараховуються в
рахунок  останніх 83-х зібраних гектарів
буряку.

Розділом 5 договору встановлена
відповідальність  сторін за порушення
умов договору.

На виконання  умов договору відповідач  платіжними дорученнями НОМЕР_3, НОМЕР_4
перерахував позивачу передоплату за сільгосппослуги згідно договору НОМЕР_2 від
29.08.2006 року відповідно 14 740,00 грн. та 17 200,00 грн., всього  перераховано 31 940,00 грн.

В обґрунтування виконаних робіт
позивачем надані акти виконаних робіт від 24.09.2006 року, 28.09.2006 року,
01.10.2006 року, відповідно до яких
виконавцем -ОСОБА_1 на виконання договору НОМЕР_2 від 29.08.2006
року  зібрано цукровий  буряк з площі відповідно 40,5 га на суму 31
590,00 грн., 59,78 га  на суму 46 628,40
грн. та 67 га на суму 25 200,00 грн.

Як зазначено в актах від імені замовника
акти підписані представником -
обліковницею ОСОБА_2.

07.10.2006 року комісією за участю
виконавця, головного агронома сільгоспуправління Синельніковського району
ОСОБА_3, інспектора з заготівлі та якості
продукції ОСОБА_4, агронома Селянського (фермерського) господарства
«Рой»ОСОБА_5 та обліковниці Селянського (фермерського) господарства
«Рой»ОСОБА_2. складений акт, згідно з яким
комісією встановлено, що відповідно до договору НОМЕР_2 від 29.08.2006 року
виконавець своїм комбайном на полі № 4 замовника зібрав 62 га буряка.

В акті зазначено, що між
представниками  замовника та виконавця
виникли  розбіжності щодо зразків втрат.

Представники замовника від
підписання  акту відмовилися з посиланням
на  збирання буряка на даному полі
вручну.

Відповідно до частини 1 статті 901
Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу,
якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за
плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки
та в порядку, що встановлені договором.

В силу статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою
для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання
або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України  встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вже зазначалося, в
обґрунтування  виконання зобов'язань за
договором позивачем надані акти
виконаних робіт та акт комісії за участю працівників  Синельніковського сільгоспуправління.

Відповідач зобов'язань по оплаті
виконаних робіт (наданих послуг) не виконав.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилаючись на невиконання
позивачем  передбачених умовами договору
робіт, відповідач не надав жодного доказу, який
би підтверджував ті обставини, що збирання врожаю буряка на полях
відповідача здійснювалося безпосередньо відповідачем або третіми особами, а не
позивачем.

Чинним законодавством не
встановлена  форма актів виконаних робіт
(окрім підрядних робіт з капітального будівництва) та  не передбачено обов'язкових реквізитів такого
акту.

Кожний з зазначених актів
містить  посилання  на договір, за яким виконувалися роботи по
збиранню буряка.

Суд першої інстанції в рішенні
обґрунтовано зазначив, що при укладенні договору сторони не визначили, якою
особою  з боку замовника будуть
прийматися роботи.

Надана відповідачем довідка про те,
що ОСОБА_2. не перебувала з відповідачем
у трудових відносинах не може
прийматися до уваги, оскільки зазначена особа поряд з агрономом
фермерського господарства приймала участь у складі комісії від Селянського
(фермерського) господарства «Рой»при визначенні втрат  буряка на полі № 4.

У апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що поле № 4 не належить
відповідачу, в той час як в акті
від 07.10.2006 року агроном Селянського (фермерського) господарства
«Рой»та обліковниця зазначили, що врожай буряку на полі № 4 збирали вручну.

Доказів неналежності поля № 4 до
відповідача останнім не надано.

З урахуванням  викладеного колегія суддів вважає
доведеним  виконання позивачем робіт,
передбачених договором  НОМЕР_2 від
29.08.2006 року, а позовні вимоги в частині основного боргу такими, що
підлягали задоволенню.

В силу статті 216 Господарського кодексу
України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування
до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що
у разі порушення строків виконання
зобов'язань, встановлених пунктами 3.3, 3.4, 4.3 даного договору,
замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ,
діючій на період прострочки, при цьому затримка через  погодні умови не враховується.

З огляду на вищенаведене відповідач
зобов'язаний сплатити пеню в сумі 1 176,92 грн.

Щодо вимог про відшкодування судових
витрат на правову допомогу, то зазначені вимоги не підлягали задоволенню,
оскільки позивачем не надані докази щодо надання такої допомоги саме за цією
справою (договір про надання правової допомоги, який би підтверджував, що
сплачена позивачем адвокату сума стосується послуг адвоката, наданих у цій
справі).

З урахуванням вищевикладеного,
передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, правові
підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 103-105 Господарського
процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського
(фермерського) господарства “Рой” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.04.2007 року у справі № 31/128-07  залишити без змін.

Головуючий суддя
Л. О. Лотоцька

Суддя                                                                                         Р.
М. Бахмат

Суддя
О. С. Євстигнеєв