КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2007                                                                                           № 9/81

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача –   Кроликівський А.С. – юр.

від відповідача  –  представник не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Агротехнічна корпорація "Украгроком"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.04.2007

у справі № 9/81

за позовом                               Агротехнічна корпорація "Украгроком"

до                                                   ВАТ "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

про                                                  стягнення 1083780,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2007р. у справі №9/81 в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що його було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та воно не відповідає дійсним обставинам справи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника  позивача, колегією встановлено наступне:

17.06.2005р. між позивачем - Агротехнічною корпорацією «Украгроком» (Постачальник) та відповідачем - Відкритим акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (Покупець) було укладено Договір № 160 на поставку комбайнів зернозбиральних самохідних КЗС-11 «Дніпро - 350» в кількості 10 одиниць ціною 1 300 000,00 грн. за одиницю на загальну суму 13 000 000,00 грн. (відповідно до п. 2.2 Договору та додатку №1 до договору від 17 червня 2005р. №160 (поставка)).

Відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 Договору Постачальник (позивач) зобов’язався передати у встановлені Договором строки комбайни зернозбиральні самохідні КЗС-11 «Дніпро - 350», а Покупець зобов’язався прийняти Товар і сплатити його вартість на умовах Договору.

Відповідно до п.4.1. договору після перерахування Постачальнику вартості Товару, що встановлюється специфікацією, перший у 30 денний строк передає Товар Покупцю.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої обов’язки за договором виконав в повному обсязі та у передбачений п.4.1. договору строк поставив відповідачу 10 комбайнів на загальну суму 13 000 000,00 грн.  на підставі видаткових накладних № РН-00230-1 від 09.08.2005 р. (шість одиниць) та № РН-00232-1 від 19.08.2005 р. (чотири одиниці) та довіреностей відповідача серії ЯИП № 806622 від 09.08.2005 р. та серії ЯИЄ № 352945 від 17.08.2005 р.

Факт передачі Товару позивачем відповідачу також підтверджується Актами приймання - передачі техніки від 09.08.2005 р. і від 19.08.2005 р. згідно Договору (поставка) № 160 від 17.06.2005 р.

Проте відповідач платіжними дорученнями № 118 від 30.06.2005 р. на суму 3 800 000,00 грн. та № 209 від 19.07.2005 р. на суму 8 200 000,00 грн. – всього на суму 12 000 000,00 грн. здійснив лише часткову оплату вартості Товару, що підтверджується актом звірки розрахунків №3 від 28.04.2006р..

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений йому згідно договору №160 від 17.06.2005р. товар складає 1 000 000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Господарський суд м. Києва в своєму рішенні посилається на те, що надані позивачем на розгляд суду видаткові накладні, довіреності відповідача та Акти приймання-передачі не можуть бути визнані судом у якості доказів по справі, оскільки  позивач в порушення п.п. 3.2.1., 4.1. договору здійснив повний відпуск товару без отримання 100% його вартості.

Такі висновками суду першої інстанції колегія не може прийняти до уваги, оскільки здійснення позивачем поставки товару без отримання попередньої  оплати не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог за умови існування заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар.

Колегія також відзначає, що навіть у випадку, коли в договорі не встановлено строків здійснення поставки товару та його оплати покупцем, обов’язки сторін за договором повинні бути виконані у будь-якому разі в межах строку дії договору. Відповідно до п.9.1. договору №160 встановлено, що  договір діє до 31.12.2005р. Таким чином відповідач повинен був виконати свій обов’язок щодо оплати вартості товару в межах строку дії договору, тобто не пізніше 31.12.2005р.

Як вбачається з матеріалів справи, передача комбайнів позивачем відповідачу здійснювалось на підставі видаткових накладних та довіреностей, в яких міститься посилання на договір №160 від 17.06.2005р., що свідчить про те, що відповідач, видаючи довіреності за підписами відповідно голови правління Томіна Є.Ф., першого заступника голови правління Галушки В.О. та із зазначенням номеру та дати договору поставки, фактично погодився на отримання комбайнів без здійснення попередньої оплати у повному обсязі.

Таким чином сторони своїми діями фактично змінили умови договору та погодили здійснення поставки товару без попередньої оплати його вартості.

Таким чином колегія приходить до висновку про те, що позивачем було здійснено виконання своїх зобов’язань за договором в повному обсязі та відповідно до  умов договору та вимог чинного законодавства.

Враховуючи те, що відповідач фактично погодився на отримання комбайнів шляхом прийняття їх у власність, що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на їх отримання, його заборгованість перед позивачем складає 1 000 000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої він просить суд стягнути з відповідача, окрім 1 000 000,00 грн. суми основного боргу, 68 000,00 грн. – індексу інфляції та  15 780,82 грн. –  річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідно до ст..625 ЦК України та наданого позивачем уточненого розрахунку заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 68 000,00 грн. – індексу інфляції та  15 780,82 грн. –  річних. Відповідачем контррозрахунку заборгованості не надано.

Не відповідає також  матеріалам справи   посилання у рішенні суду на те, що лише чотири комбайни    були передані відповідачу відповідно до  акту приймання-передачі  у місті Павлоград Дніпропетровської області, як це визначено умовами договору № 160, а решта шість комбайнів в порушення визначеного у договорі порядку - в м. Кривий Ріг.

Як свідчать матеріали справи, в Акті приймання-передачі техніки від 9 серпня 2005 року та Акті приймання-передачі техніки від 19 серпня 2005 року, підписаними першими керівниками обох сторін, не визначено місце передачі комбайнів, а лише зазначене місце їх знаходження: в м. Павлоград - 4 шт., в м. Кривий Ріг - 6 шт., проте керівники погодили передачу всіх десяти комбайнів саме на умовах договору № 160 від 17.06.2005 р., про що зазначено в самих назвах актів.

Крім того, відповідно до пункту 2 статті 532 ЦК України зобов'язання може бути виконане в іншому місці, ніж це встановлено договором, якщо це випливає із звичаїв ділового обороту, тобто з урахуванням всіх обставин, які передували укладенню договору, та практики, що склалася у взаємних сторін та подальшої поведінки сторін.

З огляду на вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин доводи апеляційної скарги обґрунтовані і відповідають фактичним обставинам справи, а апеляційна скарга підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2007 року у справі № 9/81 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду м. Києва від 11.04.2007р. у справі №9/81 скасувати.

2.          Позов задовольнити повністю.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (01133, м. Київ, вул.. Мечникова, 16-А, п/р в АППБ «Аваль», м. Київ, МФО 300335, ) на користь Агротехнічної корпорації «Украгроком» (01133, м. Київ, вул.. Мечникова, 16-А, п/р 001 в АБ «Київська Русь» м. Київ, МФО 319092, ) 1 000 000,00 (один мільйон) грн. – основного боргу, 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.. – індексу інфляції, 15 780 (п'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн.. 82 коп. – річних.

4.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (01133, м. Київ, вул.. Мечникова, 16-А, п/р в АППБ «Аваль», м. Київ, МФО 300335, ) на користь Агротехнічної корпорації «Украгроком» (01133, м. Київ, вул.. Мечникова, 16-А, п/р 001 в АБ «Київська Русь» м. Київ, МФО 319092, ) сплачених  Агротехнічною корпорацією «Украгроком» 10 837 (десять тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 80 коп. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (01133, м. Київ, вул.. Мечникова, 16-А, п/р в АППБ «Аваль», м. Київ, МФО 300335, ) на користь Агротехнічної корпорації «Украгроком» (01133, м. Київ, вул.. Мечникова, 16-А, п/р 001 в АБ «Київська Русь» м. Київ, МФО 319092, ) 5 418 (п’ять тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 90 коп. державного мита, сплаченого  Агротехнічною корпорацією «Украгроком» за подачу апеляційної скарги. Видати наказ.

6.          Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

7.          Матеріали справи № 9/81 повернути Господарському суду   м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

15.06.07 (відправлено)