СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

16 травня 2007 року

Справа № 2-5/14936-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Нікітіна
О.А., довіреність б/н від 23.03.2007,

відповідача:
не з'явився,

3 особи - ОСОБА_1: ОСОБА_1,
паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.12.1996,

3 особи - Міністерства охорони здоров'я
України: не з'явився,

прокурора: Шаблін
Є.І., посвідчення № 490 від 21.03.2007,

розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Гаврилюк М.П.) від 13.02.2007 по справі №
2-5/14936-2006А

за позовом           Дитячого спеціалізованого санаторію ім. О.О.
Боброва (вул. Леніна, 35, місто Алупка, 98676)

до           Алупкінської міської ради (вул.
Красногвардійська, 32, місто Алупка, 98676)

3 особи:  ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

Міністерство охорони здоров'я
України (вул.М.Грушевського, 7, місто Київ, 01021)

за участю прокурора Автономної
Республіки Крим (вул.Севастопольська, 21, місто Сімферополь, 95000)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Дитячий спеціалізований санаторій
ім. професора О.О. Боброва звернувся до господарського суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним позовом до Алупкінської міської ради про
скасування рішення Алупкінської міської ради від 05.08.2005 НОМЕР_1 „Про надання
дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки ОСОБА_1
для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
споруд” та зобов'язання відповідача утриматися від прийняття рішень щодо
вилучення земельної ділянки площею 11,26 га (або її часток), якою правомірно
користується Дитячий спеціалізований санаторій ім. О.О. Боброва.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
Алупкінська міська рада, в порушення норм діючого законодавства, своїм рішенням
дозволила передати у приватну власність ОСОБА_1 спірну земельну ділянку, якою
правомірно користується позивач на підставі Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серії ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого згідно з рішенням
Алупкінської міської ради від 07.04.1995.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 13.02.2007 (суддя Гаврилюк М.П.) у справі №
2-5/14936-2006А  позов задоволено.

Скасовано рішення Алупкінської
міської ради  від 05.08.2005 НОМЕР_1 „Про
надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки
ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
споруд”.

Зобов'язано Алупкінську міську раду
утриматися від прийняття рішень щодо вилучення земельної ділянки площею 11,26
га (або її часток), якою правомірно користується Дитячий спеціалізований
санаторій ім.О.О.Боброва на підставі Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серії ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого згідно з рішенням
Алупкінської міської Ради від 07.04.1995.

Постановлено відшкодувати Дитячому
спеціалізованому санаторію ім.О.О.Боброва
з Державного бюджету України 3,40 грн. судового збору.

Постанова суду мотивована тим, що
оспорюваним рішенням Алупкінська міська рада
порушила права землекористувача земельної ділянки - Дитячого
спеціалізованого санаторію ім. О.О. Боброва. Питання вилучення земельної
ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні позивача за умови його
незгоди на таке вилучення, належить до компетенції суду. Таким чином, спірне
рішення Алупкінської міської ради НОМЕР_1 від 05.08.2005 прийнято з
перевищенням компетенції цього органу місцевого самоврядування.

Не погодившись з вказаним судовим
актом,  третя особа ОСОБА_1 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову постанову,
якою у позові відмовити.

На думку сторони, оспорюване
рішення Алупкінської міської ради відповідає вимогам діючого законодавства та
визначеної законом компетенції органу, який прийняв цей акт.

Сторона вказує на відсутність у
позивача документів, які підтверджують межи земельної ділянки Дитячого
спеціалізованого санаторію ім. О.О. Боброва.

Судом не враховано, що спірна
земельна ділянка не відноситься до земель рекреаційного призначення та ніколи
не використовувалась позивачем.

Крім того, суд не прийняв в якості
доказу довідку Ялтинського управління земельних ресурсів про склад земельних
угодій від 28.11.2005, згідно з якою спірна земельна ділянка за статистичним
звітом числиться на обліку як земля, що не передана у власність та не надана у
користування в межах населеного пункту.

Також, судом першої інстанції не
враховано, що мається рішення Ялтинського міського суду від 28.02.2006 за
позовом ОСОБА_2 до Алупкінської міської Ради, яке підтверджує, що позивач не
має встановлених земельних меж. Рішення набрало законної сили.

Як вважає третя особа ОСОБА_1,
позивачу необхідно було відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропущенням
строку на звернення в суд на підставі частини 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Більш детальніше доводи вказані у
скарзі.

У запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду
першої інстанції - без змін, оскільки Дитячий санаторій ім.О.О.Боброва є
законним  землекористувачем земельної
ділянки площею 11,26 га на підставі Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серії ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого 07.04.1995 згідно
з рішенням Алупкінської міської ради від 30.06.1992. У зв'язку з цим, прийняття
Алупкінською міською радою оскаржуваного рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на
розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтованою площею 0,04 га за
адресою: АДРЕСА_2, порушує права позивача як правомірного землекористувача та
порушує порядок вилучення земельних ділянок, встановлений статтею 149
Земельного кодексу України.

Крім того, позивач вказує на те, що
всупереч частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, під
час провадження у справі у суді першої інстанції, Алупкінською міською радою не
було надано жодного доказу щодо правомірності свого рішення.

Посилання третьої сторони ОСОБА_1
на те, що земельна ділянка позивача площею 11,26  га не має чітко встановлених меж, не
відповідає дійсності.

Також, доводи ОСОБА_1 стосовно
пропущення позивачем річного строку на звернення до суду є необґрунтованими,
оскільки оскаржуване рішення прийнято Алупкінською міською Радою 05.08.2005, а
дізнався позивач про нього лише після подання 17.02.2006 Ялтинською міською
прокуратурою до Алупкінського міського голови протесту на оскаржуване рішення.

Не відповідає дійсності і
твердження третьої особи про набрання законної сили рішенням Ялтинського
міського суду від 28.02.2006 за позовом ОСОБА_2 до Алупкінської міської ради,
яким визначено, що позивач не має встановлених земельних меж, оскільки вказане
рішення оскаржено Дитячим спеціалізованим санаторієм ім. О.О. Боброва та
знаходиться на перегляді у Апеляційному суді Автономної Республіки Крим.

Інших заперечень на апеляційну
скаргу не надійшло.

Судове засідання було відкладеним з
25.04.2007 на 16.05.2007 у зв'язку з відрядженням головуючого судді Лисенко
В.А.

В судове засідання представники
відповідача та третьої особи - Міністерства охорони здоров'я України, не
з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Судова колегія розглядає справу за
відсутністю вказаних сторін, оскільки їх неприбуття в судове засідання не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції відповідно до вимог статей 195, 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія встановила таке.

На підставі державного акту на
право постійного користування земельною ділянкою серії ІНФОРМАЦІЯ_2 від
07.04.1995 Дитячому спеціалізованому санаторію ім. О.О. Боброва надана у
постійне користування земельна ділянка площею 11,2632 га в межах, визначених
планом землекористування для функціонування санаторію на підставі рішення
Алупкінської міської ради 14 сесії 21 скликання від 30.06.1992. Вказаний акт
зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування
землею за № 3.

05.08.2005 Алупкінською міською
радою прийнято рішення НОМЕР_1 „Про надання дозволу на розробку проекту
землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтованою площею 0,004 га
ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
споруд”.

Згідно з довідкою Ялтинського
міського управління земельних ресурсів за № 15188-2/10-20 від 02.11.2006 станом
на 01.07.2006 за Дитячим спеціалізованим санаторієм ім. О.О. Боброва
Міністерства охорони здоров'я України закріплена на праві постійного
користування земельна ділянка площею 11,2632 га, яка розташована у АДРЕСА_2.

Факт включення земельної ділянки по
АДРЕСА_2 до складу земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні
позивача, також підтверджується зведеним оціночним актом за домоволодінням
АДРЕСА_2, яке знаходиться у володінні Міністерства охорони здоров'я України.

Таким чином, суд першої інстанції
вірно дійшов висновку, що земельна ділянка, визначена у рішенні Алупкінської
міської ради за НОМЕР_1 від 05.08.2005 входить до складу земельної ділянки, яка
знаходиться у постійному користуванні позивача.

Відповідно до статті 92 Земельного
кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право
володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або
комунальній власності, без встановлення строку.

На землекористувача
розповсюджується порядок захисту прав на таку земельну ділянку, встановлений
статтею 48 Закону України „Про власність” № 697-XII від 07.02.1991, яка
передбачає захист добросовісних користувачів на майно, землю, навіть від
власника землі.

Також, відповідно до пункту 2
статті 95 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів
підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтею 141 Земельного кодексу
України встановлені підстави припинення права постійного користування земельною
ділянкою: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;
вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення
діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;
використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;
використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична
несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до пункту 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, відповідач повинен був надати
суду докази того, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами земельної
ділянки, наданої Дитячому спеціалізованому санаторію ім. О.О. Боброва. Такі
докази у матеріалах справи відсутні.

Посилання третьої особи ОСОБА_1 на
пропущення позивачем строку на звернення до суду з адміністративним позовом
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, оскаржуване рішення прийнято
Алупкінською міською радою 05.08.2005, дізнався позивач про нього після подання
17.02.2006 Ялтинською міською прокуратурою до Алупкінського міського голови
протесту на оскаржуване рішення. Крім того, позов пред'явлений до суду
28.08.2006 з клопотанням про відновлення строку на звернення до
адміністративного суду.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність меж
земельної ділянки, наданої позивачу, також не приймаються до уваги. Дитячий
спеціалізований санаторій ім. О.О. Боброва розташований за адресою: АДРЕСА_2, а
земельна ділянка, яку відповідач бажав надати ОСОБА_1, також знаходиться за
вказаною адресою (АДРЕСА_2).

За такими обставинами доводи
позивача про порушення його прав землекористувача є обґрунтованими.

Таким чином,  не надано доказів правомірності рішення
НОМЕР_1 „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню
земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку
та господарських споруд”  від 05.08.2005.

У зв'язку з вищевикладеним судова
колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оспорюваним
рішенням Алупкінська міська рада
порушила права землекористувача земельної ділянки -Дитячого спеціалізованого
санаторію ім. О.О. Боброва.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову суду прийнято з
додержанням норм матеріального та процесуального права, вона зміні чи
скасуванню не підлягає.

Апеляційна скарга залишається без
задоволення з вищевказаних підстав.

Керуючись статтями 195,
196, 198 (пункт 1), 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 13.02.2007 у справі 2-5/14936-2006А залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в
порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя

Судді