ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" січня 2007 р.
Справа  № 9/453-06-11608

За позовом: Українсько-Болгарського спільного підприємства "Вітінформ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю;

До відповідача: Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості"

Про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди

Суддя  Бакланова Н. В.

Представники:

Від позивача: Воскобойников В.О. ген.директор

Від відповідача: Найда Д.І. дов.№ 579 від 03.07.2006 р.

СУТЬ СПОРУ: Українсько-Болгарського спільне підприємство "Вітінформ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до відповідача Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості"  з позовом про визнання дій протиправними, стягнення витрат позивача та моральної шкоди.

Відповідач позовні вимоги не визнає.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 22.11.2006 р. по 29.11.2006 р. в порядку ст.77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги про визнання дій КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” протиправними позивач мотивує тим, що в результаті видачі відповідачем Дачно-будівельному кооперативу „Науковий робітник” нелегітимного реєстраційного посвідчення на приміщення –19/1000 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Одеса Французький бульвар, 53, позивач втратив право власності на вказане приміщення.

Так, позивач зазначає, що  внаслідок дій відповідача позивач утратив своє майно, побудоване за свій рахунок. Майновий збиток, нанесений відповідачем позивачу має конкретне грошове вираження і складає відповідно до експертного  висновку, виконаного  НПЦ „Екобуд”, згідно якого вартість майна становить 208602,00 грн.

Сума моральної шкоди, згідно розрахунку позивача, становить 151267 грн.

Вказану суму відповідач обґрунтовує  порушенням абсолютних прав позивача, на підтвердження чого, як на преюдиціальний факт, посилається на постанову господарського суду Одеської області по справі №1/329-05-9100А за позовом   Спільного українсько-болгарського підприємства "Вітінформ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю  до відповідачів  Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", Дачно-будівельного кооперативу "Науковий робітник" про визнання дій протиправними, якою позов задоволено, визнано неправомірними дії Комунального підприємства “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” по реєстрації права власності на 19/1000 часток /адміністративна будівля/ домоволодіння № 53 по Французькому бульвару в м. Одесі; зобов’язано Комунальне підприємство “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” скасувати реєстрацію права власності за Дачно-будівельним кооперативом „Науковий робітник” на 19/1000 часток /адміністративна будівля/ домоволодіння № 53 по Французькому бульвару в м. Одесі.

Також, позивач мотивує звернення до суду необхідністю захисту як майнового так  і немайнового права й інтересу позивача. Способом захисту позивачем обрано - відшкодування моральної шкоди,  зміна правовідносини, що виразилася в реєстрації права власності на об’єкт  - м. Одеса Французький бульвар, 53, площею 88,2 кв.м, і видачею позивачу реєстраційного посвідчення замість визнаного недійсним.

Право на відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовує п. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України –моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявності її провини.

Право на зміну правовідносин, на думку позивача, виникло згідно ст. 876 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 331 Цивільного кодексу України, та вищевказаним судовим рішенням від 01.02.2006р.  по справі №1/329-05-9100А, та ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.04.2006р., якою зазначене рішення залишено без змін.

Також позивач посилається на ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майновий збиток і шкода, заподіяна майну, відшкодовується в повному обсязі, тобто полягає у відновленні майнової сфери потерпілого, у даному випадку позивача, під цим, на його думку, мається на увазі реєстрація права власності на об’єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса Французький бульвар, 53, будівництво якого закінчено.

Крім того, позивач посилається на Закон України „Про інформацію” тому, що відповідачем була в судові органи надана інформація, що не відповідає дійсності, і  згідно ст. 47 вказаного закону, відповідач повинен нести відповідальність за порушення цього закону.

Позивач стверджує, що неправомірною видачею реєстраційного посвідчення на вищевказане приміщення, відповідач позбавив позивача права вважати себе власником знов відбудованого приміщення, згідно п. 1 ст. 331 Цивільного кодексу України, чим порушив права позивача. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 876 Цивільного кодексу України позивач є власником об’єкта будівництва до його здачі замовнику. Будинок побудований за рахунок позивача, про що, на його думку, свідчать документи, надані до заяви від 18.11.2005р., а також рішення по справам №9/208-04-6929 та №1/329-05-9100А.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати, які він змушений був зробити, якщо б відповідач не видав нелегітимні документи, а саме витрати пов’язані з проведенням експертизи, технічним висновком, вартість досліджень, проведених аудиторською фірмою “Тріада” – всього на суму 6087 грн.

Позивач наполягає, що відповідач своїми діями порушив законні як майнові та  немайнові права позивача, тим самим опорочив ділову репутацію позивача та створив шкоду його інтересам, що й зумовило звернення з вказаним позовом.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд визнає позов необґрунтованим та таким, який не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизації державного житлового фонду; спорів, що виникають пр погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці  ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Як вбачається з наведеної норми ГПК України, спори щодо визнання протиправними дій суб’єктів відповідних правовідносин господарському суду не підвідомчі, отже спір щодо визнання протиправними дій МБТІ не підлягає розгляду господарським судом за правилами господарського судочинства. Суд неодноразово звертав увагу позивача та просив уточнити позовні вимоги згідно приписів ГПК України, але позивач наполягав саме на таких позовних вимогах.

Даний спір в цій частині підсудний місцевому загальному суду за місцезнаходженням відповідача відповідно до положень пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено, що до початку діяльності окружних та апеляційних   адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин відповідно до приписів ст.80 ГПК України провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п.1 ст.80 ГПК України –спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка  її завдала, за наявності її вини.

Правильне застосування ст. 1167 ЦК України можливе лише з врахуванням ст. 23 ЦК України, яка надає особі право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина друга статті 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода може бути  виражена: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. “Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди” визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зокрема, під немайновою шкодою, завданою юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв’язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обов’язковому з’ясуванню при вирішенні  спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди,  протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв’язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Як випливає з положень Цивільного кодексу України, який регулює спірні правовідносини позивач у справі про стягнення моральної шкоди повинен довести факти, з якими закон пов’язує настання відповідальності за завдану моральну шкоду.

На думку позивача, такими фактами є багаточисельні рішення між ним та Дачно-будівельним кооперативом “Науковий робітник” за участю КП „ОМБТІ та РОН”.

Критерії, покладені позивачем в основу розрахунку шкоди, нанесеної, на його думку, діями відповідача, не підпадають під критерії визначення моральної шкоди, встановлені ст.23 Цивільного кодексу України та в Постанові Пленуму Верховного Суду України.

Крім того, факти зведені у таблиці, виникли на підставі спірних правовідносин між СП “Вітінформ” та ДБК “Науковий робітник”, які тривають до цього часу, а спір не остаточно вирішено. Рішення, на які посилається позивач знаходяться або в стадії оскарження або скасовані.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі вищевикладеного суд вважає недоведеним факт заподіяння позивачу саме моральної шкоди, тому в позові в цій частині слід відмовити.

Щодо вимог позивача про покладення усіх витрат на відповідача в сумі 6087 грн., суд зазначає, що ці витрати були здійснені позивачем про розгляді інших судових справ, тому підстав стягнення цих сум з МБТІ при розгляді саме цієї справи не має.

Керуючись п. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Припинити провадження у справі в частині визнання дій КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” протиправними.

2.          В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано “07” лютого 2007р.

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Бакланова Н.В.