ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2007 р.
Справа № 15а/350-4859

12 год. 26 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бучинської Г.Б.

при секретарі судового засідання Суховій Р.М.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільський речовий ринок", вул. Живова, 9, м. Тернопіль  а/с 532

до Тернопільської міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська міська громадська організація "Громадська альтернатива", вул. Живова, 6/21, м. Тернопіль

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільське обласне головне управління земельних ресурсів, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 18

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет  Управління з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 18

про визнання нечинними рішень Тернопільської міської ради № 4/17/66 від 13.12.2005р. та № 4/16/141 від 05.10.2005р.

за участю представників сторін:

позивача: Притула О.Б. - довіреність від 16.04.2007р.; Рибачок А.М. –довіреність від 20.01.2007р.; Петяк Ю.М. –довіреність № 1429/01 від 27.03.2007р.

відповідача:  Гірняк В.М. - довіреність № 1429/01 від 13.11.2006р.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет - Тернопільської міської громадської організації "Громадська альтернатива": Семененко Л.М. - доручення № 285 від 07.02.2007р.

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільського обласного головного управління земельних ресурсів: Микитович П.М. –довіреність № 14-50-27/429 від 12.03.2007р.; Пиж О.К. - довіреність № 14-50-27/429 від 12.03.2007р.

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області: Безкоровайний З.Г. -  довіреність № 237/16/07 від 27.03.2007р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільський речовий ринок", м. Тернопіль  звернулося у господарський суд з позовом до Тернопільської міської ради, м. Тернопіль; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська міська громадська організація "Громадська альтернатива", м. Тернопіль; треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Тернопільське обласне головне управління земельних ресурсів, м. Тернопіль, Управління з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області, м. Тернопіль про визнання нечинним рішення Тернопільської міської ради № 4/17/66 від 13.12.2005р., у зв’язку з чим ухвалою господарського суду від 07.12.2006р. відкрито провадження у адміністративній справі № 15а/350-4859.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільський речовий ринок", м. Тернопіль звернулося у господарський суд з позовом до Тернопільської міської ради, м. Тернопіль про визнання нечинним рішення Тернопільської міської ради № 4/16/141 від 05.10.2005р.; об’єднання зазначених позовних вимог, згідно ст. 116 КАС України, із позовними вимогами у справі № 15а/350-4859 та їх розгляд в одному провадженні; а також про забезпечення даного адміністративного позову шляхом зупинення дії оспорюваного рішення, у зв’язку з тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»як землекористувача у вигляді неможливості використання земельної ділянки. Ухвалою господарського суду від 02.04.2007р. відкрито провадження у адміністративній справі № 15а/95-1480.

Враховуючи пункт 10 статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, згідно якого рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду, судом відхилено клопотання позивача про забезпечення даного адміністративного позову шляхом зупинення дії оспорюваного рішення.

Як вбачається із позовних матеріалів, спірні правовідносини за своїм характером є адміністративно-правовими, у зв’язку з чим справа розглядається згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з 01.09.2005р.

Відповідно до змісту пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги однорідність позовних заяв у адміністративних справах № 15а/350-4859 та № 15а/95-1480, наданих одним і тим же позивачем до одного і того ж відповідача, у відповідності ст.ст. 116, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою господарського суду від 25.04.2007р. об’єднано зазначені справи в одну та вирішено розглядати позовні вимоги, заявлені по кожній із них, в одному провадженні справи №15а/350-4859.

В судовому засіданні 07.05.2007р. оголошено перерву до 11.10 год. 08.05.2007р.

У розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи клопотання № 295 від 25.04.2007р. Тернопільської міської громадської організації "Громадська альтернатива", здійснюється технічна фіксація судового процесу на компакт-диск CD-R, серійний номер СІС 01-33691.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підлягають до задоволення у зв’язку з наступним:

- на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 19.05.2005р. № 41-КО-061145/19 Держкомземом України було розглянуто ситуацію, яка склалась навколо стосунків Тернопільського речового ринку, за результатами зазначеної перевірки було встановлено, що рішення Тернопільської міської ради від 28.02.2002р. „Про надання ТОВ «Тернопільський речовий ринок" прийнято без складання проекту відведення земельних ділянок, землевпорядна документація по оформленню договору оренди земельної ділянки від 26.03.2002р, укладеного з ТОВ „Тернопільський речовий ринок" на виконання рішення міської ради від 13.12.2005р. №4/17/66, розроблена з порушенням вимог статті 123 Земельного кодексу України, Інструкції про порядок складання, видачі реєстрації зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, яка затверджена наказом Держкомзему України від 29.02.2000р. № 27 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.03.2000р. за № 181/4402;

- крім зазначеного, перевіркою встановлено, що площа земельної ділянки, наданої рішенням міської ради від 28.02.2002р. ТОВ „Тернопільський речовий ринок" для обслуговування приватизованого майна стала   більшою за попередньо  надану  площу  (рішення  виконавчого  комітету  Тернопільської міської ради від 20.08.1997р. № 681), яка визначалась для обслуговування того ж майна на 100 кв. м., а згаданий договір оренди земельної ділянки укладений з порушенням пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1998р. № 2073 „Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі" та Закону України „Про оренду землі", діючого на той момент часу, а саме, у договорі не зазначено цільове використання, умови використання і збереження якості землі, сторона (орендодавець чи орендар), яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

- таким чином, розглянувши матеріали, які стали підставою для прийняття рішення міської ради від 28.02.2002р. „Про надання ТОВ „Тернопільський речовий ринок" земельних ділянок в оренду", враховуючи численні порушення земельного законодавства при наданні в оренду земельних ділянок та беручи до уваги клопотання Тернопільського обласного головного управління земельних ресурсів від 15.06.2005р. за № 1153/23/40 Тернопільською міською радою, як компетентним органом було прийнято рішення від 13.12.2005р. № 4/17/66 „Про скасування рішення міської ради від 28.02.2002р. „Про надання ТОВ „Тернопільський речовий ринок земельних ділянок в оренду" і підстави для визнання його нечинним –відсутні;

- у відповідності до п. 12 ст. 46 Закону України „Про місцеве Урядування в Україні" пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Дана норма також була відображена в п. 2.18 Регламенту Тернопільської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 18.04.2002р. № 4/2/14 «Проекти рішень, документів і матеріали на розгляд ради можуть вноситися депутатськими комісіями, окремими   депутатами, виконавчим комітетом, міським головою або загальними зборами громадян";

- як передбачає п. 34 ст. 26 згаданого Закону, вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад; таким чином, на пленарних засіданнях, що мали місце 05.10.2005р. та 01.12.2005р. з підстав прискорення вирішення конфліктної ситуації яка склалась навколо стосунків Тернопільського речового ринку, результатів перевірки, проведеної на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 19.05.2005р. № 41-КО-061145/19 та наявність численних порушень земельного законодавства при наданні   ТОВ „Тернопільський речовий ринок" земельних ділянок в оренду депутатом Тернопільської міської ради четвертого скликання Мандзієм П.В. були висунуті проекти рішень „Про внесення змін в рішення міської ради від 28.02.2002р." та „Про скасування рішення міської ради від 28.02.2002р." які за результатами голосування були прийняті;

- зазначив, що згадані рішеннями міської ради приймались також з метою доручення виконавчому комітету, перше, як доповнення до позовної заяви, друге - до апеляційної скарги; наведене визначає прийняття міською радою 05.10.2005р. за №4/16/141 та від 13.12.2005р. за №4/17/66 рішень в межах наданих повноважень, як компетентним органом у визначеному законом порядку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільської міської громадської організації "Громадська альтернатива" у судовому засіданні та відзиві на позов від 27.02.2007р. просить суд відмовити ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»в задоволенні позову про визнання нечинними оспорюваних рішень,  стверджуючи, що у Тернопільської міської ради були всі підстави для скасування свого рішення від 28.02.2002р., згідно з яким земельна ділянка була неправомірно передана в користування ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»; позовна заява позивача аргументована доказами, які не стосуються предмету спору; водночас  зазначає, що не може прийматись до уваги твердження позивача про те, що рішення XII сесії III скликання Тернопільської міської ради від 28.02.2002р. відповідає вимогам ч. 3 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна»від 04.03.1992р. (в редакції від 20.01.2001р.), згідно якого місцева рада зобов’язана в місячний строк з моменту реєстрації приватизованого об’єкта переоформити договір оренди на користування землею, оскільки: питання про надання земельної ділянки для обслуговування приватизованого майна вирішувалося іншим рішенням органу владних повноважень; при вирішенні Тернопільською міською радою 28.02.2002р. питання про надання земельної ділянки ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»була безпідставно збільшена площа земельної ділянки на 100 кв. м. при відсутності будь-яких документів щодо розміщення на даній площі приватизованого товариством майна.

Представники Тернопільського обласного головного управління земельних ресурсів та  Управління з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області заперечили позовні вимоги позивача, вказуючи, що виключно до компетенції органу місцевого самоврядування належить вирішення питання про виділення земельних ділянок комунальної власності в оренду та визначення способу приведення у відповідність до вимог чинного законодавства рішень міської ради, якими надавалися земельні ділянка господарюючим суб’єктам у користування.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін та третіх осіб, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 2 статті 20 Господарського Кодексу України встановлено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів.

Згідно норм ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб’єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено форму актів, які приймаються радою, порядок прийняття нею актів, а також встановлено презумпцію правомірності актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування через вказівку, що такі акти з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України можуть бути визнані незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи  іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Правовідносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Законом України „Про оренду землі”, Цивільним кодексом України, іншими Законами України, Постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі.

Стаття 2 Земельного Кодексу України визначає земельні відносини –як відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб’єктами яких є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

У відповідності до статті 116 Земельного Кодексу України підставою для набуття юридичною особою права  користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності є рішення органу місцевого самоврядування прийнятого в межах повноважень даного органу, визначених ст.ст. 6 - 17 цього Кодексу.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування –на підставі договору оренди.

28 лютого 2002 року на двадцятій сесії третього скликання Тернопільською міською радою, в межах повноважень визначених ст. 12 Земельного кодексу України, було прийнято Рішення „Про надання Товариству з обмеженою відповідальністю „Тернопільський речовий ринок” земельних ділянок в оренду”, в тому числі земельну ділянку по вул. Живова, 9 у м. Тернополі, площею 12835,50 м. кв. для обслуговування приватизованого майна, згідно свідоцтва про право власності на майно № 386 від 29.09.1999р. та акта передачі комунального майна від 26.02.1999р.

Свідоцтво про право власності на майно за реєстраційним № 386 від 29.09.1999 року видано Товариству з обмеженою відповідальністю „Тернопільський речовий ринок”, на майно (основні засоби), яке знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Живова,9, на підставі Договору купівлі-продажу № 538 від 26.02.1999р., укладеного між Управлінням економіки Тернопільської міської ради (продавець за договором) та відповідачем у справі (покупець за договором) продавець передав у власність покупця  майно (основні засоби), орендоване  покупцем, яке знаходиться  у м. Тернополі по вул. Живова,9, за ціною визначеною у даному договорі, це: асфальтобетонна площадка № 1, асфальтобетонна площадка № 2 на земельній ділянці площею 12748,2 м. кв. по вул. Живова,9; господарську будівлю загальною площею 54,9 м. кв. по вул. Живова,9; огорожу металеву 120 секцій; павільйон закритий загальною площею 281,6 м. кв.; піднавіси торгові в кількості 5 шт. та інше майно відповідно до інвентарного опису основних засобів  та акта прийому –передачі комунального майна від 26.02.1999р..

Отже, відповідач по справі –Товариство з обмеженою відповідальністю “Тернопільський речовий ринок “приватизувало майно, яке знаходилося за адресою м. Тернопіль вул. Живова 9, загальною вартістю 218200 грн. шляхом викупу.

Таким чином, досліджені документи підтверджують, що позивач у справі –Товариство з обмеженою відповідальністю “Тернопільський речовий ринок“ набуло право власності на майно, що знаходиться по вул. Живова, 9 в місті Тернополі на підставі Договору купівлі-продажу від 26.02.1999р.

Враховуючи висновки постійної комісії міської ради з питань архітектури, будівництва та земельних відносин, у відповідності до ст. 124 Земельного кодексу України, на двадцятій сесії третього скликання Тернопільської міської ради 28 лютого 2002 року прийнято рішення про надання в оренду терміном на 15 років Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільський речовий ринок" земельних ділянок за адресою: вул. Митрополита Шептицького - площею 1323,40 м. кв. для обслуговування автостоянки № 1, вул. Митрополита Шептицького - площею 2419,15 м. кв. для обслуговування автостоянки № 2, вул. Живова, 9 –площею 12835,50 м. кв. для обслуговування приватизованого майна, згідно свідоцтва про власність № 386 від 29.09.1999р. та акта передачі комунального майна від 26.02.1999р.; договори оренди земельних ділянок, зареєстровані в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 17.08.2001р. за №№ 340, 3471 вважати розірваними за взаємною згодою сторін.

Рішенням XVI сесії IV скликання Тернопільської міської ради від 05.10.2005р. № 4/16/141 «Про внесення змін в рішення міської ради від 28.02.2002р. «Про надання ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»земельних ділянок в оренду», з метою прискорення вирішення конфліктної ситуації, що складалася при проведенні реконструкції торгових рядів ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»по вул. Живова та враховуючи висновок Тернопільського обласного головного управління земельних ресурсів щодо виконання доручення Кабінету Міністрів України від 19.05.2005р. № 41-КО-061145-19, вирішено скасувати рішення міської ради від 28.02.2002р. «Про надання ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»земельних ділянок в оренду»в частині надання земельної ділянки по вул. Живова, 9 площею 12835,50 кв. м.; виконавчому комітету направити дане рішення міської ради як доповнення до позову, який направлений до суду, про недійсність договору оренди земельної ділянки між міською радою та ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»; контроль за виконанням рішення покладено на першого заступника міського голови Балтаровича А.

За результатами розгляду матеріалів, які стали підставою для прийняття рішення міської ради від 28.02.2002р. «Про надання ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»земельних ділянок в оренду», враховуючи численні порушення земельного законодавства при наданні земельної ділянки в оренду, Рішенням XVІI сесії IV скликання Тернопільської міської ради від 13.12.2005р. № 4/76/66 «Про скасування рішення міської ради від 28.02.2002р. «Про надання ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»земельних ділянок в оренду»вирішено скасувати рішення міської ради від 28.02.2002р. «Про надання ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»земельних ділянок в оренду»в частині надання земельної ділянки за адресою вул. Живова, 9 площею 12835,50 кв. м., в зв’язку з тим, що земельна ділянка була надана в користування без законних підстав з численними порушеннями земельного законодавства; виконавчому комітету направити дане рішення міської ради як доповнення до апеляційної скарги про недійсність договору оренди земельної ділянки між міською радою та ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»; контроль за виконанням рішення покладено на першого заступника міського голови А. Балтаровича.

Таким чином, рішенням XVI сесії IV скликання Тернопільської міської ради від 05.10.2005р. №4/16/141 та рішенням XVІI сесії IV скликання Тернопільської міської ради від 13.12.2005р. № 4/76/66 скасовано рішення двадцятої сесії третього скликання Тернопільської міської ради 28 лютого 2002 року „Про надання ТзОВ „Тернопільський речовий ринок” земельних ділянок в оренду”, на підставі якого було укладено договір оренди земельної ділянки від 26.03.2002р., а отже в такий спосіб вчинила дії щодо припинення права позивача користування визначеною земельною ділянкою.

Підставами для прийняття оспорюваних рішень від 05.10.2005р. та 13.12.2005р. стали відповідно: прискорення вирішення конфліктної ситуації, що складалася при проведенні реконструкції торгових рядів ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»по вул. Живова та висновок Тернопільського обласного головного управління земельних ресурсів щодо виконання доручення Кабінету Міністрів України від 19.05.2005р. №41-КО-061145-19 та численні порушення земельного законодавства при наданні земельної ділянки в оренду.

Окрім того, під час судового розгляду, відповідач та третя особа як на підставу своїх заперечень та доказу правомірності прийняття рішень посилається на Постанову Пленуму Верховного суду України, зокрема п. 8, згідно якого не можна вважати таким, що суперечить закону, рішення органу місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно  одержана у власність чи користування.

Дані твердження відповідача та третьої особи суд оцінює критично у зв’язку з наступним.

Передача земельних ділянок в оренду здійснюється в порядку, передбаченому процесуальними нормами, встановленими статтею 124 Земельного кодексу України від 25.10.2001р. № 1080/2001, згідно якої: - передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки;

- передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Враховуючи норми ст. 124 Земельного кодексу України, беручи до уваги те, що зміна цільового призначення земельних ділянок за адресою: вул. Митрополита Шептицького - площею 1323,40 м. кв. (для обслуговування автостоянки № 1), вул. Митрополита Шептицького - площею 2419,15 м. кв. (для обслуговування автостоянки № 2), вул. Живова, 9 –площею 12835,50 м. кв. (для обслуговування приватизованого майна) не здійснювалася, рішенням Тернопільської міської ради від 28.02.2002р. правомірно, на законних підставах, без проекту відведення надано позивачу в оренду зазначені земельні ділянки.

Висновок Тернопільського обласного головного управління земельних ресурсів щодо виконання доручення Кабінету Міністрів України від 19.05.2005р. № 41-КО-061145-19 не може бути підставою для прийняття оспорюваних рішень, виходячи з наступного.

Згідно обставин, викладених у висновку, рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 20.08.1997р. № 681 ТзОВ „Тернопільський речовий ринок” надана земельна ділянка площею 1,27 га для обслуговування орендованих основних засобів речового ринку по вул. Живова, 9, на підставі якого укладено договір оренди терміном до 31.03.2000р. Дане рішення, як зазначено у висновку прийнято на підставі „Справи про встановлення зовнішніх меж землекористування для підготовки і видачі державного акта на право постійного користування землею”, що розроблена Українським державним науково-виробничим інститутом зйомок міст та геоінформатики, 1997р. Водночас у висновку зазначено, що проектна документація виготовлена з порушенням ст. 19 Земельного кодексу в редакції 1992 року, якою передбачено, що надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення.

Оспорювані рішення стосуються скасування рішення відповідача від 20.02.2002р., а не рішення 1997р. Більше того, приймаючи рішення від 20.08.1997р. відповідач керувався Земельним кодексом в редакції 1997р., нормами якого виникнення права користування земельною ділянкою пов’язується із встановленням землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (ст. 22), що й було здійснено позивачем при виготовленні „Справи про встановлення зовнішніх меж землекористування для підготовки і видачі державного акта на право постійного користування землею”, а не з виготовленням проектів відведення.

Як зазначено у висновках, при прийнятті відповідачем рішення від 28.02.2002р. про надання позивачу в оренду земельну ділянку терміном на 15 років для обслуговування приватизованого майна, проектна землевпорядна документація по оформленню договору оренди розроблена з порушенням ст. 123 Земельного кодексу України, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації, зберігання державних актів на право приватної власності на землю право колективної власності на землю, право власності на землю  і  право  постійного  користування  землею, договорів на право тимчасового користування землею (в  тому  числі  на  умовах  оренди) та договорів оренди землі.

Однак, ст. 123 Земельного кодексу України регулює порядок юридичних осіб, заснованих на комунальній чи державній власності, набувати земельну ділянку із земель комунальної і державної власності у постійне користування, в той час, коли порядок передачі земельних ділянок в оренду врегульовано ст. 124 Земельного кодексу та Законом України „Про оренду землі”.

Статтями 124, 125 Земельного Кодексу України, статтями 4, 5, 6, 7 Закону України „Про оренду землі” передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності територіальних громад міст можуть бути об’єктом оренди. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є органи місцевого самоврядування –селищні, сільські, міські ради. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки і право юридичної особи на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти  лише  на  підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою наведені у статті 141 Земельного кодексу України. Зазначений у даній статті перелік є вичерпним, тобто інші юридичні факти, які не перераховані даною правовою нормою, не можуть розглядатись як правомірні при вирішенні питання про припинення права користування земельною ділянкою.

Разом з тим,  Земельний кодекс України передбачає дві процедури примусового припинення права  користування земельною ділянкою, зокрема:

- за рішенням органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади (стаття 144 ЗК України);

- за рішенням суду (статті 143, 148, 149 ЗК України).

Приписи ст. 144 Земельного кодексу України, які наділяють орган місцевого самоврядування повноваженнями стосовно прийняття відповідних рішень, передбачають чотири необхідні стадії, що повинні бути дотримані для припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням нормативних актів. Отже, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України.

Відповідач не надав суду жодного доказу про допущення позивачем порушення земельного законодавства при користуванні земельною ділянкою, переданою в оренду договором від 26.03.2002р. для обслуговування приватизованого майна, що слугувало б правовою підставою для прийняття рішення щодо припинення права користування.

Проаналізувавши норми, що регулюють спірні правовідносини, в їх сукупності, суд вважає, що правовою підставою для дострокового припинення права користування земельною ділянкою землекористувачем є виключно розірвання договору оренди в порядку, визначеному законодавством України.

У відповідності до ч. 2 п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004р. „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”, виходячи з установлених законодавством умов надання земельних ділянок не можна вважати таким, що суперечить закону, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування. Питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред'явлення позову про розірвання договору.

Отже, правомірною підставою для дострокового припинення права користування земельною ділянкою ТзОВ „Тернопільський речовий ринок” на умовах оренди повинно бути рішення суду про розірвання договору оренди земельної ділянки, що укладений 26 березня 2002 року між Тернопільською міською радою, м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5 в особі міського голови Кучеренка Анатолія Івановича, який діяв на підставі Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Тернопільський речовий ринок”, м. Тернопіль в особі директора Тиванюка Миколи Миколайовича, який діяв на підставі Статуту товариства, зареєстрованого  виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 8 травня 1996 року за № 136 (Орендар).

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 02.08.2005р. у справі № 8/91-1712 за позовом Тернопільської міської ради, м. Тернопіль до Товариства з обмеженою відповідальністю „Тернопільський речовий ринок”, м. Тернопіль; треті особи: 1) Тернопільська міська громадська організація „Громадська альтернатива”, м. Тернопіль; 2) Тернопільська громадська організація Спілка підприємців (фізичних осіб) „Ринок”, м. Тернопіль про розірвання договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 26.03.2002р. за № 472 в частині земельної ділянки площею 12835,50 кв. м. по вул. Живова, 9, м. Тернопіль в задоволенні позовних вимог відмовлено. Згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2005р. та постанови Вищого господарського суду України від 26.01.2006р., рішенням господарського суду Тернопільської області від 02.08.2005р. у справі № 8/91-1712 залишено без змін, а апеляційну та касаційну скарги –без задоволення.

При цьому рішенням господарського суду Тернопільської області від 02.08.2005р. по справі № 8/91-1712, спростовано твердження позивача (Тернопільської міської ради) щодо недотримання при укладені договору оренди земельної ділянки по вул. Живова, 9 сторонами договору вимог Земельного кодексу України щодо виготовлення проекту відведення, надання висновків органів земельних ресурсів, архітектури щодо відведення земельної ділянки та можливості функціонування на цій території речового ринку, з підстави, що Рішення двадцятої сесії третього скликання Тернопільської міської ради від 28.02.2002 року „Про надання Товариству з обмеженою відповідальністю „Тернопільський речовий ринок” земельних ділянок в оренду” прийнято саме за клопотанням товариства та висновків постійної комісії міської ради з питань архітектури, будівництва та земельних відносин, у відповідності до вимог ст. 124 Земельного кодексу України та вимог Закону України „Про оренду землі”, про що зазначено в самому Рішенні Ради.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факти, встановлені рішенням господарського суду Тернопільської області від 02.08.2005р. у господарській справі № 8/91-1712, що набрало законної сили, повторному доказуванню в адміністративній справі № 15а/350- 4859 не підлягають.

А відтак, доводи позивача про те, що з прийняттям оскаржуваних рішень Тернопільська міська рада порушила права та законні інтереси позивача знаходять своє підтвердження у матеріалах справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, дають підстави для висновку, що відповідач, прийнявши спірні рішення, діяв усупереч меті, з якою йому надані повноваження щодо розпорядження  власністю територіальної громади міста Тернополя, поза межами прав, наданих йому законом та у спосіб не передбачений законодавством України.

При таких обставинах справи, суд  задовольняє адміністративний позов, і,  з огляду на положення ст. 162 КАС України, згідно із якою суд вправі прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, визнає незаконним та нечинним рішення шістнадцятої сесії четвертого скликання Тернопільської міської ради № 4/16/141 від 05.10.2005р. та рішення сімнадцятої сесії четвертого скликання Тернопільської міської ради № 4/17/66 від 13.12.2005р.

Судові витрати, в силу положень ч. 1 ст. 94 КАС України, підлягають поверненню позивачу з місцевого бюджету.

Керуючись ст. 22 Закону України „Про судоустрій України”,  ст. 4, 6, 7, 18, ст. 94, 162, 163 та п.6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задоволити.

2. Визнати нечинним рішення шістнадцятої сесії четвертого скликання Тернопільської міської ради №4/16/141 від 05.10.2005р.

3. Визнати нечинним рішення сімнадцятої сесії четвертого скликання Тернопільської міської ради № 4/17/66 від 13.12.2005р.

4. Повернути з Державного бюджету України 170 (сто сімдесят) грн. судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільський речовий ринок", вул. Живова, 9, м. Тернопіль  а/с 532.

Постанова  суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі «05» червня 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                Г.Б. Бучинська