ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 березня 2007 р.

№ 2-20/120.2-2006 (2-6/7245-2003,
2-8/210-02, 2-10/3678.1-04)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І.,

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши  касаційну скаргу
і додані до неї матеріали

Міністерства оборони Російської
Федерації

на постанову

від 11.09.2006

Севастопольського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 2-20/120.2-2006

за позовом

Генерального прокурора України в
інтересах держави в особі Державної установи “Держгідрографія”

до

Міністерства оборони Російської
Федерації

третя особа:

Фонд державного майна України

про

витребування майна

В С Т А Н О В
И В :

Подана 15.12.2006 касаційна скарга
не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з таких підстав.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 16.11.2006 скаржнику було повернено касаційну скаргу на підставі п.
4 ст. 1113 ГПК України, оскільки надана скаржником квитанція від
27.09.2006 на суму 850,00 грн. не могла бути належним доказом сплати державного
мита у встановленому законодавством розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається
до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Скаржником не дотримано вказаних
вимог, оскільки до касаційної скарги додана квитанція на суму 1700,00 грн., яка
також не може бути належним доказом сплати державного мита у встановленому
законодавством розмірі, оскільки в даному випадку, як те вбачається із змісту
касаційної скарги та наявних матеріалів справи, скаржником оскаржується
прийнята за справою постанова в повному обсязі.

Згідно з Декретом КМУ “Про державне
мито” державне мито із скарг, які подаються до Вищого господарського суду
України сплачується 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання
заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру
-50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Виходячи з того, що відповідно до
п. “а” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в
редакції Закону від 25.03.2005 року, що набрав законної сили 31.03.2005 року)
із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1
відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір
державного мита, яке відповідач має сплатити у зв`язку з касаційним переглядом
справи, на час прийняття цієї ухвали не може перевищувати 12750,00 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст.
111, 1113 ГПК України, касаційна скарга підписується особою, яка її
подає, або уповноваженим представником цієї особи. При цьому, у випадку якщо
касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не зазначено, така скарга не приймається до розгляду і
повертається судом.

Таким чином, із змісту
вищенаведених норм процесуального права випливає, що до касаційної скарги, крім
інших, мають бути долучені відповідні документи, які підтверджують повноваження
тієї особи, яка цю скаргу підписала. Такий висновок повністю кореспондується з
вимогами ст. 28 ГПК України, згідно якої повноваження представника юридичної
особи в суді мають бути підтверджені відповідним документом.

Як вбачається із змісту поданої
касаційної скарги, остання підписана представником відповідача полковником
юстиції -громадянином        ОСОБА_1,
який діє згідно довіреності від 19.06.2006 за № 899.

Серед доданих до касаційної скарги
документів довіреність від 19.06.2006, про наявність якої зазначає громадянин
ОСОБА_1, відсутня. Проте серед тих же документів є наявною копія довіреності за
НОМЕР_1, яка була видана цій же особі начальником 6 направлення Управління
справами Міністерства оборони Російської Федерації полковником юстиції Кучіним
О.В. в порядку передоручення, який, в свою чергу, діяв на підставі довіреності
Міністра оборони Російської Федерації № 205/12215 від 16.11.2004. Копія цієї
довіреності серед доданих до касаційної скарги документів також відсутня.

Сукупність вищенаведених обставин,
які мають безпосереднє відношення до повноважень громадянина ОСОБА_1 з питань
касаційного оскарження судового рішення у справі за № 2-20/120.2-2006, не дають
можливості дійти до безпосереднього висновку про те, що в даному випадку
касаційна скарга була підписана тією особою, яка має право її підписувати.

Заявник, відповідно до доданих до
скарги документів, клопоче про відновлення строку подання касаційної скарги,
але, з урахуванням вищенаведеного, це клопотання може знайти своє відповідне
вирішення після усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись
п. 1, п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

У Х В А Л И
В  :

Касаційну скаргу Міністерства
оборони Російської Федерації на постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 11.09.2006 у справі № 2-20/120.2-2006 повернути
скаржнику, а справу -господарському суду міста Севастополя.

Видати довідку Міністерству оборони
Російської Федерації про повернення державного мита на суму 1700 грн. 00 коп.,
сплаченого за квитанцією від 15.12.2006.

С у д д я
Остапенко М.І.

С у д д я
Харченко
В.М.

С у д д я
Борденюк Є.М.