ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 р.
№ 13/14

Вищий  господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючого
Волковицької Н.О.

Гоголь Т.Г.
Рогач Л.І.

за участю представників від:

позивача
Бондарева В.В. дов. від 25.07.2007 року №014-2792

відповідача
не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Закритого акціонерного товариства "Єнакіївський коксохімпром"

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 року

у справі
№13/14

господарського суду
Луганської області

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Єнакіївський коксохімпром"

до

Відкритого акціонерного товариства "Стахановський завод технічного вуглецю"

про
стягнення 1607,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Єнакіївський коксохімпром" звернулось до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Стахановський завод технічного вуглецю" 1607,04 грн. за користування цистернами.

Рішенням господарського суду Луганської області від 26.02.2007 року позов задоволено з посиланням на доведеність матеріалами справи факту порушення відповідачем зобов'язань щодо здійснення плати за користування вагонами, передбачених пунктом 5.6 договору поставки від 31.10.2003 року № 445/375.

За апеляційною скаргою ВАТ "Стахановський завод технічного вуглецю" постановою Луганського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 року

рішення суду першої інстанції скасовано з огляду на порушення судом норм процесуального права та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Стахановський завод технічного вуглецю" борг в сумі 674,16 грн. В решті позову відмовлено в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Закрите акціонерне товариство "Єнакіївський коксохімпром" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 року скасувати частково, в частині відмови у стягненні 932,88 грн. основного боргу та прийняти рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Заявник посилається на неправильне застосування господарськими судами статей 251, 261, 530 Цивільного кодексу України, оскільки судом не було враховано, що строк для звернення з позовною заявою до господарського суду Луганської області про стягнення плати за користування цистернами, на думку позивача, виникає відповідно частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України з моменту вимоги, викладеної в претензії, направленої відповідачу у березні 2006 року, оскільки строк по оплаті за користування цистернами договором № 445/375 від 31.10.2003 року не визначений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та присутнього у судовому засіданні представника позивача, проаналізувавши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України,  касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даній справі є розрахунки за користування цистернами згідно договору поставки № 445/375 від 31.10.2003 року, укладеним між постачальником –ЗАТ "Єнакіївський коксохімпром" та покупцем ВАТ "Стахановський завод технічного вуглецю".

При розгляді справи судами встановлено, що згідно договору постачальник  зобов'язався поставити та передати у власність відповідачу антраценову фракцію, а покупець прийняти продукцію та оплатити її вартість за умовами даного договору (а.с.7-10).

Згідно з пунктом 3.2 договору доставка продукції до пункту призначення, указаного покупцем, здійснюється залізничним транспортом в цистернах, які є власністю вантажовідправника.

Відповідно до пункту 5.5 договору час знаходження залізничних цистерн у покупця обчислюється з моменту їх прийняття покупцем у пункті призначення від залізниці по відмітці в залізничній накладній станції призначення до моменту їх повернення покупцем залізниці, що підтверджується датою, зазначеною в залізничній накладній.

Пунктом 5.6 договору сторони встановили, що за користування цистернами стягується плата, яка передбачена Правилами користування вагонами та контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113; від 02.02.1999 року № 53.

Згідно з пунктом 5.8. договору у разі порушення строків розвантаження залізничних цистерн покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 50,00 грн. за кожний нас знаходження залізничної цистерни під розвантаженням понад встановленого часу.

Строк виконання зобов'язання відповідача по оплаті за користування цистернами договором не визначений.

На виконання названого договору позивачем в листопаді-грудні 2003 року відправлено на адресу відповідача продукцію (масло антраценове) у 8 цистернах. Оплата за продукцію здійснена відповідачем у повному обсязі.

Оплата за користування цистернами за даними позивача складає 1607, 04 грн.

Приймаючи постанову, апеляційний суд виходив з того, що скільки строк виконання зобов'язання по оплаті за користування цистернами договором не встановлений, то відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги: кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частини 1, 5 статті 261 цього ж Кодексу передбачають, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання у спірних взаємовідносинах виникло у позивача з моменту повернення йому цистерн відповідачем, коли він дізнався про час користування цими цистернами відповідачем.

Перебіг позовної давності в даному випадку починається з дня, наступного за днем одержання спірних порожніх цистерн позивачем.

Касаційна інстанція не може погодитись з таким висновком, оскільки застосовуючи положення статті 261 Цивільного кодексу України апеляційний суд не звернув увагу на те, що він набрав чинності з 01.01.2004 року, а спірні правовідносини мали місце у 2003 році, в період дії Цивільного кодексу УРСР.

Початок перебігу строку позовної давності до набрання чинності Цивільним кодексом України був встановлений статтею 76 Цивільного кодексу УРСР, згідно з якою право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Отже, по зобов'язанням, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом вимоги, строк позовної давності встановлюється з моменту, коли кредитор, що звернувся із вимогою про виконання зобов'язання дізнався або повинен дізнатись, що боржник не виконав зобов'язання в строк, передбачений статтею 165 Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України  правила  цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Зазначені приписи законодавства залишились поза увагою як апеляційного господарського суду так і господарського суду першої інстанції.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі  фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають  юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Луганської області від 26.02.2007 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 року у справі № 13/14 господарського суду Луганської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Єнакіївський коксохімпром" задовольнити частково.

Головуючий                                                                                Н.Волковицька

Судді                                                                                           Т. Гоголь

Л.Рогач