КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2007                                                                                           № 18/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

Від прокуратури – Хруленко О.В.

Від позивача – Шутов О.О. – по довіреності

Від відповідача  – Єлісєєв В.В. – по довіреності

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київський державний авіаційний завод "Авіант"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.04.2007

у справі № 18/18

за позовом                               Заступник військового прокурора Центрального регіону України

до                                                   Київський державний авіаційний завод "Авіант"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 529278,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.04.2007 р. у справі №18/18 позов Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Державного підприємства Київський авіаційний завод „Авіант” про стягнення 529 278,89 грн. задоволений повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийняте по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

08.12.2004 р. між позивачем та відповідачем укладений договір №392/059-04/572/ВП-2004 про надання послуг з контролю якості продукції, за умовами якого позивач приймає на себе зобов'язання щодо забезпечення підпорядкованим йому представництвом відповідача №610 надання послуг з контролю якості продукції (виконання робіт) згідно з додатком 1 та її приймання відповідно до вимог нормативно-технічної документації та інших умов, вказаних у договорах на постачання (розробку) продукції (виконання робіт).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний оплатити позивачеві надані останнім послуги з контролю якості та приймання продукції (виконання робіт).

Відповідно до п. 2.1. договору за надані послуги відповідач перераховує на користь позивача 640 000,00 грн., що становить 1% від вартості продукції, яка підлягає контролю в 2004 р., за відрахуванням вартості ГІКВ, двигунів та робіт, виконаних в 1987 - 1992 р.р., прийнятих ВП МО України на підприємствах - співвиконавцях з урахуванням оплати їх послгу в розмірі 1% вартості продукції та які приймалися військовими представництвами інозамовників, відповідно до переліку продукції.

Розрахунки здійснюються протягом десяти банківських днів після отримання відповідачем оплати за відправлену продукцію або надані послуги по продукції, яка підлягає контролю, на підставі затвердженого акту про надання послуг з контролю якості та приймання продукції (виконання робіт) (п. 2.2. договору).

Згідно з актом від 14.11.2005 р. про надання послуг контролю якості та приймання продукції (виконання робіт) до договору №392/059-04/572/ВП-2004 позивач надав відповідачеві послуги на суму 640 000,00 грн.

Відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за договором, надані позивачем послуги оплатив частково у сумі 154 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1567 від 17.04.2006 р. на суму 100 000,00 грн. та №2198 від 16.06.2006 р. на суму 54 000,00 грн.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку виконання зобов'язань нарахована пеня у розмірі 34 262,46 грн., передбачена п. 6.3. договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом. пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Крім того, прокурором нараховані три проценти річних з простроченої суми у розмірі 9 016,43 грн.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 04.04.2007 р. у справі №18/18 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства Київський авіаційний завод „Авіант” на рішення Господарського суду м. Києва від 04.04.2007 р. у справі №18/18 – залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 04.04.2007 р. у справі №18/18  – залишити без змін.

3. Матеріали справи №18/18  повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

11.07.07 (відправлено)