ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2007 р.                                                           Справа № 13/373-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Степановій Н.Д. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Б.С.",

до Херсонського  державного бюро технічної інвентаризації

про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно –прибудову до бізнес-центру загальною площею 303,57 м2, яка складається з: торговельного приміщення № 1, площею 21,86 м2, торговельного приміщення № 2, площею 21,05 м2, торговельного приміщення № 3, площею 21,18 м2, офісного приміщення, площею 39,62 м2; сходів, площею 4,62 м2; холу, площею 24,47 м2; торговельного приміщення № 4, площею 80,11 м2, тамбуру, площею 28,62 м2; та мансарди, площею 62,04 м2; що розташована на земельній ділянці площею 709 м2 та знаходиться по пр. Будівельників, 19 у м. Херсоні, та зобов’язання відповідача провести державну реєстрацію цього права,

за участю представників сторін:

позивача –Чуприни І.Г.,

відповідача –не з’явився,

в с т а н о в и в:

Відповідно до позовної заяви заявлені вимоги ґрунтуються на положеннях статей  328 та 392 ЦК України, відповідно до яких, на думку позивача, він є власником спірного майна.

Ухвалою суду від  3 серпня 2007 року порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 16 серпня. При цьому відповідача зобов’язано з’явитись в судове засідання, надавши заперечення на позов. Проте ці вимоги не виконано, заперечення на позов відповідач не надав і в засідання свого представника не направив, у зв’язку з чим розгляд справи проведено без його участі, виходячи з факту повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду, підтвердженням чому є відмітка канцелярії відповідача про отримання копії названої ухвали з відповідною повісткою про виклик.

Згідно до положень статті 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. У зв’язку з тим, що за пунктом 1 вказаних Прикінцевих положень КАС України набрав чинності з 1 вересня 2005 року, судове рішення за даною справою винесено з дотриманням вимог КАС України. З цього приводу слід зазначити, що в даному випадку Херсонське державне бюро технічної інвентаризації виконує функції суб’єкта владних повноважень, котрі пов’язані з проведення дій по державній реєстрації права власності.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що 18 серпня 2000 року Херсонською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради товариству з обмеженою відповідальністю „Р.Б.С.” видано свідоцтво про право власності на приміщення бізнес-центру, загальною площею 435,9 м2, яке розташоване по проспекту Будівельників, 19 м. Херсоні.

23 серпня того ж року право власності  позивача на зазначене майно було зареєстровано у встановленому законом порядку Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, про що вчинено реєстраційний напис.

Поряд з цим, 19 лютого 1996 року згідно реєстраційного посвідчення позивач набув у власність частину будинку –літера А, загальною площею 1028,6 м2, в тому числі підвал, загальною площею 397 м2.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В свою чергу слід зазначити, що за змістом статті 202 того ж Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Таким чином позивач набув право власності на вказане майно.

В подальшому в червні 2006 року позивач звернувся до Херсонської міської ради з клопотанням про надання дозволу на будівництво прибудови та проведення реконструкції придбаного майна під бізнес-центр.

В свою чергу розпорядженням Херсонського міського голови № 388 від 9 червня 2006 року позивачу надано дозвіл на проектування, прибудову та реконструкцію власного сервіс-центу під бізнес-центр.

Крім цього у відповідності до протоколу № 13 від 12 липня 2006 року містобудівною радою Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради позивачу погоджено передпроектну пропозицію будівництва бізнес-центру за названою вище адресою, а також погоджено додаткове відведення в оренду земельної ділянки площе. 270 м2 під прибудову до власної будівлі.

На підставі цих дозвільних документів позивачем збудовано прибудову до бізнес-центру та здійснено реконструкцію сервіс-центру, у зв’язку з чим, що підтверджується технічною документацією, виготовленою відповідачем на замовлення позивача, прибудова до бізнес-центру має загальну площу 303,57 м2 та складається з: торговельного приміщення № 1, площею 21,86 м2, торговельного приміщення № 2, площею 21,05 м2, торговельного приміщення № 3, площею 21,18 м2, офісного приміщення, площею 39,62 м2; сходів, площею 4,62 м2; холу, площею 24,47 м2; торговельного приміщення № 4, площею 80,11 м2, тамбуру, площею 28,62 м2; та мансарди, площею 62,04 м2.

Положеннями статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а відповідно до положень статті 332 регулюються правовідносини щодо набуття права власності на перероблену річ. Зокрема, за цією статтею переробкою є використання однієї речі, в результаті чого створюється нова річ. В даному випадку позивачем не здійснювалось будівництво нових будівель, а лише їх реконструкція, що слід розцінювати як переробку.

Разом з тим, за змістом положень статті 376 того ж Кодексу будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання її у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. В той же час за частиною 5 цієї ж статті на вимогу  власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З метою державної реєстрації збудованих будівель позивач звернувся до відповідача, проте останнім його заява залишена без реагування.

Згідно до пункту 1.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 № 7/5 державну  реєстрацію  прав  власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у   межах  визначених  адміністративно-територіальних  одиниць.

Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що самовільне будівництво  здійснене безпосередньо самим власником майна,  а також відсутність спору щодо користування земельною ділянкою, на якій його споруджено, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями 157, 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю „Р.Б.С.” право власності на нерухоме майно –прибудову до бізнес-центру загальною площею 303,57 м2, яка складається з: торговельного приміщення № 1, площею 21,86 м2, торговельного приміщення № 2, площею 21,05 м2, торговельного приміщення № 3, площею 21,18 м2, офісного приміщення, площею 39,62 м2; сходів, площею 4,62 м2; холу, площею 24,47 м2; торговельного приміщення № 4, площею 80,11 м2, тамбуру, площею 28,62 м2; та мансарди, площею 62,04 м2; що розташована на земельній ділянці площею 709 м2 та знаходиться по проспекту Будівельників, 19 у м. Херсоні.

3.          Зобов’язати Херсонське державне бюро технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю „Р.Б.С.” на нерухоме майно –прибудову до бізнес-центру загальною площею 303,57 м2, яка складається з: торговельного приміщення № 1, площею 21,86 м2, торговельного приміщення № 2, площею 21,05 м2, торговельного приміщення № 3, площею 21,18 м2, офісного приміщення, площею 39,62 м2; сходів, площею 4,62 м2; холу, площею 24,47 м2; торговельного приміщення № 4, площею 80,11 м2, тамбуру, площею 28,62 м2; та мансарди, площею 62,04 м2; що розташована на земельній ділянці площею 709 м2 та знаходиться по проспекту Будівельників, 19 у м. Херсоні.

4.          Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили  після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –17 серпня 2007 року

Суддя                                                                  М.К. Закурін