ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2007 р.

№ 14-3/146-05-5895

Колегія суддів Вищого
господарського суду України у складі:

головуючий суддя

Муравйов О. В.

судді

Полянський А. Г. Фролова Г. М.

розглянувши
касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на постанову

Одеського апеляційного
господарського суду від 12.01.2006 року

по справі

№ 14-3/146-05-5895 Господарського
суду Одеської області

за позовом

Спеціалізованої державної
податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про

стягнення бюджетної
заборгованості

та за зустрічним позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

до

Спеціалізованої державної
податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси

про

визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення

За участю представників сторін:

від позивача
за первісним позовом:

не з'явився

від відповідача
за первісним позовом:

не з'явився

Ухвалою від 22.05.2007 року колегії
суддів Вищого господарського суду України, касаційна скарга Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 була прийнята до провадження
новоутвореною колегією суддів у наступному тимчасовому складі: головуючий
-Муравйов О.В., судді Полянський А.Г., Коробенко Г.П., а розгляд справи був
призначений на 19.06.2007 року.

У зв'язку з виходом судді Фролової
Г. М. з відпустки, справа № 14-3/146-05-5895 розглядається колегією суддів у
постійному складі, утвореному розпорядженням від 25.08.2005 року № 02-20/13
Заступника Голови Вищого господарського суду України, у складі: головуючий
-Муравйов О. В., судді Полянський А. Г., Фролова Г. М.

Відводів зазначеному складу колегії
суддів не заявлено.

Представники сторін в судове
засідання 19.06.2007 року не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду
скарги повідомлені заздалегідь належним чином. Суд касаційної інстанції вважає,
що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги за наявними
матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України, у зв'язку з чим
повний текст постанови направляється сторонам у визначеному законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
Спеціалізована державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси
звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості
перед бюджетом в сумі 2088,01 грн.

В свою чергу, Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського
суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до Спеціалізованої
державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання
недійсними податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 29.11.04р. та рішення
про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_2 від 29.11.04р.

Рішенням Господарського суду
Одеської області від 29.11.2005 року по справі № 14-3/146-05-5895 (суддя
Горячук Н. О.) позов Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 до Спеціалізованої державної податкової інспекції у Приморському районі
м. Одеси задоволений повністю: визнано недійсними податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_1 від 29.11.04р. та рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій НОМЕР_2 від 29.11.04р.; стягнуто зі Спеціалізованої державної
податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 85 грн. держмита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; Спеціалізованій
державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси у позові до
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення
2088,01 грн. відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 12.01.2006 року по справі № 14-3/146-05-5895
(головуючий суддя Жукова А. М., судді Величко Т. А., Бойко Л. І.) рішення
Господарського суду Одеської області від 29.11.2005 року по справі
№14-3/146-05-5895 скасовано.

Постановлено нове рішення, яким
позов Спеціалізованої державної податкової інспекції у Приморському районі м.
Одеси задоволений: стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 в доход державного бюджету штрафні санкції в сумі 2088,01 грн.,
держмито - 102 грн.; стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 на користь ДП "Судовий інформаційний центр" 118 грн.
-витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позов Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задоволений частково: визнано недійсним
податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 29.11.2004 року в частині визначення
податковим зобов'язанням штрафних санкцій за порушення РРО в сумі 383,60 грн; в
задоволенні решти позовних вимог Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою по
справі постановою, Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а рішення
Господарського суду Одеської області -залишити без змін.

В касаційній скарзі заявник
стверджує про порушення апеляційною інстанцією норм матеріального та
процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу на час
розгляду справи у Вищому господарському суді України не наданий, що не
перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла наступного висновку.

Як вбачається з рішення
Господарського суду Одеської області від 29.11.2005 року по справі №
14-3/146-05-5895, предметом судового розгляду були вимоги про:

-          стягнення з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом в сумі 2088,01
грн.;

-          визнання недійсними податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 29.11.04р. та рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_2 від 29.11.04р.

Позов Спеціалізованої державної
податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси у даній справі подано
26.04.2005 року, а позов Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 у даній справі подано 08.06.2005 року.

Місцевий господарський суд, а так
само і апеляційна інстанція розглянули справу за правилами Господарського
процесуального кодексу України.

Натомість, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за необхідне звернути увагу на те, що
01.09.2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України,
яким змінена підвідомчість даної справи.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що спір в справі № 14-3/146-05-5895 виник у
зв'язку з адміністративними, а не господарськими відносинами.

Так, зі змісту ст. 4 ч. 1, ст.ст.
42, 43, 52, ст. 19 ч. 5 Господарського кодексу України вбачається, що
господарські правовідносини виникають на підставі вільного волевиявлення
господарюючих суб'єктів.

Підвідомчість справ господарським
судам визначено ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної
юрисдикції -це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу вичерпно
визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3, п.
4 ч. 1 ст. 17 цього Кодексу, справа за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом є справою адміністративної юрисдикції
(адміністративною справою).

Згідно п. п. 11 ст.10 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990 № 509-XII (із
змінами та доповненнями), державні податкові інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові
інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед
бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3, п.
1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, справа за позовом
фізичної чи юридичної особи до суб'єкта владних повноважень про оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Отже, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної
юрисдикції (адміністративною справою) та повинна розглядатися та вирішуватися
за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 7 розділу VII
"Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства
України, після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що
виникають з адміністративно-правових відносин, позовні заяви у господарських
справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, подані і не
розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України,
розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вищий господарський суд України
вважає, що господарські суди першої та апеляційної інстанції вирішили спір,
який не підвідомчий господарським судам, чим порушили норми процесуального
законодавства (ст. 1, 12, 80 ГПК України), що в силу приписів ч. 1 ст. 11110
ГПК України є підставою для скасування прийнятих у справі рішення та постанови.

Оскільки Спеціалізована державна
податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси та Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернулись з позовними заявами до набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого
господарського суду України, з огляду на положення пункту 7 розділу VII
"Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає, що справа № 14-3/146-05-5895 має бути передана
Господарському суду Одеської області для розгляду з врахуванням положень Кодексу
адміністративного судочинства України.

За таких обставин касаційна скарга
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 підлягає
задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7,
111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 12.01.2006 року по справі № 14-3/146-05-5895 та рішення
Господарського суду Одеської області від 29.11.2005 року по справі №
14-3/146-05-5895 скасувати.

Справу № 14-3/146-05-5895 передати
Господарському суду Одеської області.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський  Г. М. Фролова