АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2007
№ 36/621

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від прокурора:
Гавриш К.В.

від позивача -Бичков А.С.

від відповідача 1:  Просянюк О.В.

від відповідача 2:  Сердюк В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Заступника прокурора Дніпровського району м. Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від
14.03.2007

у справі № 36/621

за позовом                               Заступника
прокурора Дніпровського району м. Києва

до                                                   Компанії
"Нортланд Пауер дарниця Інк"

Закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія
"Укр-Кан Пауер"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
стягнення 4877130, 00 грн. та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Дніпровського району м.
Києва в інтересах державив особі Фонду державного майна України звернувся до
суду з позовом про стягнення з компанії “Northland Power Darnitsia Inc” на
користь ЗАТ “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” 4 877 130,00 грн. та
зобов'язання ЗАТ “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” прийняти від компанії
“Northland Power Darnitsia Inc” кошти в сумі 4 877 130,00 грн. та у
відповідності до законодавства здійснити їх розподіл і виплату в якості
дивідендів на користь Фонду державного майна України.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.03.2007 у справі № 36/621 у задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням, заступник прокурора Дніпровського району м. Києва звернувся з
апеляційним поданням до Київського апеляційного господарського суду, в якому
просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Відповідач - 1 надав відзив на
апеляційне подання, в якому просить в задоволенні апеляційного подання
відмовити, а рішення залишити без змін.

Фонд державного майна України надав
письмові пояснення, в яких зазначив, що він не підтримує вимоги апеляційного
подання.

Представник відповідача - 2 відзив
на апеляційне подання не надав, однак у судовому засіданні підтримав вимоги
апеляційного подання.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційне подання, відзив на апеляційне подання, дослідивши
наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокурора та
сторін, встановив наступне:

18.06.1998 Дніпровською районною
державною адміністрацією м. Києва було зареєстроване Закрите акціонерне
товариство “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер”.

Відповідно до установчих
документів, ЗАТ “Укр-Кан Пауер” було створене внаслідок реорганізації шляхом
перетворення Українсько-канадського спільного підприємства з іноземними інвестиціями
у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Укр-Кан Пауер”.

Згідно п.1.1 Установчого договору
та п. 1.1 Статуту ЗАТ “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер”, його
акціонерами є: Фонд державного майна України (34,3% статутного капіталу); фізичні
особи-громадяни України, що мають право власності на колективну частку майна
цілісного майнового комплексу Дарницької ТЕЦ визначену відповідно до наказу
Фонду державного майна України № 545 від 23.05.1997 (14,7% статутного
капіталу), та фірма “Northland Power Darnitsia Inc.” (51 % статутного
капіталу).

Пунктом 5.2 Установчого договору та
п. 6.2. Статуту ЗАТ “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” встановлено, що в
рахунок оплати належних акціонерам акцій Фонд державного майна України та
фізичні особи-громадяни, що мають право власності на колективну частку майна
цілісного майнового комплексу Дарницької ТЕЦ визначену відповідно до наказу
Фонду державного майна України № 545 від 23.05.1997, передають у власність ЗАТ
“Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” цілісний майновий комплекс Дарницької
ТЕЦ (технологічне та допоміжне обладнання, будівлі і спорудження основного і
допоміжного виробництва та інші товарно-матеріальні коштовності) загальною
вартістю 40428000,00 грн., а фірма “Northland Power Darnitsia Inc.” передає у
власність ЗАТ “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” нематеріальні активи у
вигляді ноу-хау загальною вартістю 23 380 000,00 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України
“Про господарські товариства”, акціонер зобов'язаний оплатити повну вартість
акцій у строки, встановлені установчими зборами, але не пізніше року після
реєстрації акціонерного товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону
України “Про господарські товариства”, у разі несплати у встановлений строк
акціонер, якщо інше не передбачено статутом товариства, сплачує за час
прострочки 10 відсотків річних від суми простроченого платежу.

Як вбачається з матеріалів справи,
компанія “Northland Power Darnitsia Inc.” не сплатила вартість належних їй
акцій у встановлений строк.

Прокурор вважає, що за період з
19.06.1999 по 17.08.2000 (до реєстрації нової редакції Статуту ЗАТ
“Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер”, п.6.7 якої передбачив незастосування
штрафних санкцій за несвоєчасну оплату акціонером належних акцій товариства до
компанії “Northland Power Darnitsia Inc.” повинні застосовуватись штрафні
санкції (10 % річних від суми простроченого платежу 42084000,00 гривень). Таким
чином, невиконання компанією “Northland Power Darnitsia Inc.” обов'язку по
сплаті 10 % річних від простроченого платежу на користь ЗАТ “Енергогенеруюча
компанія “Укр-Кан Пауер” призводить до значного порушення права держави на
участь у розподілі прибутку товариства, учасником якого вона є в особі Фонду
державного майна України, та на одержання частки цього прибутку (дивідендів),
яке передбачене ст.10 Закону України “Про господарські товариства”.

Статутом ЗАТ “Енергогенеруюча
компанія “Укр-Кан Пауер” у редакції від 18.06.1998 не передбачено звільнення
акціонера від сплати штрафних санкцій за несвоєчасну оплату належних йому
акцій.

Дніпровською районною державною
адміністрацією в м. Києві 17.08.2000 була зареєстрована нова редакція Статуту
ЗАТ “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” № 03310.

Пунктом 6.7. вказаного статуту
встановлено, що акціонери домовились, на засадах згоди, про незастосування
будь-яких фінансових санкцій у випадку несвоєчасної сплати повної вартості
акцій будь-яким з акціонерів Компанії.

У відповідності до ст. 175 ГК
України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених
ГК України.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою
виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання
певної події.

Твердження прокурора про стягнення
штрафних санкцій, що є неустойкою у вигляді пені, у розмірі 4877130,00 грн. є
необґрунтованими, тому що за новою редакцією Статуту ЗАТ “Енергогенеруюча
компанія “Укр-Кан Пауер” від 17.08.2000 передбачено незастосування будь-яких
фінансових санкцій у випадку несвоєчасної сплати повної вартості акцій
товариства акціонером.

У відповідності до ч. 2 ст. 19
Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Господарським процесуальним
кодексом України не передбачено можливості стягнення грошових коштів з одного
відповідача на користь іншого, а також зобов'язання одного з відповідачів
здійснити дії на користь іншого відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи,
строк позовної давності за заявленими позовними вимогами сплинув, оскільки
позовні вимоги стосуються стягнення штрафних санкцій за період з 19.06.1999 по
17.08.2000.

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу в межах встановлених законодавством строків позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК України
встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України передбачено,
що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним
рішення.

13.11.2006 компанією “Northland
Power Darnitsia Inc” було подано заяву про застосування строків позовної
давності, в якій вона просить застосувати строки позовної давності при розгляді
позовної заяви заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах
держави в особі Фонду державного майна України про стягнення з Компанії
“Нортланд Пауер Дарниця Інк” 4877130,00 грн.

Однак, позивачем не було заявлено
клопотання про відновлення строку позовної давності.

Оскільки із листів Фонду державного
майна України та даних бухгалтерського обліку вбачається, що Фонду державного майна
України було відомо про факт несплати компанією “Northland Power Darnitsia
Inc.” належних їй акцій у встановлений законодавством строк, посилання
представника прокурора Дніпровського району м. Києва на те, що строк позовної
давності не пропущено, у зв'язку з тим, що про факт неоплати акцій стало відомо
під час проведення прокурорської перевірки не приймається колегією суддів до
уваги.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК
України, сплив позовної, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного,
апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно
і об'єктивно з'ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до
норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення
апеляційного подання Заступника прокурора Дніпровського району м. Києва та
скасування рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2007 у справі №
36/621 - відсутні.

Відповідно до викладеного,
керуючись ст.101, п. 1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційне подання Заступника прокурора Дніпровського району м. Києва
залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від
14.03.2007 у справі № 36/621 - без змін.

2.          Матеріали справи № 36/621 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді