ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"13" березня 2007 р.
Справа №  10/55

Господарський  суд
Рівненської області у складі головуючого судді Савченка Г.І. при
секретарі судового засідання Маслову К.Г., розглянувши справу

за позовом :          підприємець ОСОБА_1

до відповідача:  Регіональне управління департаменту з
питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів ДПА України в Рівненській області

про              визнання нечинним рішення від
31.08.2006 р.

Представники сторін:

від
позивача :       підприємець ОСОБА_1.

від
відповідача  :  інспектор Фурманець О.М.

Статті
27, 29, 49, 51, 127  КАС України
роз'яснені.

В С Т А Н О В И В:  Позивач - підприємець ОСОБА_1
просить визнати нечинними рішення Регіонального управління департаменту з
питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України в Рівненській
області НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій в розмірі 3 400 грн.
відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а саме за порушення ч.6 ст.15 вказано
Закону -роздрібна торгівля
алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної
торгівлі, за порушення ст.15-3 вказаного Закону -роздрібна торгівля алкогольними
напоями на розлив для споживання в неустановленому місці. За кожне
правопорушення санкція становить 1700 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що відповідач неправомірно здійснив перевірку, чим порушив ст.
11-1, 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», оскільки
така перевірка не передбачена, не є позаплановою та плановою.

Крім того, позивач вважає, що
докази його вини одержані з порушеннями закону.
Також посилається на те, що податковим органом не доведено належність алкогольних
напоїв йому.  Виявлені алкогольні напої
належать продавцю ОСОБА_2, яка самовільно, без відому підприємця реалізувала їх
в кіоску.

Відповідач позов заперечує. Свої
заперечення обгрунтовує тим, що факти порушень виявлені у кіоску, який належить
позивачеві. Продавець знаходилась в трудових відносинах з підприємцем.
Перевірка була проведена відповідно до ст.11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні».

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази у справі, господарський суд встановив:

Рішення про застосування фінансових
санкцій НОМЕР_2 прийнято податковим органом на підставі акту перевірки НОМЕР_3.

З акту перевірки вбачається, що
була проведена перевірка господарської одиниці -кіоску  «ІНФОРМАЦІЯ_1»в м.Дубно, який належить
підприємцю ОСОБА_1, яка була здійснена, як зазначено в акті  на підставі Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів», інших нормативних актів.

Перевірка здійснена в присутності
продавця ОСОБА_2, про що свідчить її підпис в акті перевірки. В процесі
розгляду справи позивач підтвердив перебування з ним в трудових відносинах
продавця на час здійснення перевірки.
Податковий орган надав копію довідки від 10 травня 2006 року про трудові
відносини підприємця з фізичною особою.

Перевіркою виявлено факт роздрібної
торгівлі алкогольними напоями без ліцензії на право здійснення такої торгівлі,
та факт продажу на розлив алкогольних напоїв в кіоску.

Зокрема в акті перевірки зазначено
продаж горілки «Волинська». В додатку до акту перевірки зазначені алкогольні
товари, які знаходяться в реалізації. Виявлені алкогольні напої передані
продавцеві на відповідальне зберігання.

В процесі перевірки продавець
надала письмове пояснення, відповідно до якого підтверджує факт реалізації
алкогольних напоїв.

В судовому засіданні відповідач
надав копії наказу НОМЕР_4 про порушення податкової перевірки 25.08.2006 р. в
Дубенському районі на предмет дотримання вимог чинного законодавства в сфері
обігу алкогольних напоїв суб'єктом підприємницької діяльності, на підставі
проведеного аналізу виданих ліцензій.

Відповідач надав копії направлень
від 23 серпня 2006 р. виданих особам для здійснення перевірки.

В судовому засіданні позивач
пояснив, що продавець ОСОБА_2 зберігала без його відома в кіоску алкогольні
напої. В період здійснення перевірки
перебував на спрощеній системі оподаткування та звітності, не
використовував реєстраторів розрахункових операцій, ліцензій на здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними напоями не отримав, оскільки таким видом
торгівлі не займався. Позивач додав з позовною заявою пояснення продавця на
ім'я суду, відповідно до якого продавець підтверджує належність і її виявлених
алкогольних напоїв.

Давши оцінку поясненням сторін,
доказам у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позов не підлягає
задоволенню із слідуючих підстав.

Перевірка здійснювалась на підставі
ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні" та інших
нормативних актів зазначених в наказі на перевірку. Така перевірка відноситься
до повноважень податкових органів.

Факти виявлених порушень не
спростовані в   судовому засіданні,
підтверджуються актом перевірки від 25 серпня, наказом на перевірку НОМЕР_4,
направленнями на перевірку від 23.08.2006 р., поясненням продавця. Тому не
приймаються до уваги доводи позивача щодо одержання доказів незаконним шляхом.

Порушення встановленого порядку
реалізації алкогольних напоїв у кіоску, що належить громадянину-суб'єкту
підприємницької діяльності, є підставою для притягнення останнього до
встановленої законом відповідальності незалежно від того, якою конкретно особою
здійснювалась роздрібна торгівля. Тому посилання підприємця на ту обставину, що
продавець здійснював торгівлю алкогольними напоями без його відому, не
приймаються до уваги. Підприємець не позбавлений права на загальних
підставах  стягнути з продавця
збитки  в розмірі сплачених штрафних
санкцій.

Факт перебування підприємця з
продавцем в трудових відносинах підтверджується підприємцем, продавцем та
довідкою про трудові відносини.

Встановлені факти є порушенням
вимог ч.6 ст.15, 15-3 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Абзацом 5 ч.2 ст.17 вказаного
Закону передбачена відповідальність  за
здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії у
вигляді штрафу -200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше
1700 грн.

Абзацом 8 частини 2 ст.17 Закону,
застосовується стягнення штрафу 1700 грн. за повторне правопорушення, за
реалізацію алкогольних напоїв на розлив в неустановленому місці. Підприємець не
оскаржує розмір санкцій. Таким чином податковий орган довів правомірність свого
рішення.

Керуючись ст.94, ч.1 ст.158,
стст.160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити.

2. Сторона, яка не погоджується з
постановою має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом 10-ти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до
ст.160 цього Кодексу, - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Постанова
складена в повному обсязі і  підписана
суддею  "20" березня 2007 р.