РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2007 р.
Справа № 15/126-2384

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бучинської Г.Б.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія-2", вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області

до Бережанської державної нотаріальної контори, вул. Банкова, 6, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області

про зобов'язання вилучити запис за № 52442-22 від 12.06.1996р. з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та зняття заборони з об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області

за участю представників сторін:

позивача: Троценко Я.О. –паспорт № МС 907363, виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 27.09.2002р.

відповідача: не з’явився.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія-2", м. Бережани звернулося у господарський суд з позовом до Бережанської державної нотаріальної контори, м. Бережани Бережанського району про зобов'язання вилучити запис за № 52442-22 від 12.06.1996р. з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та зняття заборони з об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області.

У розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно ст. ст. 20, 22, 81 1 ГПК України.

За відсутністю клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Представник позивача у судовому засіданні уточнив позовні вимоги, зокрема просить зняти заборону відчуження з об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не представив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 64 ГПК України, а тому справа розглядається у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом свої порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема підприємств і організацій, які звертаються до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред’явлення позову до господарського суду наділені, зокрема юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справі здійснює захист осіб, права та охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема шляхом припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Водночас, у відповідності до норм ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

07 травня 2001 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Надія-2" (позивач у справі, Покупець) та ліквідаційною комісією підприємства –банкрута Відкритого акціонерного товариства “Бережанське заводоуправління будівельних матеріалів»(Продавець) укладено договір купівлі-продажу приміщень, споруд та транспорту, який зареєстровано на Товарній Біржі «Тернопільська біржа нерухомості»07 травня 2001 року за реєстраційним номером 54/1 відповідно до протоколу проходження торгів № 1 від 09.02.2001р. та на підставі ст. 15 Закону України “Про товарну біржу»не підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно умов договору купівлі-продажу від 07.05.2001р., Продавець зобов’язується продати, а Покупець зобов’язується прийняти майно, а також будівлі, споруди і транспорт підприємства –банкрута Відкритого акціонерного товариства “Бережанське заводоуправління будівельних матеріалів», що знаходиться по вул. Раєвська, 60 в м. Бережани на земельній ділянці площею 11,38 га (площа кар’єру 4,1 га) та сплатити Продавцю 300 000,00 грн. (в тому числі ПДВ –50 000,00 грн.) в термін до 18.10.2001р. (пункти 1, 2 договору).

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Тобто, законодавець закріплює презумпцію правомірності набуття права власності на певне майно.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 334 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене та на підставі пункту 3 договору від 07.05.2007р., Покупець - ТзОВ "Надія-2" набув права власності на зазначені в договорі приміщення та майно з дня реєстрації цього договору на Товарній Біржі «Тернопільська біржа нерухомості», тобто з 07 травня 2001 року.

Водночас, право власності на об’єкт нерухомого майна Відкритого акціонерного товариства “Бережанське заводоуправління будівельних матеріалів», що знаходиться в м. Бережани, вул. Раївська, 60 визнано рішенням арбітражного суду Тернопільської області від 30.07.2001р. у справі № 1/2-2480, яким також зобов’язано Бережанське міжрайонне бюро технічної інвентаризації здійснити держану реєстрацію об’єкта нерухомого майна ВАТ “Бережанське заводоуправління будівельних матеріалів», що знаходиться в м. Бережани, вул. Раївська, 60 за ТзОВ «Надія –2», с. Підгороднє Тернопільського району.

Беручи до уваги, що рішення господарського суду у справі № 1/2-2480 набрало законної сили, воно набуло таких правових наслідків, як неспростовність, виключність, преюдиційність та обов’язковість для тих осіб, щодо яких воно прийняте.

До переліку нотаріальних дій, що можуть вчинятися в державних нотаріальних конторах (передбаченому статтею 34 Закону України „Про нотаріат”) зокрема включено накладення заборони відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Пунктом 252 розділу 26 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. за № 20/5 визначено, що накладені заборони та арешти підлягають обов'язковій реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, визначеному Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до довідки Тернопільської філії ДП «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України №12709311 –д від 26.05.2007р., реєстратором Бережанської державної нотаріальної контори зареєстровано заборону відчуження об’єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бережанський район, м. Бережани, вул. Раївська (Енгельса), будинок 60 та є власністю ТзОВ «Надія –2»(ідентифікаційний код 31130702) у Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна про наявність заборони / арешту за № 52442 –22 від 12.06.1996р.

Згідно даних нотаріуса заборона за № 52442-22 відчуження об’єкта нерухомості, накладена 12.06.1996р. на підставі повідомлення Тернопільського відділення державного інноваційного фонду.

Підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою був лист № 13 від 29.05.2007р. приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С., яким на вимогу ТзОВ «Надія –2»щодо посвідчення договору іпотеки на нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться в м. Бережани по вул. Раївська 60 Бережанського району Тернопільської області зазначено, що договір іпотеки на згадані об’єкти посвідчити не можна, оскільки є заборона за № 52442-22 відчуження вищезгаданого майна, накладена 12 червня 1996 року на підставі повідомлення Тернопільського відділення державного інноваційного фонду; документів, за якими згідно ст. 253 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. за № 20/5 можна було б зняти вищезгадане обтяження товариством не представлено, у зв’язку з чим згідно ст. 96 п. 2 Інструкції такий договір посвідчити не можна; водночас, запропоновано звернутися до Тернопільського регіонального відділення державного інноваційного фонду з питання про зняття даного обтяження, а в разі його ліквідації –звернутися в суд.

Ухвалою арбітражного суду Тернопільської області від 03 квітня 2000 року за заявою Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Бережани  порушено провадження у справі №  10Б/238 про визнання банкрутом ВАТ “Бережанське заводоуправління будівельних матеріалів», м. Бережани і  постановою арбітражного суду від 18 жовтня 2000 року боржника визнано банкрутом; призначено його ліквідатором Дідича Володимира Євгеновича, м. Тернопіль; відкрито ліквідаційну процедуру у відповідності до вимог Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його  банкрутом»та встановлено строк ліквідаційної процедури.

Статтею 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»встановлено, що після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс для затвердження.

Зважаючи, що по результатах розгляду ліквідаційного балансу та заслуховування звіту ліквідатора було з’ясовано, що у банкрута немає ні майна, ні коштів для погашення заборгованості перед кредиторами, ліквідатор виконав свої повноваження у відповідності з вимогами Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” по виявленню майнових активів банкрута і суд вважає, що він їх виконав належним чином, ухвалою господарського суду Тернопільської області від 30.06.2005р. затверджено ліквідаційний баланс у справі № 10Б/238 по ВАТ “Бережанське заводоуправління будівельних матеріалів», вул. Раєвська 60, м. Бережани, Тернопільської області (ідентифікаційний код 002951981) станом на 21 березня 2005 року; вважаються погашеними, зокрема, вимоги кредитора по справі - Української Державної Інноваційної компанії, м. Київ від імені якої діє Тернопільське регіональне відділення, м. Тернопіль, вул. Танцорова 51/82; банкрута ліквідовано як юридичну особу з 30 червня 2005 року; провадження у справі №10Б/238 припинено.

Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його  банкрутом»вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Отже, на час розгляду справи вимоги Української Державної Інноваційної компанії, м. Київ від імені якої діє Тернопільське регіональне відділення, м. Тернопіль, що стали підставою накладення заборони відчуження об’єкта нерухомості, вважаються погашеними.

Згідно ст. 74 Закону України «Про наторіат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус або посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Беручи до уваги викладене та відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов’язаний зняти заборону відчуження об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області.

Відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів  нерухомого майна.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи документи, беручи до уваги, що позивач у справі є добросовісним набувачем права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області з 07 травня 2001 року; зважаючи, що заборону на відчуження зазначеного об’єкта нерухомості було зареєстровано реєстратором Бережанської державної нотаріальної контори у 1996 році (в період, коли зазначене майно належало на праві власності ВАТ “Бережанське заводоуправління будівельних матеріалів») на підставі повідомлення Тернопільського відділення державного інноваційного фонду; а також беручи до уваги те, що згідно ухвали господарського суду Тернопільської області від 30.06.2005р. у справі № 10Б/238 вважаються погашеними вимоги кредитора по справі - Української Державної Інноваційної компанії, м. Київ від імені якої діє Тернопільське регіональне відділення, м. Тернопіль, вул. Танцорова 51/82, банкрута ліквідовано як юридичну особу з 30 червня 2005 року, провадження у справі №10Б/238 припинено; суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія-2" про зняття заборони відчуження об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області, про що внесено запис за № 52442-22 від 12.06.1996р. обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення, в решті позову провадження у справі слід припинити на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 80 п. 4, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Зняти заборону відчуження, що накладена на підставі повідомлення Тернопільського регіонального відділення Державного інноваційного фонду, на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Надія-2", вул. Раївська, 60, м. Бережани Бережанського району Тернопільської області та зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об’єктів нерухомого майна за № 52442-22 від 12.06.1996р.

3. В решті позову провадження у справі припинити.

Суддя                                                                                          Г.Б. Бучинська