ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"02" квітня 2007 р.
Справа №  7/69

За позовом підприємця ОСОБА_1

до відповідача Володимирецької
селищної ради

Третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача -житлово-комунальне підприємство КП
„Житлокомунсервіс”

-
про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії та стягнення 3627 грн. збитків

Суддя  Маціщук А. В.

За
участю представників сторін :

від
поз.- під-ць ОСОБА_1

від
відп.- пред-к Блищик Ю.М./пост.дор.№ 02-16/54 від 18.01.07 р./, секр.с/ради
Новак В.Б. /дор-я у справі/

від
третьої особи -в.о.нач.Лютко В.П.

Позивач просить скасувати рішення
Володимирецької селищної ради від НОМЕР_1„Про розгляд клопотання гр..ОСОБА_1.”,
від НОМЕР_2 „Про розгляд заяви гр..ОСОБА_1.” як такі, що суперечать нормам ч.2
ст.777 ЦК України, прийняті всупереч рішенню Володимирецької селищної ради
НОМЕР_3 „Про продаж об'єктів (нежилих приміщень) комунальної власності шляхом
викупу” та умовам п.5.1.3 договору оренди, де зазначено про право орендаря на
викуп приміщення, - тому порушують права позивача. Просить також зобов'язати
Володимирецьку селищну раду виконати рішення від НОМЕР_3 „Про продаж об'єктів
(нежилих приміщень) комунальної власності шляхом викупу” в частині відчуження
шляхом викупу нежилого приміщення по АДРЕСА_1, поскільки вважає, що це рішення
не скасоване, тому не втратило чинність. Просить також стягнути з Володимирецької
селищної ради 500 грн. збитків - власних коштів, безпідставно перерахованих за
квитанцієюНОМЕР_4 на рахунок селищної ради, та 3176 грн. збитків як упущеної
вигоди внаслідок неможливості протягом 2006 року займатись підприємницькою
діяльністю.

Відповідач Володимирецька селищна
рада не визнає позов, посилаючись на такі обставини:  - рішення від НОМЕР_3 „Про продаж об'єктів
(нежилих приміщень) комунальної власності шляхом викупу” не було реалізоване
протягом 2001 року, у визначений в цьому рішенні термін до ІНФОРМАЦІЯ_1
підприємець ОСОБА_1 не уклав договір купівлі-продажу і не оплатив вартість
об'єкту. Додатково зазначає, що рішення НОМЕР_3 не існує -ІНФОРМАЦІЯ_2.
виконком селищної ради прийняв рішення НОМЕР_5„Про продаж об'єктів /нежилих
приміщень/ комунальної власності шляхом викупу”, зміст якого є аналогічним
тексту, який суду представив позивач як рішення виконкому НОМЕР_3; - при
прийнятті оспорюваних рішень від НОМЕР_1 „Про розгляд клопотання гр.ОСОБА_1.”
та від НОМЕР_2 „Про розгляд заяви гр.ОСОБА_1.” селищна рада діяла в межах своїх
повноважень, керуючись нормами ст.60 Закону України “Про місцеве самоврядування
в Україні”;  - кошти в сумі 500 грн.,
безпідставно одержані радою від позивача, повернуті йому за квитанцією, яка
додана до матеріалів справи;  - вважає,
що відсутні підстави для стягнення з ради збитків як упущеної вигоди, поскільки
підприємницька діяльність позивача з використаням приміщеня по АДРЕСА_1 була
неможливою після закінчення терміну дії договору оренди і звільнення приміщення
на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 19.01.07 р. у
справі № 19/329.

Крім того, в судовому засіданні
представник відповідача заявив про пропуск позивачем встановленого ст.99 КАС
України строку на звернення до суду, що має бути підставою для відмови у
позові.

Третя особа КП „Житлокомунсервіс” у
поясненнях в судовому засідані підтримала позицію відповідача.

Вивчивши матеріали справи та
заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з урахуванням
такого.

Приміщення по АДРЕСА_1 належить до
комунальної власності селища і перебуває на балансі КП
„Житлокомунсервіс”/а.с.101-102/.

Відповідно до договору оренди б/№,
укладеного Володимирецьким будинкоуправлінням/орендодавцем і підприємцем
ОСОБА_1./орендарем ІНФОРМАЦІЯ_3., останньому передано в оренду на строк до
ІНФОРМАЦІЯ_4 нежитлове приміщення загальною площею 114,5 кв.м по АДРЕСА_1. За
п.5.1.3 договору оренди передбачено право орендаря першочергового викупу
приміщення орендарем за умовами, в порядку і строки, визначені законодавством
України.

ІНФОРМАЦІЯ_5 Володимирецька селищна
рада (сімнадцята сесія селищної ради другого скликання) прийняла рішення
НОМЕР_6 „Про затвердження переліку об'єктів /нежилих приміщень/, які
перебувають у комунальній власності селища і підлягають продажу шляхом викупу в
2001 році”. У додатку до цього рішення -переліку нежилих приміщень, що
перебувають у комунальній власності селища і підлягають продажу в 2001 році,
зазначено про кафе-бар „ІНФОРМАЦІЯ_6” поАДРЕСА_1 орендарем якого є
ОСОБА_1/а.с.103-104/.

ІНФОРМАЦІЯ_2. виконком
Володимирецької селищної ради прийняв рішення НОМЕР_5„Про продаж об'єктів
/нежилих приміщень/ комунальної власності шляхом викупу”, відповідно до якого
затверджено експертну оцінку вартості об'єктів комунальної власності, що
підлягають продажу шляхом викупу, проведену Рівненським обласним бюро технічної
інвентаризації, в т.ч.- приміщення по АДРЕСА_1 площею 112,4 кв.м в сумі 14557
грн. без ПДВ /а.с.47-55/. Цим рішенням дозволено продаж приміщень шляхом викупу
підприємцям, які на той час орендували зазначені приміщення, в т.ч.- підприємцю
ОСОБА_1., за умови повної сплати заборгованості по орендній платі. Відповідно
до п.4 рішення виконкому підприємці, в т.ч.- підприємець ОСОБА_1 зобов'язані в
місячний термін оформити з селищною радою договори купівлі-продажу приміщень зі
сплатою 25% вартості при оформленні договору, 25% протягом січня 2002 року і
50% вартості -до ІНФОРМАЦІЯ_7 /а.с.105/.

Позивач не звертався до ради для
укладення договору протягом визначеного у рішенні строку і кошти у визначені
строки не сплатив.

Відповідно до п.25 Методики оцінки
вартості майна під час приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів
України від 12.10.2000 р. № 1554, термін дії акта оцінки майна (висновку про
вартість майна та звіту про незалежну оцінку), необхідного для реєстрації
статуту ВАТ, підписання договору купівлі-продажу майна або оголошення умов
продажу майна, в тому числі цілісних майнових комплексів, становить 6 місяців з
дня його затвердження (крім випадків, визначених розділом XI цієї Методики). В
окремих випадках за рішенням органу, уповноваженого управляти державним майном,
термін дії акта оцінки майна (висновку про вартість майна та звіту про оцінку
майна) може бути продовжено ще на 3 місяці або на термін повторного проведення
аукціону, конкурсу чи на термін погодження. Продовження терміну дії акта оцінки
(висновку про вартість майна та звіту про оцінку майна) здійснюється шляхом
видання наказу керівника відповідного органу, що затвердив акт оцінки (висновок
про вартість майна), з обгрунтуванням підстав продовження. До постанови
Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 р. № 1554 вносились зміни і
доповнення постановами Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2001 року N
1366, від 27 квітня 2002 року N 585, від 10.12.2003 року № 1891(інша редакція)
і від 14.09.05 р. № 904, однак норма щодо строку дії акту оцінки майна
залишилась незмінною - акти оцінки майна, складені для цілей приватизації
дійсні протягом шестимісячного строку від дати їх затвердження. Акти оцінки
майна, строк дії яких закінчився, є недійсними. Таким чином, звіт про експертну
оцінку, затверджений рішенням виконкому ради ІНФОРМАЦІЯ_2., вже не може бути
застосований при відчужені приміщення.

ІНФОРМАЦІЯ_8. Володимирецька
селищна рада прийняла рішення НОМЕР_7 “Про затвердження об'єкту (нежилого
приміщення), який перебуває у комунальній власності селища і підлягає продажу в
2004 році”, відповідно до якого вирішено, що нежиле приміщення по АДРЕСА_1 підлягає
продажу шляхом викупу в 2004 році. Рівненським обласним БТІ виконана оцінка
вбудованих нежитлових приміщень (кафе-бару), що знаходиться в АДРЕСА_1 станом
на ІНФОРМАЦІЯ_9/а.с.123-154/. У звіті про оцінку майна зазначено, що незалежна
оцінка виконана на підставі договору, укладеного Рівненським обласним бюро
технічної інвентарізації та Володимирецькою селищною радою.

Підприємець ОСОБА_1 не вчинив
жодних дій, направлених на викуп приміщення у 2004 році. Про те, що підприємець
ОСОБА_1 не звертався із заявою про викуп приміщення підтверджено відсутністю
відповідного запису у журналі реєстрації листів, заяв та скарг громадян
НОМЕР_8. Журнал наданий радою для огляду в судовому засіданні, виписка залучена
до справи на арк.173-175.

В подальшому рада не приймала
рішень про включення приміщення по АДРЕСА_1 до переліку об'єктів, які
підлягають відчуженню. Володимирецька селищна рада доводить, що у 2005-2006
роках взагалі не приймались рішення про затвердження переліків об'єктів
комунальної власності, які підлягають відчуженню шляхом продажу /а.с.172/.

ІНФОРМАЦІЯ_10. Володимирецька
селищна рада прийняла рішення НОМЕР_1 “Про розгляд клопотання гр-на ОСОБА_1.”,
відповідно до якого відмовила ОСОБА_1 у відчуженні шляхом викупу нежилого
приміщення поАДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що селищною радою не затверджений
перелік об'єктів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади
селища і підлягають продажу у 2005 році /а.с.17/.

ІНФОРМАЦІЯ_11 підприємець ОСОБА_1
подав до Володимирецької селищної ради заяву про включення приміщення по
АДРЕСА_1 (бар “ІНФОРМАЦІЯ_6”) в перелік об'єктів, що підлягають відчуженню в
2006 році.

ІНФОРМАЦІЯ_12 Володимирецька
селищна рада прийняла рішення НОМЕР_2 “Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1.”,
відповідно до якого в.о.начальника КП “Житлокомунсервіс” Сарницький І.А.
зобов'язаний не поновлювати договір оренди на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1
з громадянином ОСОБА_1. у зв'язку із закінченням терміну договору оренди на
дане приміщення та подальшим його перепрофілюванням.

Листом від ІНФОРМАЦІЯ_13. за
підписом селищного голови позивачеві повідомлено, що сесія селищної ради
ІНФОРМАЦІЯ_12 прийняла рішення НОМЕР_2, відповідно до якого підприємство
“Житлокомунсервіс” зобов'язане не поновлювати строк дії договору оренди з
позивачем після закінчення терміну дії договору на приміщення у зв'язку із його
перепрофілюванням /а.с.18-19/.

ІНФОРМАЦІЯ_14 листами НОМЕР_9,
НОМЕР_10 КП “Житлокомунсервіс” повідомило підприємця ОСОБА_1. про припинення
договору і необхідність звільнити приміщення після закінчення строку дії
договору -до ІНФОРМАЦІЯ_15./а.с.98-100/. Відповідно до рішення від 19.01.07 р.
у справі № 19/329 за позовом Володимирецького житлово-комунального підприємства
КП “Житлокомунсервіс” до відповідача підприємця ОСОБА_1задоволено вимоги про зобов'язання
підприємця ОСОБА_1. звільнити приміщення за адресою АДРЕСА_1, яке було передане
йому в оренду за договором від ІНФОРМАЦІЯ_3., - з тих підстав, що договір
оренди припинив свою дію після закінчення строку його дії та направлення
відповідачеві повідомлення про припинення договору протягом місяця після
закінчення строку дії договору. Рішення набрало законної сили.

Підстав для скасування рішень
селищної ради від НОМЕР_1 “Про розгляд клопотання гр-на ОСОБА_1.” і від НОМЕР_2
“Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1.” немає. Орган місцевого самоврядування
у межах своїх повноважень, визначених ст.327 ЦК України та ст.ст.26,29,60
Закону України “Про місцеве самоврядування”, правомірно розпорядився своїми
повноваженнями щодо управління об'єктом комунальнiй власностi.

Термін дії договору оренди
встановлений сторонами з ІНФОРМАЦІЯ_3. по ІНФОРМАЦІЯ_4 Відповідно до п.7.4
вказаного договору дія договору оренди припиняється внаслідок закінчення строку
на який його було укладено. Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»переважне право, за інших рівних умов, на
продовження  договору оренди на новий
термін має орендар, який належним чином виконував свої обов'язки. Тобто - норми
Цивільного кодексу України та Закону України “Про оренду державного та
комунального майна” умовами реалізації переважного права попереднього орендаря
на укладення договору на новий строк визначають сукупність таких факторів як
належне виконання ним обов'язків за договором найму та інші рівні умови, що мають
бути запропоновані таким орендарем та іншими претендентами.  В даному випадку рада прийняла рішення про
припинення оренди взагалі та про перепрофілювання приміщення, і таке рішення
орган самоврядування прийняв в межах повноважень відповідно до ст.327 ЦК
України та ст.ст.26,29,60 Закону України “Про місцеве самоврядування” та
ст.ст.2,5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Разом з тим, надані відповідачем
акти вивірок розрахунків, виконувані сторонами протягом дії договору оренди 2001-2004
р.р. і підписані представниками сторін /а.с.177-180/, свідчать про те, що
орендарем неналежно виконувались умови договору щодо своєчасного і у повному
розмірі внесення орендної плати. За такої обставини у власника Володимирецької
селищної ради були підстави для припинення договору.

Відповідно до п.30 ст.26 Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні” до виключної компетенції міської
ради належить право приймати рішення про відчуження відповідно до закону
комунального майна; про затвердження місцевих програм приватизації, а також
об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення
доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності
тощо. Порядок відчуження такого майна визначається законами, зокрема - Законом
України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)».

Твердження позивача про те, що його
право викупити приміщення ґрунтується на умовах договору оренди суперечать
фактичним обставинами та нормам чинного законодавства. Пункт 5.1.3. договору
оренди про те, що орендар має право першочергово викупити орендоване майно за
умовами, в порядку й строки, визначені законодавством України, не може бути
підставою для зобов'язання ради відчужити приміщення шляхом викупу. Так,
відповідно до ст.25 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»орендоване майно приватизується згідно з чинним законодавством, тобто
оренду з викупом, як спосіб приватизації Закон не передбачає. Відповідно до
п.51 Державної програми приватизації, затвердженої Законом України від
18.05.2000 р. № 1723 орендар одержує право на викуп у разі прийняття рішення
про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення),
якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів
поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного
об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової
(відновної за вирахуванням зносу) вартості майна. На такі обставини як підставу
позову позивач не послався і в порядку ст.ст.70-71 КАС України позивачем не
надано доказів стосовно проведення невід'ємних поліпшень орендованого
приміщення.

Норми ч.1 ст.7 Закону України „Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” /надалі -
Закон про малу приватизацію/ передбачають, що місцеві ради затверджують за
поданням органів приватизації переліки об'єктів, які підлягають продажу на
аукціоні, за конкурсом, а також викупу. Способи приватизації визначаються
шляхом прийняття цими органами рішень про затвердження конкретних переліків
об'єктів приватизації. Одним із способів приватизації державного/комунального
майна є викуп його. Згідно зі ст.11 Закону про малу приватизацію викуп майна
підприємств, зданих в оренду, проводиться з додержанням вимог, передбачених
чинним законодавством України про приватизацію. Доцільність застосування того
чи іншого способу приватизації або відмова від приватизації визначається
органом приватизації/органом місцевого самоврядування самостійно, окрім випадків,
визначених законами. Суд звертає увагу, що договір оренди був укладений
сторонами після набрання чинності Законом України „Про оренду державного та
комунального майна”.

Виходячи з того, що спосіб
приватизації визначає орган, який затверджує переліки об'єктів малої
приватизації, положення частини п'ятої ст.7 Закону про малу приватизацію слід
розуміти таким чином, що орган приватизації, який отримав отримав заяву від
покупця, зобов'язаний розглянути її та в разі відсутності підстав для відмови
включити конкретне підприємство до переліку об'єктів, що підлягають
приватизації у встановлений спосіб, або відмовити у приватизації. Згідно з
рішенням Конституційного суду України від 13.12.2000 р. № 14-рп/2000 пропозиція
покупця щодо способу приватизації підлягає розгляду у визначений законом строк,
але вона не є обов'язковою для органів, які визначають або затверджують
переліки об'єктів малої приватизації. За таких обставин, позовна вимога про
скасування  рішення Володимирецької
селищної ради НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_10. є безпідставною.

Крім того, судом встановлено, що
рішення селищної ради від НОМЕР_3 не існує. Відповідач надав суду рішення
виконкому селищної ради від ІНФОРМАЦІЯ_2. НОМЕР_5„Про продаж об'єктів /нежилих
приміщень/ комунальної власності шляхом викупу” та рішення Володимирецької
селищної ради НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_16 „Про стан охорони правопорядку на
території селища” /а.с.107/. В судовому засіданні позивач пояснив, що
представлений ним суду примірник рішення виконкому від НОМЕР_3 є проектом
рішення /а.с.15-16/.

Позивач не змінив позовної вимоги з
урахуванням наведеного, тобто -просить зобов'язати Володимирецьку селищну раду
виконати рішення селищної ради від ІНФОРМАЦІЯ_2.     НОМЕР_3 „Про продаж об'єктів /нежилих
приміщень/ комунальної власності шляхом викупу”, якого не існує. З урахуванням
таких обставин позовна вимога про зобов'язати Володимирецьку селищну раду
виконати рішення селищної ради від НОМЕР_3 „Про продаж об'єктів /нежилих
приміщень/ комунальної власності шляхом викупу” в частині відчуження шляхом
викупу нежилого приміщення поАДРЕСА_1 - не підлягає задоволенню як
безпідставна.

Відповідач /представник відповідача
Блищик Ю.М. у своєму виступі в судовому засіданні 02.04.07 р. усно заявив/ в
судовому засіданні заявив про пропуск позивачем річного строку, встановленого
ст.99 КАС України, на звернення з цим позовом до адміністративного суду.
Матеріали справи свідчать про те, що інформація про оспорюване рішення НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_12 доведена позивачеві листами, які направлені йому
ІНФОРМАЦІЯ_14.Останній лист вручений позивачеві ІНФОРМАЦІЯ_17, про свідчить
підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення /а.с.98-100/. Позов
поданий суду 10.01.07 р. за даними реєстрації суду. Позивач не заявляв про
існування поважних причин пропуску строку, тому немає підстав для відновлення
пропущеного строку. Відповідно до ст.100 КАС України

Вимога позивача про зобов'язання
повернути 500 грн., безпідставно перерахованих ІНФОРМАЦІЯ_18 за викуп
приміщення по квитанції № 72 /а.с.27/, також подана за межами річного строку на
звернення до адміністративного суду, визначеного ст.99 КАС України. Разом з
тим, селищна рада повернула позивачеві ці кошти на час вирішення спору
-платіжним документом НОМЕР_11 позивачеві перераховано 500 грн. з визначенням
призначення платежу 'повернення коштів за викуп приміщення зг.листа
Володимирецької с/р по ОСОБА_1'/а.с.68/. За таких обставин позовна вимога в
частині стягнення 500 грн. збитків не підлягає задоволенню.

Обгрунтовуючи позовну вимогу про
стягнення збитків в сумі 3176 грн. втраченої вигоди, позивач зазначає, що
внаслідок позбавлення його радою можливості користуватись приміщенням, він не
мав можливості працювати і одержувати доходи. На підтвердження розміру збитків
позивач надав податкову декларацію за 2005 рік, де у розділі 1.3 визначена сума
одержаного валового доходу 3176 грн./а.с.77-78/.

Для застосування такої міри
відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу
цивільного правопорушення. Як зазначено вище, орган місцевого самоврядування у
межах своїх повноважень, визначених ст.327 ЦК України та ст.ст.26,29,60 Закону
України “Про місцеве самоврядування” та ст.ст.2,5 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна” правомірно розпорядився своїм об'єктом
комунальної власності, і такі дії відповідача не можна кваліфікувати як
протиправні/незаконні, що виключає настання таких правових наслідків як
відшкодування збитків.

Крім того, позивачем заявлено
вимогу без належного обгрунтування її розміру. Відповідно до положень
Господарського кодексу України господарюючі суб'єкти самостійно планують свою
свою діяльність і основним узагальнюючим показником фінансових результатів
господарської діяльності на всіх підприємствах незалежно від форм власності є
прибуток (доход). При визначенні цих показників підприємства/підприємці повинні
керуватись Законом України “Про оподаткування прибутку підприємств”, згідно з
яким прибуток визначається як скоригований валовий доход відповідного звітного
періоду, зменшений на суму валових витрат виробництва та обігу і суму
амортизаційних відрахувань, і включає, зокрема, загальні доходи від реалізації
товарів. Надані позивачем дані про одержання у 2005 році валового доходу не
можуть слугувати належними і допустимими доказами обгрунтування величини
заявленої суми збитків без підтвердження їх первинними документами, а також
-доказами про заходи, вжиті позивачем щодо їх одержання, поскільки згідно зі
ст.225 ГК України та ч.4 ст.623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

За результатом оцінки представлених
сторонами доказів в їх сукупності суд дійшов висновку про безпідставність
позовних вимог.

Керуючись
ст.ст.94,160-163 КАС України, -

П О С Т А Н О
В И В :

Відмовити
у позові.

Суддя
Маціщук А. В.