ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.03.2007
Справа № 32/395

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді   Стрелець Т. Г. (доповідача),

суддів:
Головка В.Г., Чоха Л.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос
І.М.

за участю представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_1, довіреність НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1,
представник;

від відповідача:
представник не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений
належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю торгівельно-виробничої компанії "Інтеркрафт", м.
Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від
07.11.2006 року у справі № 32/395

за позовом
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2)

до Товариства
з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії
"Інтеркрафт", м. Дніпропетровськ (вул. Б. Хмельницького, 16, кім.
206, м. Дніпропетровськ, 49000)

про  стягнення 47 669,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2006 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
Торгівельно-виробничої компанії “Інтеркрафт” про стягнення
заборгованості по орендній платі в сумі 17 172,00 грн., комунальних платежів в
сумі 1377,00 грн., абонементної плати за телефони в сумі 555,00 грн., плати за
телефонні переговори в сумі 7686,33 грн., пені в сумі 21005,76 грн., а всього
47796,09 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області (суддя Васильєв О.Ю.) від 07.11.2006р. позовні вимоги
задоволені у повному обсязі.

Рішення обґрунтоване тим, що
відповідач у порушення своїх договірних зобов'язань не здійснював сплату
рахунків, виставлених на нього позивачем у зв'язку з виконанням договору
оренди. Також у рішенні зазначається, що станом на момент  розгляду справи в суді,  відповідач не надав суду доказів сплати
заборгованості.

Не погодившись з рішенням,
відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення і прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

При цьому скаржник обґрунтовує свої
вимоги тим, що при винесенні оскаржуваного рішення суд не врахував, що
сторонами договору оренди не був підписаний акт приймання-передачі орендованих
приміщень, що, на думку відповідача, свідчить про неукладення договору оренди,
оскільки акт приймання-передачі приміщень є невід'ємною частиною договору
оренди і тільки цей документ може свідчити про фактичне виконання договору
оренди.

Позивач проти апеляційної скарги
заперечує, мотивуючи свою позицію тим, що протягом строку дії договору оренди
відповідачем не були пред'явлені будь-які претензії стосовно стану орендованих
приміщень та не були висунуті вимоги стосовно розірвання договору оренди. Тобто
відповідач дійсно порушив договірні зобов'язання стосовно оплати орендної плати
і супутніх послуг.

У доповненнях до відзиву на
апеляційну скаргу  позивач ставить
питання про зміну рішення і стягнення з відповідача заборгованості з орендної
плати в сумі 16704,00 грн., заборгованості з оплати електроенергії у розмірі
301,16 грн., заборгованості з абонементної плати за телефони у розмірі 555,00
грн., заборгованості за телефонні розмови у розмірі 7686,33 грн., пені у
розмірі 20982,36 грн. Також позивач зазначає, що у зв'язку з відсутністю
документального підтвердження вартості послуг з охорони і прибирання
орендованих приміщень він відмовляється від стягнення будь-яких сум, що
стосуються цих видів послуг.

Ухвалою від 05.12.2006р. апеляційна
скарга була прийнята до провадження Дніпропетровського апеляційного
господарського суду, розгляд справи був призначений на 15.01.2007р. на 09
год.00 хв.

Розпорядженням заступника голови
суду - голови судової палати Дніпропетровського апеляційного господарського
суду Неклесою М.П. від 11.01.2007р., справа № 32/395 передана для розгляду
колегії суддів у складі: головуючий -Чоха Л.В. (доповідач),  судді - Головко В.Г., Лисенко О.М.

Розпорядженням від 05.02.2007ор. в.
о. голови судової палати Л. О. Лотоцької, в зв'язку з хворобою судді Чохи Л.В.,
справу № 32/395 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя
Лисенко О.М, (доповідач), судді: Головко В.Г., Бахмат Р.М.

Розпорядженням від 22.02.2007ор. в.
о. голови судової палати Л. О. Лотоцької, в зв'язку з хворобою судді Чохи Л.В.,
справу № 32/395 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя
Стрелець Т.Г., (доповідач), судді: Головко В.Г., Чус О.В.,

Ухвалою від 26.02.2007р. заступник
голови суду Неклеса М.П., на підставі заяви судді Стрелець Т.Г., відповідно до
вимог ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжив
строк вирішення спору до 22.03.2007р.

Розпорядженням заступника голови
суду - голови судової палати Дніпропетровського апеляційного господарського
суду Неклесою М.П. від 13.03.2007р., справа № 32/395 передана для розгляду
колегії суддів у складі: головуючий -Стрелець Т.Г. (доповідач),  судді - Головко В.Г., Чоха Л.В.

Суд вважає можливим розглянути
апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача, оскільки він був
належним чином  повідомлений про час та
місце судового засідання.

В судовому засіданні 21.03.2007р.
за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини
постанови.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування
господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права
при прийнятті ними рішення, колегія суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна   скарга підлягає частковому
задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно договору оренди НОМЕР_2від
ІНФОРМАЦІЯ_2р., укладеного між позивачем (орендодавець) і відповідачем
(орендар), позивач передав, а відповідач прийняв у платне користування строком
до 01.12.2006р. п'ять кімнат на третьому поверсі гуртожиткуНОМЕР_3,
розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно з умовами п. п. 3.1, 3.2
вказаного договору оренди розмір щомісячної орендної плати складає 600,00 грн.
за одну кімнату. Орендна плата підлягає внесенню орендарем до 10 числа
поточного місяця на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Окрім орендної
плати орендар повинен сплачувати на користь орендодавця вартість
електроенергії, послуг з охорони та прибирання приміщень на підставі
відповідних рахунків (п. 3.3 договору).

У разі оренди телефонів, орендар
повинен оплачувати і ці послуги, та вартість телефонних переговорів на підставі
відповідних рахунків орендодавця (п. 3.4). За несвоєчасну сплату орендної плати
орендар відповідно до п. 4.1 договору повинен сплатити на користь орендодавця
пеню в розмірі 1% за кожен день прострочення.

У відповідності з додатковою
угодоюНОМЕР_4від ІНФОРМАЦІЯ_3р., підписаної з боку позивача, з ІНФОРМАЦІЯ_3р.
орендна плата за одну кімнату за кожний місяць користування становить 700,00
грн. Матеріали справи свідчать про фактичне визнання відповідачем збільшення
орендної плати до 700,00 грн. за кімнату.

При розгляді справи в апеляційному
порядку позивач надав новий розрахунок заборгованості з орендної плати, у якому
її розмір був зменшений на 468,00 грн. у зв'язку з тим, що у вересні 2006р.
відповідач користувався орендованими приміщеннями не повний місяць, а лише 20
календарних днів, що підтверджується актом НОМЕР_10про дострокове розірвання
договору оренди у зв'язку з несплатою орендної плати і виселення орендатора від
20.09.2006р.

З наведеного вбачається, що
заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становить 16704,00 грн.

Матеріалами справи (арк. справи
5-16, том 2) підтверджуються фактичні витрати позивача з оплати електроенергії
з 01.04.2006р. по 20.09.2006р. на загальну суму 301,16 грн., що на 265,84 грн.
більше, ніж стягнуто за рішенням суду першої інстанції.

Так, позивачем надано у матеріали
справи рахунки-фактури на спожиту електроенергію, виставлені позивачу ВАТ БМФ
“Дніпроважбуд”, відповідні акти приймання-здачі електроенергії, план третього
поверху гуртожиткуНОМЕР_3, виходячи з якого було розраховано кількість
електроенергії, що була спожита відповідачем під час користування приміщеннями
позивача на підставі договору оренди, а також Довідку ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”
НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_4р., що підтверджує повну сплату позивачем спожитої  електроенергії.

При цьому, у матеріалах справи
відсутні документи, які б підтверджували витрати позивача на охорону та
прибирання приміщень, що були орендовані відповідачем.

Тому витрати позивача у розмірі
1377,00 грн., які нібито були понесені ним у зв'язку з охороною і прибиранням
приміщень, були стягнуті судом неправомірно.

Стосовно сум, стягнутих з
відповідача в зв'язку з витратами на телефонні розмови та сплатою абонентської
плати за телефони, то зазначені витрати були підтверджені в  судовому засіданні документально, і тому
рішення у цій частині судова колегія вважає
обґрунтованим.

Так, матеріалами справи (арк.
справи 18-153, том 2) підтверджується, що організація, що надає послуги зв'язку
-“Оптима-телеком” протягом квітня-вересня 2006р. виставляла позивачеві рахунки
на загальну суму 10294,36 грн. Відповідна сума витрат на телефонний зв'язок,
пропорційна частці відповідача, що розраховувалась виходячи з кількості
телефонних номерів, що використовувались відповідачем, становила 555,00 грн. за
абонементну плату, 7686,33 грн. за телефонні розмови, що підтверджується
рахунками, виставленими відповідачу НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_5р, НОМЕР_7 від
ІНФОРМАЦІЯ_6р., НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_7р.НОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_8р, НОМЕР_9
від ІНФОРМАЦІЯ_9р.

Таким чином, у цій частині рішення
не підлягає зміні.

З наведеного вбачається, що при
прийнятті рішення судом першої інстанції були порушені ст. ст. 33, 34 ГПК
України, у відповідності з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Також за відсутності належних
доказів господарським судом було порушено ст. 38 ГПК України, відповідно до
якої якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд
зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі
у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

У відповідності зі ст. 43 ГПК
України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають
для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною
фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

При
цьому, підписаний з обох боків акт звіряння розрахунків НОМЕР_10від
ІНФОРМАЦІЯ_10р. не є належним доказом у розумінні ст. 34 ГПК України і може
свідчити на користь тієї чи іншої сторони виключно за умов надання
розрахункових документів, що підтверджують витрати, понесені позивачем у
зв'язку з наданням приміщень в платне користування відповідачу.

Також при прийнятті рішення суд
помилково не застосував Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»від 22.11.1996р. № 543/96-ВР, у відповідності зі
ст. ст. 1, 3 якого платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів
цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому судом першої
інстанції не було враховане обмеження суми пені розміром подвійної облікової
ставки НБУ, що призвело до того, що порівняно з розміром основної
заборгованості зі сплати орендної плати, розмір пені виявився не відповідний із
сумою основного боргу.

Так, при перерахунку
розміру пені за відповідними періодами, на які було прострочено перерахування
орендної плати, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, судова
колегія встановила, що відповідний розмір пені становить 1006,58 грн.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає зміні у зв'язку з тим, що при його винесенні суд неповно
з'ясував обставини справи, визнав встановленими обставини, що не
підтверджуються матеріалами справи. Також до неправильних висновків призвело
порушення судом першої інстанції норм матеріального  права (ст. ст. 1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»від 22.11.1996р.
№ 543/96-ВР) та процесуальних норм щодо порядку витребування, дослідження і
оцінки доказів (ст. ст. 33, 34, 38, 43 ЦПК України).

Відповідно до ст. 104 ГПК України
наведене є підставою для зміни рішення.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, викладеними у п. 1 постанови від 29.12.1976 р. № 11
“Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи,
вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на викладене, рішення
господарського суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи,
вимогам чинного законодавства, і тому підлягає зміні у частині стягнутих на
користь позивача сум.

Керуючись ст.ст. 83, 99, 101, 103,
104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії
"Інтеркрафт", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.11.2006 року у справі № 32/395 задовольнити
частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.11.2006р. у справі № 32/395 змінити,
виклавши резолютивну частину його в наступній редакції: “Стягнути з Товариства
з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої компанії “Інтеркрафт”
(49051, м. Дніпропетровськ, вул.. Б. Хмельницького, 16, кім. 207, п/рахунок
5701 в ФАБ “Південний”, МФО 306458, ) на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, п/рахунок НОМЕР_11 в АКБ “Форум”,
МФО 306878, ідентифікаційний код НОМЕР_12) заборгованість по орендній платі в
сумі 16704 грн. 00 коп., заборгованість із сплати електроенергії  в сумі 301 грн. 16 коп., заборгованість по
абонементній платі за телефони в сумі 555 грн. 00 коп., заборгованість зі
сплати за телефонні переговори в сумі 7686 грн. 33 коп., пеню в розмірі 1006
грн. 58 коп., 270 грн. 88 коп. державного мита, 67 грн. 01 коп. витрат на
інформаційне забезпечення судового процесу.

Доручити Господарському суду
Дніпропетровської області, на виконання постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду -
видати відповідні накази.

Постанова набирає
законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського
суд України протягом одного місяця з дня набрання постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя

Т. Г. Стрелець

Суддя

В. Г. Головко

Суддя

Л. В. Чоха