ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"22" травня 2007 р.
Справа № 26/531-06-12160

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:  Мирошниченко М.А., Шевченко В. В.,

при секретарі   -   Волощук О.О.,

за участю представників:

Від позивача: Таначова Л.Г.

Від  відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ТОВ „Винконцерн”

на рішення господарського суду Одеської області від 19.02.2007 року

у справі № 26/531-06-12160

за позовом: ВАТ „Березанський”

до відповідача: ТОВ „Винконцерн”

про стягнення  помилково перерахованої суми в розмірі 50 000 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ВАТ „Березанський” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ „Винконцерн” про стягнення помилково перерахованої згідно з платіжним дорученням № 3062/1 від 11.07.2005 року суми 50 000 грн.

ТОВ „Винконцерн” позов не визнало посилаючись на те, що існує рішення господарського суду, котрий в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими же сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а тому просило зупинити провадження у даній справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України та витребувати з архіву господарського суду Миколаївської області господарську справу   № 8/132.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.02.2007 року  у справі (суддя – Никифорчук М.І.) позов задоволено з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

ТОВ „Винконцерн” у поданій до Одеського апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначене рішення місцевого господарського суду скасувати, як прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у позові та припинити провадження у справі. При цьому скаржник посилається на те, що сума грошових коштів у розмірі 50 000 грн. була перерахована позивачем відповідно до платіжного доручення № 3062/1 від 11.07.2005 року в якості виконання договору купівлі –продажу виноматеріалів № 303 від 29.08.2003 року, який вже був предметом розгляду у господарському суді Миколаївської області у справі № 8/132.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони були повідомлені заздалегідь належним чином, проте відповідач не скористався наданим законом правом на участь свого представника в засіданні суду. Нез’явлення у судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про день, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи за наявними матеріалами згідно з приписами ст. ст. 75, 101 ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 29.08.2003 року між ТОВ „Винконцерн” (покупець) та ВАТ „Березанський” (продавець) було укладено договір № 309 купівлі –продажу виноматеріалів, відповідно до умов якого продавець зобов’язався поставити і передати у власність покупця виноматеріали, а покупець зобов’язався прийняти виноматеріали та оплатити їх на умовах договору.

Згідно з п. 2.2. даного договору загальна кількість товару визначається відповідно до специфікації № 1, яка є невід’ємною частиною договору. Ціна за один декалітр виноматеріалу по асортименту визначається відповідно до специфікації № 1 (п. 5.1 договору), розрахунок з врахуванням змісту додаткової угоди № 1 від 11.09.2003 року - передплата 40 % до 15.09.2003 року від загальної вартості згідно специфікації, залишкова сума - по факту поставки на протязі 6-ти місяців рівними частками.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 договору умови поставки самовивіз, товар повинен бути поставлений Покупцю на протязі 1-го дня з моменту прибуття автотранспорту.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.06.2004 року, але до повного його виконання сторонами (п. 13.2 договору).

Згідно з специфікацією від 29.08.2003 року до договору купівлі - продажу виноматеріалів від 29.08.2003 року Продавець зобов’язався поставити Покупцю 5 найменувань виноматеріалів на загальну суму 509 000 грн., в т.ч. ПДВ 84 833,33 грн. загальною кількістю 29000 дал, серед яких Продавець зобов’язався поставити 5000 дал виноматеріалу “Піно чорний” ціною за 1 дал 26,00 грн. на загальну суму 130 000 грн. (а.с. 13).

Як було встановлено господарським судом Миколаївської області  при вирішенні господарського спору у справі № 8/132 за позовом ТОВ „Винконцерн” до ВАТ „Березанський” про витребування 5000 дал  виноматеріалу  вартістю 130 000 грн. та стягнення збитків, свої зобов’язання за договором № 309 від 29.08.2003 року ВАТ „Березанський” виконало за винятком поставки ТОВ „Винконцерн” виноматеріалу “Піно чорний” у кількості 5000 дал   на загальну суму 130 000 грн., які були перераховані останнім як передоплата  за укладеним договором.

Але з урахуванням здійсненого ВАТ „Березанський” повернення ТОВ „Винконцерн” 50 000 грн. попередньої оплати за непоставлений виноматеріал “Піно чорний” згідно з платіжним дорученням № 3062/1 від 11.07.2005 року господарський суд Миколаївської області рішенням від 25.08.2005 року позов задовольнив частково, зобов’язавши ВАТ „Березанський” поставити ТОВ „Винконцерн” виноматеріал вартістю 80 000 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.12.2005 року рішення господарського суду Миколаївської області  від 25.08.2005 року у справі № 8/132 в цій частині скасовано та зобов’язано ВАТ „Березанський” поставити ТОВ „Винконцерн” виноматеріал “Піно чорний” у кількості 5000 дал   вартістю 130 000 грн. З урахуванням того, що ТОВ „Винконцерн” не вимагало повернення суми попередньої оплати, а у ВАТ „Березанський” відсутнє право припинити зобов’язання по поставці оплаченого виноматеріалу шляхом повернення передоплати, апеляційний суд задовольнив повністю позов про  примусове виконання обов’язку в натурі та відзначив, що висновок господарського суду Миколаївської області про часткове задоволення позовних вимог ТОВ „Винконцерн” та зобов’язання ВАТ „Березанський” поставити останньому виноматеріал вартістю 80 000 грн. з посиланням на повернення ним 50 000 грн. згідно з платіжним дорученням № 3062/1 від 11.07.2005 року попередньої оплати за непоставлений виноматеріал “Піно чорний” не відповідає нормам матеріального права та умовам договору № 309 від 29.08.2003 року.

Тобто, сума грошових коштів 50 000 грн., що була перерахована ВАТ „Березанський” згідно з платіжним дорученням № 3062/1 від 11.07.2005 року на розрахунковий рахунок ТОВ „Винконцерн” як повернення передоплати за непоставлений виноматеріал “Піно чорний”, не була врахована судом апеляційної інстанції при вирішенні господарського спору між сторонами щодо виконання обов’язків за договором № 309 від 29.08.2003 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2006 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.12.2005 року у справі № 8/132 залишено без змін.

Наведеним спростовується твердження відповідача про те, що зазначена сума грошових коштів перерахована ВАТ „Березанський” в якості виконання договору № 309 від 29.08.2003 року була зарахована в рахунок погашення його заборгованості по даному договору і по цій сумі було рішення суду.

Належних доказів, які б свідчили про те, що перераховані позивачем 50 000 грн. згідно з платіжним дорученням № 3062/1 від 11.07.2005 року отримані ним на законних підставах, відповідач суду не надав і таких доказів у справі не міститься.

Статтею 1212 ЦК України встановлено що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.  Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;  відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підставно були задоволені  місцевим господарським судом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви відповідача, з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків господарського суду  та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись  ст.ст.  99, 101-105  ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення  господарського  суду  Одеської області  від  19.02.2007 року  у справі № 26/531-06-12160 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ „Винконцерн”  - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий  суддя:                                                Бєляновський В.В.

Судді:                                                                         Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.