донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

23.01.2007 р.                                                                                   справа №44/262

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

При секретарі: Жильцової О.В.

За участю представників сторін:

від позивача –Іванов С.М. –довір. від 24.11.2006р. № 24567

від першого відповідача  -  Бударіна О.О. –довір. Від 01.11.2006р. № 9/3с, Михайловська Л.П. –довір. Від 01.11.2006р. № 9/2с

від другого відповідача  - не з’явились

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Єнакіївського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області м. Єнакієве

на  постанову господарського суду Донецької області

від  27.10.2006р.

по справі № 44/262 (суддя Мєзєнцев Є.І.)

за позовом Єнакіївського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області м. Єнакієве

до першого відповідача відділення Державного казначейства у місті Єнакієве Донецької області

до другого відповідача  Державної виконавчої служби у місті Єнакієве

про визнання дій Державного казначейства в місті Єнакієве Управління Державного казначейства в Донецькій області по списанню в результаті розрахунково-касового обслуговування платіжних вимог відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції у період часу з 21.08.2003р. до 24.05.2004р. з реєстраційного рахунку № 0566, на якому знаходилися кошти загального фонду Державного бюджету України, виділені по розпису бюджету на поточне грошове утримання співробітників Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області в сумі 21805 грн. 51 коп. по КЕКВ - 1112, незаконними, в результаті яких Єнакіївський МВ УМВС України в Донецькій області недоодержав та не зміг нарахувати та виплатити виділені загальним фондом Державного бюджету цільові кошти, призначені на поточне фінансування грошового утримання співробітників міського відділу; та стягнення з відділення Державного казначейства в м.Єнакієве кошти в сумі 21805 грн. 51 коп. з метою здійснення доплати недоотриманого по кошторисах у 2003 –2004 роках грошового утримання працюючим в той період часу співробітникам міського відділу.

ВСТАНОВИВ:

Єнакіївський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відділення Державного казначейства у місті Єнакієве Донецької області про стягнення незаконно списаних з Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області м. Єнакієве з 21.08.2003р.  по 24.05.2004р. коштів в сумі 21805 грн. 51 коп.

В порядку статті 51 КАС України позивач змінив предмет позову та просив господарський суд визнати дії Державного казначейства в місті Єнакієве Управління Державного казначейства в Донецькій області по списанню в результаті розрахунково-касового обслуговування платіжних вимог відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції у період часу з 21.08.2003р. до 24.05.2004р. з реєстраційного рахунку № 0566, на якому знаходилися кошти загального фонду Державного бюджету України виділені по розпису бюджету на поточне грошове утримання співробітників Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області в сумі 21805 грн. 51 коп. по КЕКВ - 1112, незаконними, в результаті яких Єнакіївський МВ УМВС України в Донецькій області недоодержав та не зміг нарахувати та виплатити виділені загальним фондом Державного бюджету цільові кошти, призначені на поточне фінансування грошового утримання співробітників Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області; та стягнути з відділення Державного казначейства в м. Єнакієве кошти в сумі 21805 грн. 51 коп. з метою здійснення доплати недоотриманого по кошторисах у 2003 –2004 роках грошового утримання працюючим в той період часу співробітникам Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області.

Крім того, позивач висунув клопотання про неприйняття судом до уваги Порядку примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, затвердженого наказом Державного казначейства України від 05.10.01 року № 175 (далі –Порядок).

Постановою господарського суду Донецької області від 27.10.2006р. у справі № 44/262 (суддя Мєзєнцев Є.І.) у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що позивач не надав суду жодних доказів визнання неправомірними дій державного виконавця Відділу ДВС щодо звернення в 2003-2004 роках стягнення на кошти Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області.

Згідно листів Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області від 13.02.04р. № 2243, від 20.04.04р. № 6558 та № б/н від 25.07.03р., позивач висловив Казначейству цілковиту згоду зі списанням органами ДВС грошових коштів за зведеним виконавчим провадженням № 6/3 на загальну суму 21971 грн. 63 коп. за КЕКВ 1112.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, пунктів 1.4 та 2.1 Порядку списання органами Державного казначейства грошових коштів з бюджетних установ, саме Казначейство наділено правами щодо примусового списання коштів з реєстраційних рахунків бюджетних установ, провадячи означені дії згідно платіжних вимог компетентного органу при виконанні у тому числі рішень судів.

Пунктом 2.4 Порядку визначено, що виключно стягувач (орган ДВС), а не Казначейство, несе відповідальність за обґрунтованість примусового списання (стягнення) коштів і правильність даних, що внесені в платіжну вимогу на примусове списання (стягнення) коштів. Оскільки дії державного виконавця Відділу ДВС у встановленому порядку неправомірними не визнані, суд визнав позовні вимоги позбавленими належного доказового обґрунтування.

Клопотання позивача щодо неприйняття та незастосування судом норм Порядку через невідповідність означеного документу нормам закону –судом відхилено, оскільки зазначений документ є спеціальним нормативним актом, що регулює порядок списання коштів органами казначейства згідно рішень судів, зареєстрований Міністерством юстиції України та набрав законної сили, тому має бути джерелом права згідно статті 9 КАС  України.

Господарський суд також відхилив клопотання Казначейства щодо відмови у задоволенні позову  Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області через пропущення встановленого статтею 100 КАС України річного строку звернення до адміністративного суду, тому що статтею 58 Конституції України встановлена заборона зворотної дії законів. КАС України набрав законної сили 01.09.05 року, тобто лише з цього моменту позивач дізнався про те, що він має право на звернення до адміністративного суду не в трирічний строк позовної давності, а лише в однорічний строк, а Єнакіївський МВ УМВС України в Донецькій області подав позов до суду 20.07.06р., тому строк звернення до адміністративного суду ним не пропущений.

Оскаржуючи постанову суду, позивач просить її скасувати та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що ст. 47 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік” визначений порядок діяльності органів державної влади по списанню коштів із рахунків, на яких враховуються кошти Державного бюджету України, і не зачіпляють соціальних прав громадян. Згідно ст. 116 Конституції України право розробляти й вносити до затвердження Закон України “Про Державний бюджет України” належить винятково КМУ, тому твердження суду про те, що цим органом не вказаний порядок списання коштів із бюджетних установ безпідставне.

Пунктом 8 статті 7 Бюджетного кодексу України затверджений принцип цільового використання бюджетних коштів, тобто на цілі, визначені бюджетними призначеннями і відповідно до розпису бюджету. Тому суд при прийнятті рішення повинен був керуватися нормами Закону  України про Державний бюджет на відповідний рік.

Згідно п.3 ст. 39 Закону України “Про власність” державна установа (організація) відповідає за своїми зобов’язаннями коштами, що є в її розпорядженні, а при їх недостатності відповідальність несе власник майна.

Відповідно до ст. ст. 5, 50, 63 Закону України “Про виконавче провадження” органи державної виконавчої служби мають право звертати стягнення лише на рахунки юридичної особи, що знаходяться тільки в банківських, кредитних і фінансових установах, однак Державне казначейство до переліку цих постанов не відноситься і є органом державної виконавчої влади.

Судом першої інстанції невірно розтлумачені позовні вимоги, оскільки позивачем ніде не зазначено, що виконувати рішення суду повинно безпосередньо Казначейство, а позовні вимоги полягають у тому, що списання коштів повинно проводитися у суворій відповідності до Закону України “Про державний бюджет України”.

Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області проти апеляційної скарги заперечує, постанову суду першої інстанції вважає цілком законною та такою, що ґрунтується на діючих нормах матеріального права, а вимоги апелянта –безпідставними та такими, що позбавлені обґрунтування.

Списання коштів Державним казначейством за рахунок і в межах бюджетних асигнувань, встановлених на утримання Єнакіївського МВ УМВС України неможливо, оскільки на єдиному казначейському рахунку бюджетні асигнування конкретного розпорядника бюджетних коштів не обліковуються.

Реєстраційний рахунок Єнакіївського МВ УМВС України в Державному казначействі не відкритий, а примусове списання коштів проведено управлінням Держказначейства у м. Єнакієве за рахунок і в межах асигнувань, встановлених на утримання Єнакіївського МВ УМВС України.

Враховуючи те, що відповідно до п. 2.4 Порядку примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства № 175 від 05.10.2001р. відповідальність за необґрунтованість примусового списання коштів несе відповідальність стягувач –виконавча служба, а органи Державного казначейства України у цих відносинах виконують лише функції банку установи –боржника.

В запереченнях на апеляційну скаргу Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області вказало на те, що заявник скарги дійшов помилкового висновку, що стягнення коштів на користь працівників міськвідділу повинно здійснюватись з єдиного казначейського рахунку, з наступних підстав.

Як зазначає відповідач, на єдиному казначейському рахунку, відкритому Державному казначейству України в Національному банку України, бюджетні асигнування конкретного розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня не обліковуються, тому списання коштів Державним казначейством за рахунок і в межах бюджетних асигнувань, встановлених на утримання Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області неможливе.

Крім того, в запереченнях на апеляційну скаргу Головне управління Державного казначейства в Донецькій області вказує на те, що судові рішення, ухвалені на користь колишніх працівників Єнакіївського МВ УМВС України, містили в собі вимогу щодо стягнення коштів з реєстраційного рахунку міськвідділу.

Відповідач наполягає також на тому, що він не є органом стягнення, а лише виконує функції банку установи боржника, тому підстав для виникнення відповідальності перед боржником чи будь–яким іншим суб’єктом у нього бути не може.

Відповідно до наказу Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області від 20.10.2006р. № 4 Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області визнано правонаступником Відділення державного казначейства у м. Єнакієве. Тому апеляційний господарський суд на підставі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснив процесуальне правонаступництво замість вибулої сторони - відділення Державного казначейства у м.Єнакієве.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Єнакіївський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відділення Державного казначейства у місті Єнакієве Донецької області про стягнення незаконно списаних з нього з 21.08.2003р.  по 24.05.2004р. коштів в сумі 21805 грн. 51 коп.

Позивач до закінчення судового процесу змінив предмет позову та просив господарський суд визнати дії Державного казначейства в місті Єнакієве Управління Державного казначейства в Донецькій області по списанню в результаті розрахунково-касового обслуговування платіжних вимог відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції у період часу з 21.08.2003р. до 24.05.2004р. з реєстраційного рахунку № 0566, на якому знаходилися кошти загального фонду Державного бюджету України виділені по розпису бюджету на поточне грошове утримання співробітників Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області в сумі 21805 грн. 51 коп. по КЕКВ - 1112, незаконними, в результаті яких Єнакіївський МВ УМВС України в Донецькій області недоодержав та не зміг нарахувати та виплатити виділені загальним фондом Державного бюджету цільові кошти, призначені на поточне фінансування грошового утримання співробітників Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області; та стягнути з відділення Державного казначейства в м. Єнакієве кошти в сумі 21805 грн. 51 коп. з метою здійснення доплати недоотриманого по кошторисах у 2003 –2004 роках грошового утримання працюючим в той період часу співробітникам Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області. Право на звернення до суду з такою заявою встановлено статтею 51 КАС України.

Оскаржуючи постанову суду, скаржник на підставі ст.51 КАС України зменшив позовні вимоги та просить визнати незаконними дії Державного казначейства в місті Єнакієве Управління Державного казначейства в Донецькій області по списанню в результаті розрахунково-касового обслуговування платіжних вимог відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції у період часу з 21.08.2003р. до 24.05.2004р. з реєстраційного рахунку № 0566, на якому знаходилися кошти загального фонду Державного бюджету України виділені по розпису бюджету на поточне грошове утримання співробітників Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області в сумі 21805 грн. 51 коп.

Тому  відповідно до приписів ст.195 КАС України судове рішення розглядається в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наданих виконавчих документів, рішень судів та процесуальних документів виконавчого провадження з 2002 року на примусовому виконанні відділу ДВС Єнакіївського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження про стягнення коштів з Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області  на користь фізичних осіб, колишніх працівників позивача.

Державним виконавцем згідно статей 50 та 63 Закону України “Про виконавче провадження” здійснювалися виконавчі дії щодо накладення арешту на реєстраційні рахунки відділу міліції, відкриті в Казначействі (що підтверджено відповідними постановами про накладання арешту), після чого ним були пред’явлені платіжні вимоги для списання коштів з цих рахунків на депозитний рахунок відділу ДВС в порядку п.п. 11.1.6 Інструкції про проведення виконавчих дій для подальшої видачі стягувачам виконавчих документів.

За період з 21 серпня 2003р. по 24 травня 2004р. відділення державного казначейства у м. Єнакієве  за платіжними вимогами: № 3/3200 від 21.08.2003 року, № 3/3233 від 21.08.2003 року, № 3/2360 від 21.08.2003 року, № 3/3232 від 21.08.2003 року, № 3/3292 від 21.08.2003 року, № 3/3221 від 21.08.2003 року, № 3/3200 від 19.11.2003 року, № 3/3260 від 19.11.2003 року, № 3/3221 від 19.11.2003 року, № 3/3292 від 19.11.2003 року, № 3/3334 від 18.12.2003 року, № 3/16 від 19.02.2004 року та № 3/4436 від 24.05.2004 року з рахунку  Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області № 0566   здійснило списання грошових коштів в сумі 21805 грн. 51 коп. за призначенням платежу, стягнення провадилось на підставі рішень судів на користь фізичних осіб.

В листах  від 13.02.2004р. № 2243, від 20.04.2004р. № 6558 та від 25.07.2003р. б/н позивач висловив Казначейству цілковиту згоду зі списанням органами ДВС грошових коштів за зведеним виконавчим провадженням № 6/3 на загальну суму 21971 грн. 63 коп. за КЕКВ - 1112.

Судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 2 Закону України “Про виконавче провадження” примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу.

У зв’язку з невиконанням рішень суду в період з 21.08.2003р. по 24.05.2004р. відділом ДВС Єнакіївського міського управління юстиції на кошти боржника накладався арешт, а згодом до ВДК у м. Єнакієве надходили платіжні вимоги щодо списання коштів.

Згідно п.2 ст.11 Закону України “Про судоустрій” судові рішення, що набрали законної сили є обов’язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об’єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Відповідно до ст. 6 Закону України “Про виконавче провадження” вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов’язковими для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України, а за їх невиконання передбачена відповідальність згідно діючого законодавства.

Згідно матеріалів справи виконанню підлягали виконавчі документи, видані на підставі рішень Єнакіївського міського суду, які підлягають обов’язковому виконанню на всій території України згідно статті 124 Конституції України та статті 11 Закону України “Про судоустрій України”.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що державне казначейство здійснює безспірне списання коштів з рахунків на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до ст. 9 Закону України “Про виконавче провадження” виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджетних установ здійснюється органами Державного казначейства  в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, затверджений наказом № 175 від 05.10.2001р. державного казначейства визначено, що цей порядок встановлює загальні правила, форми та розрахунки органів Державного казначейства та розпорядників одержувачів бюджетних коштів, інших клієнтів при примусовому списанні (стягненні) коштів з їх реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків та рахунків інших клієнтів.

Згідно п.2.1 Порядку примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства примусове списання (стягнення) коштів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників, одержувачів та рахунків інших клієнтів дозволяється лише у випадках, встановлених Законами України та за рішеннями суду.

Пунктами 2.2 та 2.4 вищеназваного Порядку визначено, що розпорядження про примусове списання (стягнення) коштів оформлює стягувач, який несе відповідальність за обґрунтованість примусового списання (стягнення) коштів і правильність даних, що внесені в платіжну вимогу на примусове списання (стягнення) коштів.

Крім того, матеріалами справи не підтверджений факт визнання неправомірними дій державного виконавця Відділу ДВС щодо звернення примусового виконання в 2003 - 2004 роках на кошти Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області м. Єнакієве.

Таким чином, дії Казначейства щодо списання коштів за платіжними вимогами Відділу ДВС є такими, що відповідають приписам чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що згідно частини 2 статті 9 Закону України “Про виконавче провадження“ виконавчі документи мали виконуватися безпосередньо Казначейством, а не Відділом ДВС, є необґрунтованими, оскільки до теперішнього часу Кабінет Міністрів України не прийняв спеціального порядку виконання рішень судів про стягнення коштів з бюджетних установ, таких як відділи міліції, тому виконавче провадження мало провадитись саме органами ДВС в загальному порядку, визначеному Законами України “Про державну виконавчу службу” та “Про виконавче провадження”.

Крім того, господарським судом обґрунтовано не прийняті до уваги посилання скаржника на те, що ст.32 Закону України “Про державний бюджет на 2003 рік” і ст. 47 Закону України “Про державний бюджет на 2004 рік” на оплату праці робітників є захищеними статтями, оскільки ст.55 Бюджетного Кодексу України визначає захищену статтю бюджету не як таку,  з якої неможливо стягнути кошти за рішенням суду, а таку, обсяг якої не може змінюватися при проведенні скорочення затверджених бюджетних призначень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.55, ст. 160, ст. 167, ст. 195, п. 1 ч.1 ст.198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України  № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Постанову господарського суду Донецької області від  27.10.2006р. по справі № 44/262 залишити без змін, а апеляційну скаргу Єнакієвського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області м. Єнакієве на постанову господарського суду Донецької області від  27.10.2006р. по справі № 44/262 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена  в касаційному порядку протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Ухвала  складена в повному обсязі 29.01.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано 6 примірників:

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –відповідачу

1 –у справу

1 –господарському суду

1 –апеляційному суду.