ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  20/677

14.05.07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства «Фармак»

До                    1. Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і

науки України

2. Відкритого акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний

завод»

Про                     визнання недійсним свідоцтва  №46017 від 15.12.2004р. на знак для товарів і

послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»

Суддя  Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача             не з”явився

Від відповідачів  1. Сиклітенко В.В.- голов. спец. (дов. від 15.03.2004р.)

2. Іонушас С.К.- предст. (дов. від 22.08.2006р.)

Обставини  справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до  Міністерства освіти і науки України, Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, Відкритого акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний  завод»про визнання недійсним свідоцтва  №46017 від 15.12.2004р. на знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ».

Відповідач-1 та відповідач-2 у судовому засіданні 15.11.2005р. відзиви на позов не надали.

У відзиві на позовну заяву відповідач-3 заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 15.11.2005р. позивач заявив усне клопотання про  витребування у відповідача-2 матеріалів заявки №4 від 21.04.2004р., на підставі якої видано свідоцтво №46017 від 15.12.2004р.

Клопотання судом задоволено.

Представник відповідача-3 подав клопотання про витребування від Головного управління статистики у Луганській області (вул. Луначарського, 91, м. Луганськ, 91055) належним чином засвідченої копії документу - «Річний Звіт підприємства (об’єднання) по продукції за 1992рік) за формою №1-П Відкритого акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод».

Клопотання судом задоволено.

Представник відповідача-1 заявив усне клопотання про зобов’язання позивача сформулювати позовні вимоги до відповідача-1 та відповідача-2.

Клопотання судом задоволено.

15.11.2005р. розгляд справи відкладено.

29.11.2005р. судом одержано відповідь на запит суду від Головного управління статистики у Луганській області з копією «Річного звіту підприємства (об’єднання) по продукції за 1992 рік»за формою №1-П (річна) Луганського хіміко-фармацевтичного заводу.

Крім того, судом одержано уточнення позовних вимог до відповідача-2 від позивача, а саме, позивач просить суд зобов’язати Державний департамент інтелектуальної власності внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»№46017 від 15.12.2004р., зобов’язати Державний департамент інтелектуальної власності опублікувати відомості про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»№46017 від 15.12.2004р. в офіційному бюлетені «Промислова власність», стягнути з Державного департаменту інтелектуальної власності державне мито у розмірі 85,00грн., 118,00грн.- витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні 29.11.2005р. суд приходить до висновку про необхідність виключити з числа відповідачів Міністерство освіти і науки України, оскільки позивачем не заявлено позовних вимог до Міністерства освіти і науки України.

У судовому засіданні 29.11.2005р. представник відповідача-3 надав суду письмові заперечення проти позивних вимог.

Представник позивача подав клопотання про призначення  судової експертизи у справі та просить суд доручити провести зазначену експертизу Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України. Крім того, позивач визначив перелік питань, які вважає за необхідне поставити на вирішення експерта. У зазначеному клопотанні позивач заперечив проти відзиву на позов ВАТ ««Луганський хіміко-фармацевтичний завод».

Представник Державного департаменту інтелектуальної власності не заперечив проти призначення експертизи.

Представник  ВАТ «Луганський хіміко-фармацевтичний завод»не заперечив проти призначення експертизи, проте заперечив проти частини питань, які визначені позивачем та усно просить суд доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Розгляд клопотання про призначення експертизи перенесено на наступне судове засідання.

З метою витребування додаткових документів по справі, розгляд справи 29.11.2005р. відкладено, виключено з числа відповідачів Міністерство освіти і науки України, у зв’язку з чим відповідачем-1 визначено - Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, відповідачем-2- Відкрите акціонерне товариство  «Луганський хіміко-фармацевтичний завод».

У судовому засіданні 06.12.2005р.  відповідач-2 надав суду перелік питань, які вважає за доцільне поставити на вирішення експерта та просить суд покласти витрати по проведенню експертизи на позивача.

Представник позивача надав суду перелік додаткових питань, які вважає за доцільне поставити на вирішення експерта.

У відзиві на позовну  заяву відповідач-1 не заперечив проти призначення судової експертизи та зазначив, що  відповідач-1 надасть остаточні пояснення після ознайомлення з висновком експертизи.

Представник відповідача-2 надав письмові заперечення проти пояснень позивача.

Представник позивача надав суду заперечення на пояснення відповідача-2 від 29.11.2005р.

У зв’язку з тим, що для роз’яснення питань, які виникли при вирішенні спору необхідні спеціальні знання, суд прийшов до висновку про необхідність призначення судової експертизи, яку доручив провести Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України.

У зв’язку з призначення експертизи, провадження у справі зупинено ухвалою від 06.12.2005р. до закінчення проведення судової експертизи.

11.05.2006р. судом одержано висновок №149 судової експертизи об’єктів інтелектуальної власності від 04.05.2006р. з матеріалами справи №20/677.

У зв’язку з усуненням обставин, які були підставою для зупинення провадження у справі №20/677, провадження у справі поновлено ухвалою від 11.05.2006р. №20/677.

У судовому засіданні 23.05.2006р. представник відповідача-1 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою ознайомлення з висновком експертизи та підготовки письмових пояснень по справі.

Клопотання судом задоволено.

У зв’язку з неявкою у судове засідання відповідача-2 та у зв’язку із задоволенням клопотання відповідача-1, розгляд справи 23.05.2006р. відкладено.

02.06.2006р. судом одержано клопотання від відповідача-2 про призначення повторної судової експертизи у зв’язку з тим, що висновки експертів ґрунтуються на припущеннях та суперечать обставинам справи та крім того, одним з експертів та безпосередніх виконавців експертизи виступила особа, яка не має атестації та свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта. Представник відповідача-2 в письмовому клопотанні просить суд доручити проведення повторної експертизи Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності. На вирішення експерта поставити питання, визначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 06.12.2006р. та витрати  по проведенню експертизи покласти на відповідача-2.

Розгляд зазначеного клопотання перенесено на наступні судові засідання.

06.06.2006р. судове засідання у справі №20/677 перенесено, у зв’язку з  хворобою судді.

15.06.2006р. у судовому засіданні оголошено перерву.

У судовому засіданні 21.06.2006р. відповідач-1 надав суду пояснення по справі, згідно з якими не вбачає підстав для відхилення висновків судової експертизи та просить суд розглянути спір по суті.

21.06.2006р. судом одержано пояснення по справі позивача, у яких позивач заперечив проти призначення повторної експертизи, зазначаючи, що Науково-дослідний інститут інтелектуальної власності Академії правових наук України є атестованою експертною установою, Дорошенко О.Ф.- атестованим судом експертом, а Коваленко Т.В.- експертом-стажером. У законодавчих актах, що стосуються проведення судових експертиз, не обумовлюється заборона участі в проведенні експертизи експерта-стажера.

Представники сторін у судовому засіданні 21.06.2006р. подали суду спільне клопотання про продовження строку розгляду справи.

21.06.2006р. у судовому засіданні оголошено перерву, з метою вивчення поданих суду документів по справі №20/677.

25.07.2006р. судом одержано пояснення позивача на клопотання відповідача-2 про призначення повторної експертизи, у яких позивач просить суд відмовити у призначенні повторної експертизи, оскільки експертиза вже була призначена та проведена належним експертом.

Клопотання відповідача-2 про призначення повторної експертизи судом не задоволено, проте, дослідивши матеріали справи №20/677, Витяг з реєстру атестованих судових експертів станом на 20.04.2006р., Витяг з реєстру атестованих судових експертів станом на 06.06.2006р., надані Міністерством юстиції України,  лист Вищого господарського суду України №01-8/1130 від 22.05.2006р., яким відкликано Інформаційний лист ВГСУ від 21.05.2004р. №01-8/909 "Про атестованих судових експертів та науково-дослідні інститути судових експертиз", лист Академії правових наук Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності від вих. 15.06.2006р. №197, лист Міністерства юстиції України вих. від 01.06.2006р. №І-11893-36, суд призначив судову експертизу  об’єктів інтелектуальної власності, яку доручив провести Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

У зв’язку з наведеним, ухвалою від 25.07.2006р. провадження у справі зупинено.

13.03.2007р. судом одержано супровідний лист від Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності з висновком №63 судової експертизи об’єктів права інтелектуальної власності   від 27.02.2007р. та матеріалами справи №20/677.

У зв’язку з усуненням обставин, які були підставою для зупинення провадження у справі, провадження у справі поновлено ухвалою від 13.03.2007р.

27.03.2007р. судом одержано письмові заперечення на висновок експертизи від позивача, а саме, позивач зазначає, що висновок був зроблений без надання вичерпних відповідей на поставлені перед експертом питання, без врахування дійсних обставин справи та з порушенням принципу об’єктивності.

27.03.2007р. судом одержано клопотання від позивача про призначення у справі повторної судової експертизи, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному  інститут судових експертиз.

Розгляд клопотання перенесено на наступне судове засідання.

27.03.2007р. у судовому засіданні оголошено перерву до 12.04.2007р.

11.04.2007р. судом одержано заперечення від відповідача-2 на клопотання позивача про призначення у справі повторної судової експертизи та відзив на заперечення позивача на висновок судової експертизи.

У судовому засіданні 12.04.2007р. представник відповідача-2 надав суду заяву, у якій визначив експерта, якому просить суд доручити проведення повторної експертизи, у випадку задоволення клопотання позивача.

18.04.2007р. судове засідання не відбулося, у зв’язку з хворобою судді Палія В.В.

Сторони повідомлені про день та час наступного судового засідання довідкою за підписом помічника судді.

У судовому засіданні 25.04.2007р. суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі повторної судової експертизи, у зв’язку з наступним.

Згідно з Роз’ясненням ВАСУ від 11.11.1998р. №02-5/424 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»повторна експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності. Повторну експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні.

Підстави для проведення повторної експертизи, про які зазначає позивач, ґрунтуються на власній позиції представника позивача, який не має статусу судового експерта. У той же час, експертиза у справі №20/677 проведена судовим експертом, який має відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшов відповідну підготовку та отримав кваліфікацію судового експерта (включений до Державного реєстру атестованих судових експертів).

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для призначення у справі повторної судової експертизи.

У судовому засіданні 25.04.2007р. оголошено перерву до 14.05.2007р., з метою виготовлення повного тексту рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником свідоцтва №7320 на знак для товарів і послуг «Валидол Validolum»із датою реєстрації 30.09.1996р., свідоцтва №31265 на знак для товарів і послуг «Валідол»із датою реєстрації 15.05.2003р. (дата подання заявки –14.03.2001р.), свідоцтва   №31266 на знак для товарів і послуг »із датою реєстрації 15.05.2003р. (дата подання заявки –14.03.2001р.).

15.12.2004р. Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України зареєстровано знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»на ім’я відповідача-2 і видано свідоцтво №46017 на знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»щодо товарів та послуг 5, 16, 35 класів МКТП.

Позивач вважає, що зареєстрований знак «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ» (свідоцтво №46017)  не відповідає умовам наданням правової охорони, з наступних підстав. Позначення «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»є схожим настільки, що його можна сплутати з позначеннями, що зареєстровані на ім’я позивача  для тих самих або споріднених з ними товарів та послуг; позначення «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом №46017 є оманливим і таким, що може ввести в оману щодо позивача-особи, яка виробляє товар маркований знаком «Валидол Validolum»за свідоцтвом №7320.

Відповідач-1 у відзиві просив суд задовольнити клопотання про призначення по справі судової експертизи.

Відповідач-2 у відзиві заперечив проти позовних вимог, посилаючись на добросовісне використання торговельної марки «ВАЛИДОЛ»до дати  подання позивачем заявок до Установи. Крім того, відповідач-2 зазначив, що товарний знак «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»№46017 відрізняється від товарних знаків, які зареєстровані на ім’я позивача.

Для вирішення справи по суті необхідно визначити, чи є знак «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом № 46017 схожим настільки, що їх можна сплутати, із знаками для товарів і послуг «Валидол Validolum»за свідоцтвом №7320, «ВАЛІДОЛ»за свідоцтвом №31265 та »за свідоцтвом №31266.

Також для вирішення справи слід встановити, чи є знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом № 46017 оманливим, або таким, що може ввести в оману щодо ВАТ «Фармак».

Оскільки вказані питання належать до предмета доказування по даній справі, а для встановлення чи спростування цих фактів необхідні спеціальні знання, судом призначено судову експертизу об’єктів інтелектуальної власності, проведення якої було доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

На вирішення експерта були поставлені наступні питання:

-   чи є схожим до ступеню змішування знак для товарів і послуг “ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ”за свідоцтвом України №46071 та знак для товарів і послуг “Валідол-Validolum” за свідоцтвом №7320?

-          чи є схожим до ступеню змішування знак для товарів і послуг “ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ” за свідоцтвом України №46071 та знак для товарів і послуг “ВАЛІДОЛ” за свідоцтвом  України №31265?

-          чи є схожим до ступеню змішування знак для товарів і послуг “ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ” за свідоцтвом України №46071 та знак для товарів і послуг ”за свідоцтвом  України №31266?

-   чи є знак для товарів і послуг “ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ” за свідоцтвом №46017 оманливим або таким, що може ввести в оману щодо ВАТ “Фармак” особи, яка виробляє товар маркований товарним знаком “Валидол-Validolum”?

- чи товари позначені товарними знаками “ВАЛИДОЛ” та “ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ” є однорідними, тобто: мають однакове призначення, виготовлені з одного матеріалу, мають однакові умови та  канали збуту, однакове коло  споживачів?

-          чи набуло позначення Валидол-Лугал розрізняльної здатності внаслідок його в використання на дату подання заявки 21.04.2004року?

- чи займає слово «Валидол»домінуюче положення в зображенні торговельної марки “ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ”?

-          чи займає слово “Лугал” домінуюче положення в зображенні торговельної марки “ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ”?

13.03.2007р. Господарським судом міста Києва отримано матеріали справи №20/677 із висновком експертизи №63 від 27.02.2007р., відповідно до якого знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом України №46017 не є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг “Валидол-Validolum” за свідоцтвом України №7320; знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом України №46017 не є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг «Валідол»за свідоцтвом України №31265; знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом України  №46017 не є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг ol»; знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом України №46017 не є оманливим або таким, що може ввести в оману щодо ВАТ «Фармак»- особи, яка виробляє товар, маркований товарним знаком “Валидол-Validolum”; товари, позначені знаками для товарів і послуг “Валидол-Validolum”, «Валідол», »та «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за реєстровані для 5 класу МКТП є однорідними, тобто: мають однакове призначення, виготовлені з одного матеріалу, мають однакові умови та канали збуту, однаке коло споживачів. А товари і послуг, позначені знаком «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ», зареєстровані для 16 і 35 класів МКТП, можуть вважатись супутніми. Позначення «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»мало розрізняльну здатність на дату подання заявки 21.04.2004р.; в зображенні знаку для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом України №46017, а ні словесний елемент «Валидол», а ні словесний елемент «лугал»не займають домінуюче положення.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі,  та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони.

Підстави для відмови в наданні правової охорони, як і для висновку про невідповідність вже зареєстрованих знаків умовам надання правової охорони визначені ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», зокрема,  не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із знаками, раніше зареєстрованими в Україні на ім’я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

Відповідно до абзацу 5 п. 3 Постанови Верховної Ради України від 23.12.1993 №3771-ХІІ «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»свідоцтво України може бути визнано недійсним у разі невідповідності знака умовам його реєстрації, визначеним законодавством, що діяло на дату подання заявки.

У вирішенні спорів пов’язаних з визнанням недійсними свідоцтв на знаки для товарів і послуг з питань невідповідності зареєстрованих знаків умовам надання правової охорони, для з’ясування питань, що потребують спеціальних знань господарський суд призначає судову експертизу, не перебираючи на себе не притаманні суду функцій експерта.

Враховуючи наведене положення, ухвалою від 06.12.2005р. судом було призначено експертизу об’єктів інтелектуальної власності у справі №20/677, яку доручено провести Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України.

11.05.2006р. судом одержано висновок №149 судової експертизи об’єктів інтелектуальної власності від 04.05.2006р. Проте, з урахуванням того, що листом Вищого господарського суду України №01-8/1130 від 22.05.2006р. відкликано Інформаційний лист ВГСУ від 21.05.2004р. №01-8/909 "Про атестованих судових експертів та науково-дослідні інститути судових експертиз", відповідно Науково-дослідний інститут інтелектуальної власності Академії правових наук України не відноситься до атестованих експертних установ, суд не оцінює зазначений висновок неатестованої експертної установи, у якості доказу у справі.

Ухвалою від 25.07.2006р. судом призначено судову експертизу об’єктів інтелектуальної власності у справі №20/677, яку доручено провести Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Відповідно до висновку  №63 Науково-дослідного центру судової експертизи з питань

інтелектуальної власності від 27.02.2007р., який суд враховує в якості належного доказу у справі і оцінює за правилами оцінки доказів саме в якості висновку судової експертизи, спростовується твердження позивача про те, що позначення «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»(свідоцтво №46017) є схожим настільки, що його можна сплутати з позначеннями, що зареєстровані на ім’я позивача  для тих самих або споріднених з ними товарів та послуг; позначення «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»за свідоцтвом №46017 є оманливим і таким, що може ввести в оману щодо позивача-особи, яка виробляє товар маркований знаком «Валидол Validolum»за свідоцтвом №7320.

Таким чином, на підставі вивчених матеріалів справи, результатів експертизи (експертний висновок №63) та пояснень сторін, суд приходить до висновку, що  знак «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»(Свідоцтво України на знак  для товарів і послуг №46017) відповідав на дату реєстрації та відповідає на час розгляду спору у суді умовам надання правової охорони.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення позивача на висновки судової експертизи, проведеної по справі. Посилання позивача на невідповідність висновків експерта щодо розрізняльної здатності позначення «Валидол»рішенню Вищого арбітражного суду України від 16.11.1998р. та постанові Вищого господарського суду України від 31.10.2003р. суд вважає хибними, оскільки вказаним судовим рішенням від 16.11.1998р. встановлена відповідність позначення «Валидол Validolum»умовам надання правової охорони станом на дату подачі заявки, тобто станом на 31.05.1993р. Предметом розгляду справи №20/677 є відповідність умовам надання правової охорони іншого знаку -«ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ». Окрім того, обґрунтування експертом висновку щодо розрізняльної здатності позначення «Валидол»цілком відповідає тим матеріалам справи, які датовані після 16.11.1998р. та свідчать про тривале використання даного позначення декількома виробниками. Постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2003р., на яку також послався позивач, не встановлені будь-які обставини, які можуть мати значення для справи №20/677.

Суд не досліджує питання  попереднього користування відповідачем-2 торговельною маркою «Валидол», оскільки судом розглядається спір про визнання недійсним свідоцтва  №46017 від 15.12.2004р. на знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ», а не спір стосовно заборони використання позначення, при розгляді якого могло б досліджуватись питання про  право попереднього користування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва  №46017 від 15.12.2004р. на знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»та відмовляє у її задоволенні.

Позивач просив суд зобов’язати Державний департамент інтелектуальної власності внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»№46017 від 15.12.2004р., зобов’язати Державний департамент інтелектуальної власності опублікувати відомості про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг «ВАЛИДОЛ-ЛУГАЛ»№46017 від 15.12.2004р. в офіційному бюлетені «Промислова власність», проте зазначені вимоги є похідними від вимоги про визнання недійсним свідоцтва. Оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва №46017, відповідно відсутні підстави для задоволення заявлених похідних вимог.

Відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові –на позивача. На підставі викладеного, на позивача покладаються витрати відповідача-2 на проведення судової експертизи по справі №20/677 в розмірі 11928,96грн., що підтверджується  рахунком –фактурою №63 від 24.10.2006р. та платіжним дорученням №7467 від 06.12.2006р.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Фармак»(м. Київ,  вул. Фрунзе, 63,  п/р 0109 в Подільському відділенні Промінвестбанку, МФО 322197, ,) на користь Відкритого акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод»(м. Луганськ, вул. Кірова, 17, п/р 565  в ЛЦВ Промінвестбанку м. Луганська, МФО 304308, ), а у випадку відсутності коштів, з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, 11928 (одинадцять тисяч дев’ятсот двадцять вісім) грн. 96коп.- витрат на проведення судової експертизи.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя

В.В. Палій