ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.07                                                                                        Справа №  7/166/07

Суддя

За позовом   Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту “Запоріжелектротранс”, м. Запоріжжя
до відповідача  Приватного підприємства “РПФ “Аура”, м. Запоріжжя

Суддя  Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача           Оккерт Ю.О., дов. № 0/1-754/Д  від 27.03.2007р.

Від відповідача       не з’явився

Заявлено позов  про стягнення з відповідача на користь позивача 6252,37 грн., які складаються з 5753,00 грн.  заборгованості за договором № 30/01від 30.01.2006 р. та 499,37 грн. втрат від інфляції.

10.04.2007 р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначений на 10.05.2007 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

В  судове засідання 10.05.2007р. представник відповідача не з’явився.

В зв’язку з поверненням поштовим відділення ухвали суду про порушення провадження по справі  з відміткою “підприємство не значиться”, господарським судом Запорізької області було надіслано запит на адресу Запорізького обласного Управління статистики з метою з’ясування місцезнаходження підприємства відповідача.

Згідно довідки  № 18622/29113 від 27.04.2007 р., наданої Державної податкової інспекції, ПП “РПФ “Аура” зареєстровано за адресою: 69035, м. Запоріжжя,                          вул. Волгоградська, буд. 29, тобто за тою ж адресою, що вказана позивачем в позовній заяві.

Позивач надіслав до суду доповнення до позову (вих. № 3/1-993 від 18.04.2007 р.), якою уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 12080,46 грн., які складаються з 11506,00 грн. основного боргу за договором № 30/01від 30.01.2006 р., 574,46 грн.  втрат від інфляції.

Заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, прийнята судом до рогляду.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 610, 631, 625 Цивільного кодексу України,   ст. ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, договором № 30/01 від 30.01.2006р.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов та інші витребувані судом документи не надав.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника  позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 30/01 (надалі – договір).

Згідно умов договору позивач доручає, а відповідач приймає на себе зобов’язання по виготовленню та постачанню плафонів на тролейбуси та трамваї (надалі-продукція).

Відповідно до п. 3.1 договору, позивач зобов’язувався протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору прозвести передоплату в розмірі 100 % від виставленого відповідачем рахунку на замовлену продукцію, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача згідно реквізитам, вказаним в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов’язання за договором, згідно рахунків –фактури  № 14 від 10.08.2006 р. та № 49 від 20.11.2006 р. перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі  11506,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 3747 від 15.08.2006 р. (на суму 753,00 грн.), № 3777 від 16.08.2006 р. (на суму 1000,00 грн.), № 3819 від 18.08.2006 р. (на суму 1000,00 грн.), № 3880 від 21.08.2006 р. (на суму 1000,00 грн.),  № 3896 від 22.08.2006 р. (на суму 1000,00 грн.),  № 3911 від 23.08.2006 р. (на суму 1000,00 грн.),  № 5623 від 04.12.2006 р. (на суму 5753,00 грн.).

Відповідно до підпункту 3.2 договору,  відповідач зобов’язувався виготовити та поставити позивачу продукцію не пізнє 20 робочих днів з моменту отримання передоплати, не рахуючи дня надходження грошових коштів на поточний рахунок відповідача .

Згідно ст.ст. 14, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи закону, у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України  суб'єкти господарювання  та  інші  учасники господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, всі умови договору є обов’язковими для виконання сторонами.

Згідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, відповідач свої обов’язки згідно умов договору не виконав не поставив позивачу  продукцію.

Враховуючи викладене, вимоги позивача не відповідають договору, закону і фактичним обставинам справи, поскільки, згідно з умовами договору, у відповідача відсутні грошові зобов’язання перед позивачем, а є зобов’язання виготовлення і поставки продукції.

В претензії від 07.11.2006р. позивач не вимагав у відповідача виконати договірні зобов’язання, а вимагав перерахувати грошові кошти, проте від прийняття виконання  простроченого відповідачем договірного зобов’язання не відмовлявся, а позовні вимоги обґрунтував ст. 526 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, в позові слід відмовити.

Позивач має право  звернутися  до суду з інших підстав і з іншим предметом спору на загальних підставах.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського  процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дати його прийняття.

Суддя                                                                              Н.С. Кутіщева