ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2007 р.                                                            Справа № 49/128-06

вх. № 11157/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Батищев П.С., дов. б/н від 29.05.2006 року  відповідача - не з'явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Моне 19", м. Харків

до  ТОВ "Анжеко" м. Х-в

про стягнення 11713,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість згідно договору від 29.05.2006 року відступлення права вимоги у розмірі 11713 грн., з яких 9216,8 грн. - сума основного боргу, 1935,50 грн. інфляційні витрати та 560,70 грн. - три відсотки річних. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за договором у добровільному порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, в попередніх судових засіданнях проти позову заперечував, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд в ухвалах від 08.09.2006 року, від 27.09.2006 року, від 18.10.2006 року та від 29.11.2006 року попереджував сторони, що у разі неявки їх представників в призначені судові засідання суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

31.01.2004 року між ТОВ «Пивна компанія «Марс» та ТОВ «Анжеко» (відповідач по справі) було укладено договір купівлі-продажу № 22 відповідно до якого, ТОВ «Пивна компанія «Марс» продало, а відповідач придбав продукцію, яка в подальшому не була оплачена, про що свідчить довідка з банку від 16.05.2006 року № 068-05/1844, належним чином засвідчена копія якої додана до матеріалів справи.

29.05.2006 року ТОВ «Пивна компанія «Марс», як Цедент з однієї сторони і ТОВ «Моне 19», як Цесіонарій (позивач по справі) з іншої сторони уклали договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Пивна компанія «Марс» відступила, а позивач набув право вимоги і став кредитором за договором купівлі-продажу № 22 по відношенню до відповідача.

За цим Договором позивач набув право вимагати від ТОВ «Анжеко» (Відповідача) належного виконання наступних обов'язків:

а) сплати заборгованості за договором купівлі-продажу № 22 від 31.01.2004 року за товар, який було передано відповідачу на підставі видаткової накладної № 5633 від 22.09.2004 року на загальну суму 9216,8 грн.; б) сплати відповідачем штрафу, пені, та інших штрафних санкцій, які підлягають стягненню відповідно до договору купівлі-продажу № 22 від 31.01.2004 року.

Так, згідно видаткової накладної № 5633 від 22.09.2004 року позивач поставив відповідачевіпродукції на 9216,80 грн., з яких 2200 грн. - вартість зворотньої тари.

Але відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором відступлення права вимоги зобов’язання, не сплатив у визначені договором розмірі заборгованість за договором купівлі-продажу № 22 від 31.01.2004 року за товар, який було передано відповідачу на підставі видаткової накладної № 5633 від 22.09.2004 року, внаслідок чого станом на 07.07.2006 року утворилась заборгованість в сумі 9216,80 грн.

Своїми діями відповідач порушив умови договору та вимоги статті 526 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

Відповідач 08.10.2006 року надав до матеріалів справи копії видаткових накладних № 2,3 від 02.02.2004 року як доказ повернення зворотньої тари, проте суд не приймає зазначені накладні як докази повернення тари, оскільки відповідна передача тари проводилась 02.02.2004 року, а поставка спірної продукції здійснювалась 22.09.204 року за видатковою накладною № 5633.

За таких підстав суд вважає позовні вимоги про стягнення 9216,80 грн. заборгованості законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1935,50 грн. інфляційних витрат, які нараховані за період з 22.09.2004 року по 31.05.2006 року та 560,7 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми з урахуванням індексу інфляції, які нараховані станом на 07.07.2006 року за 623 дні.

У відповідності із ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Однак нарахування відповідачеві інфляційних витрат та трьох відсотків річних за періоди, зазначені в позовній заяві є безпідставним та необгрунтованим, а розрахунок зазначених сум не відповідає вимогам чинного законодавства, тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1935,50 грн. інфляційних витрат та 560,7 грн. трьох відсотків річних.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне  забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Отже суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита у розмірі 80,26 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 92,85 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Анжеко" (адреса: 61125, м. Харків,  Червоношкільна набережна, 26, р/р 710 в ХФ "УкрЕксімбанк", МФО 351618, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Моне 19" (адреса: 61030, м. Харків, вул. Біологічна, 17, р/р 1378 в ХФ "УкрЕксімбанк", м. Харків, МФО 351618, ) - 9216,80 грн. заборгованості, 80,26 грн. витрат по сплаті державного мита та 92,85 грн. витрат на інформаціно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 15.01.2007 року.

Суддя                                                                                            Кононова О.В.