ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

14.06.07р.

Справа № А24/136-07

за позовом  Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Дніпропетровськ

до  професійно-технічного училища № 87, смт.Софіївка, Дніпропетровська область, вул.Поштова, 10,

про стягнення 6 452,90грн.

Суддя  Калиниченко Л.М.

При секретарі Моцній Л.М.

Представники сторін:

від позивача:       Паплик С.А. –дор. № 07-08/3156 від 05.06.07р., ФСС ТВП

від відповідача:  Домбровська О.М. - директор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті страхових внесків у сумі 6 452,90грн., яка складає:

·          сума 242,21грн. –недоїмка по сплаті страхових внесків;

·          фінансові (штрафні) санкції в сумі 6 210,69грн., посилаючись на ст.30 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" (надалі –Закон № 2240), акт перевірки від 14-16.02.07р. № 12 та рішення від 26.02.07р. № 105/24 про застосування фінансових санкцій.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач позов не визнає, просить суд відмовити, з наступного.

Після отримання акту перевірки від 14-16 лютого 2007р. та рішення № 105/24 від 26.02.07р. про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності накладений штраф в сумі 6 210,69грн. та страхові внески до Фонду в сумі 242,21грн., звернувся за роз’ясненням до Міністерства освіти і науки України.

01.12.05р. отримали відповідь, що страхові внески до Фонду згідно Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним працівникам  не передбачено проведення таких нарахувань.

Згідно листа від 09.12.05р. Міністерство освіти і науки України від 09.12.05р. вбачається, що суми надбавок за вислугу років за період з січня 1997р. до серпня 2002р. та допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки з січня 1998р. до серпня 2002р. не відображаються у формах державних статистичних спостережень № 1-ПВ, тобто, зазначене нарахування та виплати не включаються до Фонду оплати праці та суми боргу з виплати заробітної плати в вказаних статистичній звітності.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

встановив:

Професійно-технічне училище № 87, смт.Софіївка (надалі –відповідач) зареєстрований як юридична особа загальнодержавної форми власності, , що підтверджено довідкою № 7151 Дніпропетровського обласного управління

статистики про включення підприємства до ЄДРПОУ 03.12.96р. (а/с 33) та являється платником внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, згідно заяви від 09.01.02р.

На виконання вимог п.1 ч.2 ст.27 Закону України " 2240, відповідач зареєстрований як платник страхових внесків, згідно заяви від 09.01.02р. у Апостолівській міжрайонній виконавчій дирекції обласного відділення фонду, реєстраційний № 18.

Згідно п.2 ч.2 ст.27 Закону України № 2240 страхувальник зобов'язаний нараховувати, сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нарахування і сплата страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, у зв’язку з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, здійснюється відповідно до положень Закону № 2240 та Закону України "Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування" від 11.01.01р. № 2213 (надалі –Закон № 2213).

Відповідно  до умов ст.21 Закону України № 2240 та ст.1 Закону України № 2213 базою для здійснення нарахувань страхових внесків до Фонду є суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційній виплати, у тому числі в натуральній формі, як визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95р. № 108/95 (надалі –Закон              № 108/95) та підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, відповідно до вимог Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.03р. № 889  (надалі –Закон № 889).

Позивачем проведено перевірку правильності нарахування внесків до Фонду, за результатами якої складний акт від 14-16.02.07р. (а/с 15-16).

На підставі вищеозначеного акту, позивачем прийнято рішення № 105/24 від 26.02.07р. (а/с 25) про застосування фінансових санкцій.

Відповідачу донарахована  внесків у сумі 242,21грн. та накладено штраф у сумі                        6 210,69грн., всього на загальну суму 6 452,90грн.

З акту перевірки вбачається, що відповідачем порушений порядок нарахування і утримання страхових внесків, відповідно до ст.1 Закону № 2213, ст.21 Закону № 2240 та п.4, 20 Порядку нарахування середньої заробітної плати для розрахунку виплат по загальнообов’язковому державному соціальному страхуванню, а саме, не відображені в звіті Ф4-ФСС з ТВП грудень 2005р. в сумі 6 210,69грн.

За актом  перевірки на ці виплати донараховані страхові внески у сумі 242,21грн.

В 2006р. страхувальником проводилися виплати згідно Порядку № 934 від 19.09.05р, двічі, в травні та вересні, на які нараховані до Фонду, включені у травні 2006р. та вересні 2006р. до звіту по Ф4-ФСС з ТВП за 2006р.

Відповідно до Інструкції "Про порядок надходження коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності", затвердженого постановою правління Фонду від 26.06.01р. № 16, донарахована сума страхових внесків у сумі 242,21грн. – недоїмки.

Відповідно до ст.30 Закон № 2240 за неповну   сплату   страхових   внесків  на  страхувальника накладено  штраф  у   розмірі   прихованої   (заниженої)   суми заробітної плати,  на яку відповідно до цього Закону, нараховані страхові внески у сумі 6 210,69грн.

Для забезпечення виконання положень Закону України № 1060 Верховною Радою України прийнятий Закон України "Про реструктуризацію заборгованості виплат, передбачених ст.57 Закону України "Про освіту" від 23.12.91р. № 1060 педагогічним, науковим, педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.04р. № 1994 (надалі –Закон № 1060).

Надбавки за вислугу років і допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки передбачені ст.57 Закону України "Про освіту" та визначені даним Законом як гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів.

Нормативно-правовим актом, який чітко визначає поняття і структуру заробітної плати є Закон України "Про оплату праці" від 24.03.95р. № 108 (надалі –Закон № 108).

Відповідно до ст.2 Закону № 108 структура заробітної плати складається з основної і додаткової плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата –це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, до якої входять доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов’язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Оскільки законодавець визначив надбавки за вислугу років і допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки як гарантії держави, передбачивши їх в Закону України "Про освіту", то, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про оплату праці", дані надбавки і допомога є додатковою заробітною платою та входить в структуру заробітної плати.

Заробітна плата педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів виплачується з Державного бюджету України.

У зв’язку з зупиненням виплат надбавок і допомоги, передбачених Законом "Про освіту", виникла заборгованість по означеним виплатам за Законами про Державний бюджет України.

Закон № 1060 дані виплати є гарантією Держави і здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Визначення терміну "державний борг" закріплений в Бюджетному Кодексі України від 21.06.2001р. № 2542, відповідно до якого державний борг –загальна сума заборгованості держави, яка складається з "…непогашених боргових зобов'язань держави, включаючи боргові зобов'язання держави, що вступають в дію в результаті виданих гарантій за кредитами, або зобов'язань, що виникають на підставі законодавства або договору".

З означеного свідчить, що не йде мова про зміну статусу сум зобов’язань, які були гарантовані Державою та виникли на підставі діючого законодавства, але з яких-небудь причин не були виплачені, ставши Державним боргом, тобто, надбавки і допомога передбачені Законом № 1060 не змінили свого статусу як додаткової заробітної плати, через невиплату їх у вищевказаний період і продовжують входити до фонду оплати праці.

Ст.5 Закону України " Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.04р. № 1994 передбачено, що кредиторська заборгованість сплачується працівникам разом з виплатою поточної заробітної плати.

Тобто, законодавець отожнює кредиторську заборгованість із заробітною платою, конкретизуючи їхнє положення за часом –виплата поточної заробітної плати та за попередні періоди.

Кошти на виплати по ст.57 Закону України "Про освіту" віднесені на КЕКР 1343 (інші поточні трансферти населенню), а не на КЕКР 1111 (заробітна плата), цей факт не змінює природи цих виплат, вони продовжують входити до фонду оплати праці.

Надбавки і допомоги є оплатою праці і при включенні цих виплат відповідними Законами про Державний бюджет України, вони продовжують залишатися заробітною платою і входять до фонду сплати праці з випливаючими з цього зобов'язаннями щодо нарахування страхових внесків на соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності.

Вказівка Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст.57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" на те, що кредиторська заборгованість Державного бюджету України погашається протягом 5 років рівними частинами шляхом включення цих витрат відповідними Законами України "Про Державний бюджет України" у вигляді окремих цільових субвенцій з державного бюджету, не забороняє застосування надалі, після їх нарахування і виплати, законодавства по соціальному страхуванню. Тобто, в даному випадку, субвенція дається на погашення кредиторської заборгованості Державному бюджету по додатковій заробітній платі у вигляді надбавок і допомоги. Порядок її використання встановлені в п.4 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 934 від 19.09.05р. де вказано, що відрахування, передбачені законодавством , з виплат здійснюється в установленому порядку.

Ст.27 Закону № 2240 на страхувальникам покладено обов’язок нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Ні Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України "Про освіту", Законом України "Про реструктуризацію заборгованості  виплат, передбачених ст.57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів", ні іншими Законами з бюджетного законодавства прямо не відмінено обов'язок сплати страхових внесків з сум додаткової заробітної плати у вигляді надбавки і допомоги, передбачених Законом України "Про освіту".

За приписами ст.30 цього Закону, страхувальник –роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки, штраф та пеню).

За несплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (зниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески  та фінансові санкції.

На час розгляду справи, доказів про сплату вищеозначеної суми до суду не надано.

Суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу Адміністративного судочинства України, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.158-167 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.19 Конституції України, ст.27 Закону України " Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з професійно-технічного училища № 87, смт.Софіївка, Дніпропетровська область, вул.Поштова, 10, , р/р 1329 в УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012 на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, 93, , р/р 6590 в УДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012 заборгованості по страховим внесках на суму 6 452,90грн. (шість тисяч чотириста п’ятдесят дві гривні 90 копійок).

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України та оскаржується в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                        Л.М.Калиниченко