ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
20/498

03.04.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю
«Старфарба»

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю
«Олімпік Фарба»

Про                     зобов'язання припинити порушення
майнових прав інтелектуальної власності,

а саме, прав на знак для
товарів та послуг за свідоцтвом №НОМЕР_1

Суддя  Палій В.В.

Секретар
Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача      Удовченко Ю.А.- предст. (дов. від
14.03.2007р.)

Від відповідача  не з'явився

Обставини  справи:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік Фарба»та просить суд
зобов'язати відповідача припинити порушення майнових прав інтелектуальної
власності позивача, а саме, прав на знак для товарів та послуг за свідоцтвом
№НОМЕР_1 відносно товарів 02 класу МКТП, заборонити відповідачу використовувати
без письмового дозволу позивача знак за свідоцтвом України для товарів та
послуг №НОМЕР_1 відносно товарів 02 класу МКТП на території дії
свідоцтв-території України.

Відповідач у судовому засіданні
29.08.2006р. відзиву на позовну заяву не надав, проте, подав клопотання про
відкладення розгляду справи, для надання можливості вивчити позовні вимоги
позивача. Клопотання обґрунтовано тим, що ухвала суду від 21.08.2006р. про
порушення провадження у справі №20/498 одержана відповідачем 28.08.2006р. та
відповідачем не одержано копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи, оскільки ухвала суду була одержана відповідачем
28.08.2006р., судом задовольняється. Щодо посилання відповідача на те, що ним
не одержано копії позовної заяви з доданими до неї документами, то суд вважає
зазначене посилання необґрунтованим, оскільки
до позовної заяви позивачем додано докази про направлення копії позовної
заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача.

У зв'язку з наведеним та з метою
витребування неподаних суду документів, розгляд справи 29.08.2006р. відкладено.

У судовому засіданні 19.09.2006р.
відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог, надати відповідачу можливість підготувати більш
обґрунтований відзив по справі з врахуванням неподаних позивачем документів
та  витребувати у позивача документи, з
метою підтвердження обставин, які зазначені у позовній заяві та відзиві
відповідача ( договір чи угода про передачу торгового знаку гр. Туреччини
ОСОБА_1).

Клопотання судом не задоволено,
оскільки  гр. ОСОБА_1  був одним із засновників підприємства
відповідача і відповідач повинен мати в наявності угоду, яка укладалась з гр.
Туреччини ОСОБА_1.

Представник позивача подав клопотання
про вжиття заходів до забезпечення позову, а саме, просить суд  заборонити відповідачу здійснювати
розповсюдження (реалізацію) товарів 02 класу МКТП «лаки, фарби»з використанням
знака за свідоцтвом №НОМЕР_1 з місця їх виробництва, розташованого за адресою:
Житомирська обл., Олевський район, смт. Нові Білокоровичі, АДРЕСА_1.

Клопотання судом не задоволено,
оскільки позивачем не доведено, що невжиття таких заходів може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, вжиття заходів до
забезпечення позову, шляхом  заборони
відповідачу здійснювати розповсюдження товарів 02 класу МКТП «лаки, фарби» з
використанням знака за свідоцтвом №НОМЕР_1 полягає у тому, що без розгляду
справи по суті буде вирішено питання стосовно прав та обов'язків відповідача
щодо предмету спору, яке повинно бути вирішено шляхом прийняття рішення у
справі, а не попередньо без вирішення спору по суті, шляхом винесення ухвали
про вжиття заходів до забезпечення позову.

Для надання можливості представникам
сторін підготувати перелік питань, які сторони вважають за доцільне поставити
на вирішення експерта, у випадку призначення судової експертизи у справі
№20/498 та з метою визначення експертної установи,  якій доцільно доручити проведення експертизи,
розгляд справи 19.09.2006р. відкладено.

28.09.2006р. судом одержано
клопотання від представника позивача про оголошення перерви у судовому
засідання, у зв'язку з тим, що представник позивача не має можливості з'явитись
у судове засідання.

У судовому засіданні 28.09.2006р.
клопотання судом не задоволено, оскільки у судовому засіданні 28.09.2006р.
присутній уповноважений представник позивача на підставі передоручення.

У судовому засіданні 28.09.2006р.
представники сторін подали суду спільне клопотання про продовження строку
розгляду спору на два місяці.

Клопотання судом задоволено.

У судовому засіданні судом досліджені
оригінали пакувань фарби та лаку, до матеріалів справи долучені засвідчені
представником позивача фотокопії пакувань лаку та фарби, напису на пакування
продукції виробництва відповідача, позначення, яке розміщено на пакуванні фарби
та лаку.

У зв'язку з необхідністю витребувати
неподані суду матеріали, розгляд справи 28.09.2006р. відкладено та продовжено
строк розгляду справи на 2 місяці.

У судовому засіданні 17.10.2006р.
представник позивача надав суду питання, яке вважає за доцільне поставити на
розгляд експерта та визначив експертну установу, якій вважає за доцільне
доручити проведення експертизи.

Відповідно до ст. 41 ГПК України,
для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.
Оскільки для вирішення спору по справі №20/498 необхідні спеціальні знання, суд
призначив судову експертизу об'єктів права інтелектуальної власності у справі
№20/498.

Ухвалою від 17.10.2006р. провадження
у справі №20/498 зупинено.

22.02.2007р. судом одержано
висновок НОМЕР_2 судової експертизи об'єктів права інтелектуальної власності з
матеріалами справи №20/498.

У зв'язку з усуненням обставин, які
стали підставою для зупинення провадження у справі, ухвалою від 22.02.2007р.
провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 13.03.2007р.

У судовому засіданні 13.03.2007р.
представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якому проти
позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що рішенням Овідіопольського
районного суду Одеської області від 29.09.2006р. по справі №2-2371/2006р.
передаточний акт від 01.09.2005р., складений між ТОВ «Олімпік Фарба»в особі
директора ОСОБА_2 і громадянином Туреччини ОСОБА_1, згідно з яким ТОВ «Олімпік
Фарба»передало право власності на знаки для товарів і послуг гр. Туреччини
ОСОБА_1, визнано недійсним. Згідно листа Українського Інституту Промислової
власності від 23.12.2006р. власником вищезазначених свідоцтв є ТОВ «Олімпік
Фарба»на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від
29.09.2006р.

Державним департаментом
інтелектуальної власності видано доповнення (виписку) до свідоцтв на знаки для
товарів і послуг №НОМЕР_3, №НОМЕР_4, №НОМЕР_1, згідно яких власником вказаних
свідоцтв є ТОВ «Олімпік Фарба»та зазначено «визнання недійсним договору про
передачу права власності за рішенням суду». Тобто, на сьогоднішній день
власником свідоцтв України на знаки для товарів і послуг є ТОВ «Олімпік Фарба».

З метою витребування додаткових
документів по справі, розгляд справи 13.03.2007р. відкладено.

27.03.2007р. судом одержано
клопотання від позивача про витребування у Державного департаменту
інтелектуальної власності посвідченої копії документів на підставі яких було
здійснено внесення змін до державного реєстру знаків для товарів і послуг
відносно свідоцтва України №НОМЕР_1 станом на 15.02.2006р. та 15.11.2006р.

Клопотання судом не задоволено,
оскільки витребування зазначених документів не впливає на розгляд заявлених
позовних вимог про припинення порушення майнових прав інтелектуальної власності
позивача, а саме, прав на знак для товарів та послуг за свідоцтвом №НОМЕР_1
відносно товарів 02 класу МКТП, заборону відповідачу використовувати без
письмового дозволу позивача знак за свідоцтвом України для товарів та послуг
№НОМЕР_1 відносно товарів 02 класу МКТП на території дії свідоцтв-території
України.

Крім того, позивач у поданому
клопотанні просить суд витребувати в Овідіопольському районному суді належним
чином посвідчену копію рішення від 29.09.2006р. у справі №2-2371/2006 та
відкласти розгляд справи.

Клопотання судом не задоволено,
оскільки представником відповідача у судовому засіданні 27.03.2007р. надано
суду належним чином засвідчену гербовою печаткою Овідіопольського районного
суду Одеської області копію рішення  від
29.09.2006р. у справі №20-2371/2006. Оскільки судом не задоволено клопотання
про витребування додаткових документів, відсутні підстави для задоволення
клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 27.03.2007р.
оголошено перерву до 03.04.2007р., з метою виготовлення повного тексту рішення
по справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2004р. відповідачу  видані свідоцтва №№НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_1
на знаки для товарів і послуг  «OLYMPIC
FARBE», виконані за допомогою текстового і графічного зображення. Свідоцтва
видані за 2, 17, 19 класами МКТП.

01.09.2005р. між відповідачем в
особі директора ОСОБА_2 і громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_1, який є
учасником цього товариства, був складений передаточний акт, згідно з яким
відповідач передав право власності на зазначені знаки для товарів та послуг
громадянину Республіки Туреччини
ОСОБА_1.

Державним департаментом
інтелектуальної власності 16.01.2006р. прийнято рішення  про публікацію в офіційному бюлетені
«Промислова власність»та внесення до Державного реєстру свідоцтв України на
знаки для товарів і послуг  відомостей
про передачу права власності на знаки для товарів та послуг за класами 2, 17,
19, 35 (свідоцтва №№НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_1) громадянину Республіки Туреччина
ОСОБА_1.

15.02.2006р. у Бюлетені №2 була
опублікована відповідна інформація і Державним департаментом інтелектуальної
власності були видані доповнення до зазначених Свідоцтв на знаки для товарів та
послуг про передачу ОСОБА_1 права власності на торговельні марки.

01.05.2006р. ОСОБА_1 уклав з
позивачем в м. Києві ліцензійний договір про передачу останньому терміном до
31.12.2006р. невиключної ліцензії на використання на території України знаку
для товарів та послуг відповідно до Свідоцтва №НОМЕР_1 стосовно 02, 17, 19
класів МКТП.

Позивач у позовній заяві
посилається на те, що станом на 27.07.2006р. позивачу стало відомо що відповідач,
порушуючи права позивача визначені ст. 16 Закону України «Про охорону прав на
знаки для товарів та послуг»та права, визначені п.п. 1.1, 1.2 ліцензійного
договору від 01.05.2006р. здійснює пропонування до продажу та продаж товарів 02
класу МКТП з використанням знака за свідоцтвом №НОМЕР_1 без дозволу позивача.

Порушення прав позивача
здійснюється на території м. Києва, що підтверджується матеріальним доказом
-придбаним позивачем в магазині м. Києва лаком марковим знаком за свідоцтвом
№НОМЕР_1, виробництва відповідача. Власник свідоцтва №НОМЕР_1 не надавав
відповідачу письмового дозволу на використання знака за свідоцтвом.

Таким чином, відповідач, здійснюючи
пропонування до продажу та продаж товарів 02 класу МКТП з використанням знака
за свідоцтвом №НОМЕР_1 порушує права позивача як особи, уповноваженої на
використання та захист прав інтелектуальної власності на знак для товарів і
послуг України №НОМЕР_1.

У зв'язку з наведеним, позивач
просить суд зобов'язати відповідача припинити порушення прав позивача на
використання знака за свідоцтвом України на знак для товарів та послуг №НОМЕР_1
відносно товарів 02 класу МКТП; заборонити відповідачу використовувати без
письмового дозволу  знак за свідоцтвом
України на знак для товарів та послуг №НОМЕР_1 відносно товарів 02 класу МКТП
на території дії свідоцтв - території України.

Відповідач у відзиві просить суд
відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням
Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.09.2006р. по справі
№2-2371/2006р. передаточний акт від 01.09.2005р., складений між ТОВ «Олімпік
Фарба»в особі директора ОСОБА_2 і громадянином Туреччини ОСОБА_1, згідно з яким
ТОВ «Олімпік Фарба»передало право власності на знаки для товарів і послуг гр.
Туреччини ОСОБА_1, визнано недійсним. Згідно листа Українського Інституту
Промислової власності від 23.12.2006р. власником вищезазначених свідоцтв є ТОВ
«Олімпік Фарба»на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської
області від 29.09.2006р.

Державним департаментом інтелектуальної
власності видано доповнення (виписку) до свідоцтв на знаки для товарів і послуг
№НОМЕР_3, №НОМЕР_4, №НОМЕР_1, згідно яких власником вказаних свідоцтв є ТОВ
«Олімпік Фарба»та зазначено «визнання недійсним договору про передачу права
власності за рішенням суду». Тобто, на сьогоднішній день власником свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг є ТОВ «Олімпік Фарба».

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні, з огляду на
наступне.

Позивач зазначає, що  право позивача на використання на території
України знаку відповідно до свідоцтва №НОМЕР_1 відносно повного переліку
товарів 02, 17, 19 класів МКТП включених до свідоцтва підтверджується
ліцензійним договором від 01.05.2006р., який укладений між ОСОБА_1 (ліцензіар)
та ТОВ «Старфарба»(ліцензіат).

У свою чергу, ОСОБА_1 набув право
власності на знаки для товарів та послуг за свідоцтвами №№НОМЕР_3, НОМЕР_4,
НОМЕР_1 на підставі передаточного акту від 01.09.2005р., який підписаний  відповідачем в особі директора ОСОБА_2 і
громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_1.

Відповідно до рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.09.2006р. у справі
№2-2371/2006 визнано недійсним передаточний акт
від 01.09.2005р., складений між ТОВ «Олімпік Фарба»в особі директора
ОСОБА_2 і громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_1, згідно з яким ТОВ «Олімпік
Фарба»передало право власності на знаки для товарів та послуг громадянину
Туреччини ОСОБА_1; зобов'язано Державний департамент інтелектуальної власності
визнати передачу прав на Свідоцтва України №НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_1
недійсним, внести відповідні зміни до Державного реєстру знаків для товарів і
послуг, вказавши власником свідоцтв №НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_1 ТОВ «Олімпік
Фарба»та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «промислова
власність».

Як вбачається із зазначеного
рішення суду, рішення набрало законної сили 10.10.2006р.

Державним департаментом
інтелектуальної власності видано доповнення (виписку) до свідоцтв на знаки для
товарів і послуг №НОМЕР_3, №НОМЕР_4, №НОМЕР_1, згідно яких власником вказаних
свідоцтв є ТОВ «Олімпік Фарба»та зазначено «визнання недійсним договору про
передачу права власності за рішенням суду».

Таким чином, ОСОБА_1 не мав
відповідних повноважень на укладення ліцензійного договору з позивачем,
оскільки не набув права власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом
України №НОМЕР_1.

Представник позивача надав суду
нотаріально завірену заяву від 20.03.2007р., яка підписана ОСОБА_1, відповідно
до якої заявник посилається на те, що не отримував копі позовної заяви з
додатками, ухвали про порушення провадження у справі №2-2371/2006р.,
повідомлень про дату, час та місце судового засідання, рішення суду у справі
№2-2371/2006р.; не був фактично присутнім під час судового розгляду
Овідіопольським районним судом справи №2-2371/2006р.; не укладав жодних
цивільно-правових угод та не надавав довіреностей на представлення власних
інтересів у суді.

Проте, як зазначено вище, рішення у
справі №2-2371/2006 набрало законної сили з 10.10.2006р., не оскаржено та не
скасовано у встановленому законом порядку, відповідно є обов'язком для
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи
рішення, має право, зокрема, визнати недійсним повністю чи у певній частині
пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

У даному випадку мається на увазі
ситуація, коли визнання недійсним договору не є предметом позову, тобто позовна
вимога не полягає у визнанні договору недійсним. Договір повинен бути лише
пов'язаним із предметом спору, тобто позовна вимога ґрунтується на договорі, що
його суд може визнати недійсним з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України  підставою недійсності правочину
є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Кодексу.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин,
що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Оскільки ОСОБА_1 не мав повноважень
укладати ліцензійний договір з позивачем, так як не набув права власності на
знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №НОМЕР_1, відповідно ОСОБА_1 не
мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для вчинення зазначеного
правочину.

З урахуванням наведеного,
ліцензійний договір  від 01.05.2006р.
визнається недійсним у судовому порядку на підставі п. 2 ст. 203 ЦК України, як
такий, що суперечить діючому законодавству.

Таким чином, позивачем не доведено
порушення прав інтелектуальної власності позивача з боку відповідача, оскільки
у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач набув права на
використання на території України знаку відповідно до свідоцтва №НОМЕР_1.

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуюсь ст. ст. 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Визнати недійсним ліцензійний
договір від 01.05.2006р., укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Старфарба».

2.          У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя

В.В. Палій