ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

23.04.07                                                                                           Справа  № 5/902-19/148

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                         Дубник О.П.,

Орищин Г.В.

при секретарі   Горбач Ю.Б.

з участю представників:

від скаржника (відповідач) –Настьошин Р.О., Галицький Р.

від позивача –Івасько С.

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області вих.№2/10/10-010 від 07.04.2006 року

на постанову господарського суду Львівської області від 02.03.2006 року, суддя Левицька Н.Г.

у справі № 5/902-19/148А

за позовом Закритого акціонерного товариства «Дрогобицький м’ясокомбінат», м.Дрогобич

до відповідача  Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області (правонаступник Дрогобицької ОДПІ), м.Дрогобич

про скасування податкового повідомлення-рішення №002586/23-2 від 22.12.2004 року

Особам, які беруть участь у справі, права і обов’язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено.

Постановою господарського суду Львівської області від 02.03.2006 року по справі № 5/902-19/148А задоволено позов ЗАТ «Дрогобицький м’ясокомбінат»- скасовано податкове повідомлення-рішення Дрогобицької ОДПІ Львівської області №002586/23-2 від 22.12.2004 року.

Суд першої інстанції при винесенні постанови вказує на те, що відповідно до п. 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" до 1 січня 2004 року сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає про те, що вказаний порядок визначений постановою Кабінету Міністрів України №805 згідно якої, сума дотацій спочатку перераховується переробником з поточного рахунку на окремий, а потім з окремого - сільськогосподарським товаровиробникам.

Судом взято до уваги те, що позивачем ведеться окремий податковий та бухгалтерський облік продукції, виготовленої з проданої сільськогосподарськими товаровиробниками сировини, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема дотаційними деклараціями та представленими оборотно-сальдовими відомостями.

Суми дотацій позивач перераховує сільськогосподарським товаровиробникам платіжними дорученнями з окремого спеціального рахунку,  на який,   в  свою  чергу,   з коштів  за  реалізовану  перероблену  продукцію  перераховує авансом суми дотацій.

Судом також відзначено те, що позивач подає до податкового органу дві декларації - спеціальну, в якій розраховується сума податку на додану вартість, яку буде виплачено як дотацію та звичайну, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно здійснено перерахування авансових платежів сільськогосподарським товаровиробникам у відповідності до норм постанови КМУ №805 із застосуванням окремого спеціального рахунку та веденням окремої звітності.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ДПІ у Дрогобицькому районі подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Львівської області від 02.03.2006 року по справі № 5/902-19/148А скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає про те, що позивач не мав права включати в дотаційну декларацію за IV кв. 2002р. та 2003р. вартість реалізованих м'яса та м'ясопродуктів не підтвердивши належним чином факт закупки його у товаровиробника, а також суми отриманих авансових платежів, оскільки  відповідно до п. 21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" до 01.01.2004р. сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, -у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Одночасно скаржник вказував на п.1 Положення про порядок нарахування, виплати і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999р. №805, згідно якого нарахування та виплата дотацій проводиться переробними підприємствами всіх форм власності, які мають власні переробні потужності.

Цей порядок не поширюється на операції з реалізації м'яса та м'ясопродуктів, виготовлених переробними підприємствами із сировини, закупленої не в живій вазі і не власного виробництва сільськогосподарського товаровиробника.

Отже, на думку скаржника, позивач на мав права включати в дотаційну декларацію за IV кв. 2002р. та 2003р. вартість реалізованих м'яса та м'ясопродуктів, не підтвердивши належним чином факт закупки його у товаровиробника, а також суми отриманих авансових платежів.

Представники відповідача (скаржника) вимоги наведені у апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, з підстав наведених у Запереченні на апеляційну скаргу.

Зокрема, вказував на те, що позивач діяв у відповідності до п. 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" та правомірно здійснював перерахування авансових платежів сільськогосподарським товаровиробникам у відповідності до норм постанови КМУ №805 із застосуванням окремого спеціального рахунку та веденням окремої звітності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні докази по справі, встановив наступне:

Дрогобицькою ОДПІ у Львівській області проведено планову комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства ЗАТ "Дрогобицький м'ясокомбінат" за період з 01.10.2002р. по 30.06.2004р., за результатами якої складено акт №180/23-2/30899640 від 13.12.2004р.

Перевіркою встановлено, що позивачем включено в дотаційну декларацію за 4 квартал 2002 р. та 2003 р. вартість реалізованих м'яса та м'ясопродуктів без підтвердження, що сировина для переробки є власного виробництва сільськогосподарського товаровиробника.

Крім цього, як зазначено у акті перевірки, до дотаційної декларації включено авансові платежі, тоді як згідно з п.6 Порядку нарахування, виплати і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999р. №805, сума податкових зобов'язань, переробним підприємством визначається за результатами окремого податкового обліку переробки та продажу продукції, виготовленої з проданого сільськогосподарськими товаровиробниками м'яса в живій вазі.

Одночасно податковим органом встановлено, що ЗАТ "Дрогобицький м'ясокомбінат" не вів окремого податкового та бухгалтерського обліку м'яса та м'ясопродуктів, виготовлених з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками, м'яса в живій вазі та облік іншої реалізації.

Таким чином, відповідач прийшов до висновку про те, що позивачем в порушення п.11.21. ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" занижено податкові зобов'язання з ПДВ на суму 676284,00 грн.

На підставі вищевказаного, Дрогобицькою ОДПІ 22.12.2004 року прийнято податкове повідомлення-рішення №002586/23-2, яким позивачу згідно з п.п.“б” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст..10 п.10.2 Закону України «Про податок на додану вартість, відповідно до п. 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість", п.п.17.1.3, п.п.17.1.6 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1352568,00 грн., з яких 676284,00 грн. - основного платежу та 676284,00грн. - штрафних санкцій.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Пунктом 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) передбачено, що до 1 січня 2004 року сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 "Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999р. за №805, для визначення сум дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за молоко і м'ясо в живій вазі, які будуть продані ними, переробні підприємства щомісяця складають попередній розрахунок надходження і використання податку на додану вартість, нарахованого на обсяги реалізації молока та молочної продукції, м'яса та м'ясопродуктів, за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до цього розрахунку кожне переробне підприємство визначає суму податку на додану вартість, яка надійде на підприємство під час здійснення реалізації молока, молочної продукції, м'яса та м'ясопродуктів, а також суму податку на додану вартість, що буде нарахована (перерахована) постачальникам товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва зазначеної продукції, та розмір дотацій товаровиробникам за продане молоко і м'ясо в живій вазі на гривню вартості цієї продукції. Цей розрахунок переробні підприємства погоджують з відповідними управліннями агропромислового комплексу районних (обласних) державних адміністрацій, відповідними підрозділами в Автономній Республіці Крим, а підприємства системи Укоопспілки - із споживчими товариствами (спілками споживчих товариств).

Пунктом 4, зазначеного Порядку передбачено, що під час приймання закуплених молока та м'яса в живій вазі від сільськогосподарських підприємств (господарств) переробні підприємства виписують квитанції за формами ПК-1 і ПК-3, а від особистих селянських господарств - за формами ПК-2 і ПК-3а.

У квитанціях, крім ваги та вартості закупленої продукції за договірними цінами, окремим рядком зазначаються суми дотацій, що належать сільськогосподарському товаровиробнику, виходячи із загального обсягу закупленої продукції та розміру дотацій згідно з попереднім розрахунком переробних підприємств.

Слід зазначити також про те, що господарським судом по даній справі було призначено судово-бухгалтерську експертизу.

Як вбачається із висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №2807 від 19.12.2005р., включення в дотаційну декларацію ЗАТ "Дрогобицький м'ясокомбінат" за четвертий квартал 2002р. та 2003р. господарських операцій щодо вартості реалізованого м'яса та м'ясопродуктів, закупівля яких проведена у сільськогосподарських товаровиробників на підставі квитанцій за формою ПК-1 та ПК-2 проведено відповідно до вимог Наказу ДПА України від 30.05.1997 р. №166 "Про затвердження форми податкової декларації та порядку її заповнення"; п.4 "Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі", затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.05.1999 р. за №805, яким передбачено, що під час приймання закуплених молока та м'яса в живій вазі від сільськогосподарських підприємств (господарств) переробні підприємства виписують квитанції за формами ПК-1 і ПК-3, а від особистих селянських господарств - за формами ПК-2 і ПК-За.

Поряд з цим, ЛНДІ судових експертиз в своєму Висновку №2807 від 19.12.2005р. вказує на те, що вимогами "Порядку нарахування, виплат і використання  коштів,  спрямованих для  виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі", затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.05.1999 р. за №805 не передбачено надання довідки про походження сільськогосподарської продукції.

Крім цього, слід зазначити про те, що згідно із вимогами абз.4 п.1.2 ст.1 Порядку заповнення та подання декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р №166, платники податку, у яких згідно з чинним законодавством (пункти 11.21, 11.29 Закону) суми податку на додану вартість повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, подають податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену). До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціальних режимів, установлених указаними пунктами.

Пунктом 6 "Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі", затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.05.1999 р. за №805, передбачено, що переробні підприємства за результатами діяльності за кожний звітний (податковий) період ведуть окремий податковий і бухгалтерський облік молока, молочної продукції, м'яса, м'ясопродуктів, виготовлених з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, та окремий облік іншої продукції.

За результатами окремого обліку продукції, виготовленої з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, переробні підприємства відповідно до вимог Закону України "Про податок на додану вартість" визначають суми податкових зобов'язань та податкового кредиту, які виникають у зв'язку з переробкою та продажем такої продукції, і складають окрему податкову декларацію, яка разом з декларацією щодо іншої діяльності подається до органу державної податкової служби за місцем реєстрації переробного підприємства як платника податку на додану вартість у порядку і в строки, визначені цим Законом, з урахуванням нормативно-правових актів Державної податкової адміністрації.

Визначена до сплати за окремою податковою декларацією сума податку на додану вартість перераховується переробним підприємством на його окремий рахунок. Переробне підприємство разом з окремою податковою декларацією за кожний звітний (податковий) період подає як підтвердження сплати сум податку перелік платіжних доручень на фактично зараховані на окремий рахунок кошти і виписку банку з окремого рахунка.

У разі встановлення за окремою податковою декларацією перевищення суми податкового кредиту над сумою податкових зобов'язань така сума перевищення перераховується переробним підприємством платіжними дорученнями з окремого рахунка на його поточний рахунок за умови надання органом державної податкової служби відповідного висновку в порядку, передбаченому для бюджетного відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ведеться окремий податковий та бухгалтерський облік продукції, виготовленої з проданої сільськогосподарськими товаровиробниками сировини, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема дотаційними деклараціями та представленими оборотно-сальдовими відомостями.

Поряд з цим, позивачем подається дві декларації - спеціальну, в якій розраховується сума податку на додану вартість, яку буде виплачено як дотацію та звичайну, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом.

Факт оформлення купівлі-продажу сільськогосподарської продукції ЗАТ «Дрогобицький м’ясокомбінат»двохсторонніх закупівельних актів або закупівельних відомостей, оформлення квитанцій форми ПК-1, відповідачем не заперечується, але обов’язковою умовою для виплати дотацій громадянам, які є сільськогосподарськими товаровиробниками закуплено м’яса, як вказує відповідач є наявність підтверджуючого документа, про те, що цей сільськогосподарський товаровиробник самостійно вигодував худобу.

Одночасно, слід зазначити про те, що власні підсобні господарства самостійно не ведуть обліку і кількості вирощеної худоби та не звітуються самостійно перед державою про кількість вирощеної худоби, тому, що згідно Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських (селищних) радах, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 17 липня 2000 р. №234, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 серпня 2000 року за №480/4701, по господарський облік покладено на сільські (селищні) ради і ведеться згідно з формами первинного обліку, які затверджені Державним комітетом статистики України.

Погосподарський облік за вказаними формами ведеться в усіх сільських радах, а також у міських та селищних радах у підпорядкованих їм сільських населених пунктах.

Книги та списки погосподарського обліку зберігаються в сільських радах нарівні з грошовими документами та цінними паперами.

Забезпечення сільських рад документами погосподарського обліку (погосподарськими та алфавітними книгами, списками осіб, що тимчасово проживають), а також Інструкцією з їх ведення проводиться районними держадміністраціями. У райдержадміністрації прошнуровуються та нумеруються сторінки Погосподарської книги, на останній сторінці кожної книги вказується кількість сторінок у ній, що завіряється підписом і гербовою печаткою. Книги видаються виконкому сільської ради під розписку, у якій зазначається кількість отриманих книг та сторінок у них. Під розписку видаються інші документи погосподарського обліку та Інструкція з їх ведення.

Райдержадміністрації разом з органами державної статистики для забезпечення достовірності даних статистичної звітності систематично інструктують сільські ради з питань ведення первинного погосподарського обліку та стежать за його правильним веденням.

Сільські ради один раз на п'ять років проводять закладення нових погосподарських книг та алфавітних книг домогосподарств за станом на 1 січня. Закладення погосподарських книг проводиться шляхом суцільного обходу дворів та опитування населення в період з 1 до 15 січня.

У наступні чотири роки сільські ради щорічно за станом на 1 січня з 1 до 15 січня проводять суцільну перевірку та уточнення записів у заведених погосподарських книгах.

Таким чином, лише довідка сільської (селищної) Ради, виписана на основі даних господарських книг може бути підтвердженням того, що вказаний громадянин є сільськогосподарським товаровиробником.

Так, позивачем було представлено суду Довідки: Нагуєвицької сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області; Підбузької селищної ради, Дрогобицького району, Львівської області; Броницької сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області; Залокотської сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області; Новокропивницької сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області; Стебницької міьської ради; Ступницької сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області; Доброгостівської сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області; Солонської сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області; Дрогобицької міської  ради, які  підтверджують, що громадянами вирощувалась худоба.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Постанова місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами  діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області відхилити.

Постанову господарського суду Львівської області від 02.03.2006 року по справі № 5/902-19/148 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                          Якімець Г.Г.

Судді:                                                                                             Дубник О.П.

Орищин Г.В.