ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2007 р.
12:00
Справа №  17/166/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області

головуючий суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача–Кукін В.В.,  довіреність № 98 від 20.03.2007 року;;

від відповідача –Лагодієнко М.О., довіреність № б/н від 20.02.2007 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/166/07

за позовом Новобузького районного споживчого товариства, Миколаївська область,     м. Новий Буг, вул. Гагаріна, 12,

до Виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області, Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Леніна, 42,

про скасування рішення виконкому Новобузької міської ради від 21.12.2006 року         за  № 397,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом  про скасування рішення виконкому Новобузької міської ради від 21.12.2006 року  № 397.

В процесі розгляду справи  позивач змінив позовні вимоги і просить скасувати вищезазначене рішення та визнати недійсним свідоцтва про  право власності, видані на підставі рішення виконкому  Новобузької міської ради від 21.12.2006 р. № 397, оскільки представником відповідача у судовому засіданні було заявлено, про те, що видано нові свідоцтва на право власності на спірні об?єкти.

Відповідач у відзиві на позов заперечує позовні вимоги у повному обсязі та зазначає, що позивач не є власниколм спірних об?єктів, оскільки свідоцтва на право власності позивача не зареєстровані у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вивчивши матеріали, справи суд дійшов наступного висновку.

Рішенням виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області від 30 березня 2005 року №110, було постановлено видати Позивачу свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі по вул. Куйбишева, 1 та          вул. Леніна, 23.  Відповідні свідоцтва були оформлені і  видані Позивачу 04 квітня 2005р. –на нежитлову будівлю за адресою м. Новий Буг на вул. Леніна, № 23 та на нежитлову будівлю за адресою м. Новий Буг, вул. Куйбишева, № 1.  Відповідно до останнього свідоцтва воно складається з літ. А –м”ясного павільйону.

Рішенням Виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області № 393 від 21.12.2006 року було змінено адресу нежитловій будівлі по вул. Куйбишева,         1 –А (м”ясний павільйон) на вул. Куйбишева, 1 „С”. В судовому засіданні сторони пояснили, що м”ясному павільйону по вул.. Куйбишева, 1 літ. А цим рішенням була надана нова адреса –вул.. Куйбишева, 1 „С”. У м. Новий Буг, та зараз під цією адресою знаходиться саме той м”ясний павільйон, який був переданий у власність Позивача на підставі свідоцтва про право власності від 04 квітня 2005 року.

Рішенням Виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області від 29 квітня 2005 року № 145 скасоване рішення виконкому міської ради від 30.03.2005 року № 110 „Про видачу Свідоцтва про право власності на не житлові будівлі Новобузькому районному споживчому товариству”.

Рішенням того ж органу № 397 від 21 грудня 2006 року було постановлено видати територіальним громадам сіл, міста Новобузького району Миколаївської області в особі Новобузької районної ради Свідоцтва про право власності на не житлові будівлі по вул. Леніна, 23, та вул.. Куйбишева, 1”С” м. Нового Бугу.

Зазначене рішення суд вважає незаконним виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про власність”, власник  на   свій   розсуд   володіє,   користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно                 ст. 48 цього ж Закону, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його

права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням

володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом. Відповідно до ст. 57 зазначеного Закону, якщо в результаті видання акта органом державного управління або місцевим органом державної влади, що не відповідає законові, порушуються права власника та інших осіб щодо володіння,користування чи розпорядження належним їм майном, такий акт визнається недійсним за позовом власника або особи, права якої

порушено. Відповідні положення також містяться у статтях 317, 319 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Свідоцтва про право власності на майно від 04 квітня 2005 року, що були видані позивачу на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області від 30 березня 2005 року № 110 є правовстановлюючими документами, відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5. Відповідачем не надано доказів визнання недійсним, чи іншим чином припинення дії зазначених правовстановлюючих документів, а отже права власника спірного майна наявні у Позивача відповідно до зазначених свідоцтв про право власності. Ці свідоцтва були чинними й на момент прийняття Відповідачем оспорюваного рішення № 397 від     21 грудня 2006 року. Тобто Відповідач не був власником спірного майна на час прийняття ним рішень щодо цього майна, а тому не мав права володіння, користування і розпорядження цим майном, не міг вирішувати його юридичну долю, в тому числі не мав повноважень по передачі права власності на це майно будь-яким особам, оскільки таке право є  виключним правом власника. Відповідачем порушено приписи ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що перебачений Конституцією та Законами України.

Тому суд вважає, що вимоги Позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області № 397 від 21 грудня 2006 року підлягають задоволенню.

В той же час в частині вимог Позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області № 397 від 21 грудня 2006 року провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, оскільки ці вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 160,162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області №397 від 21 грудня           2006 року.

3.          Закрити провадження по справі в частині вимог позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області          № 397 від 21 грудня 2006 року на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

4.          Роз”яснити позивачу, що він має право звернутися з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області         № 397 від 21 грудня 2006 року в порядку господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо не подано заяву про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Постанову може бути оскаржено в порядку, встановленому ст. 186 КАС України.

Суддя
Коваль С.М.