АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ІНФОРМАЦІЯ_1
№ 12/299

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -ОСОБА_2

від відповідача - Острянко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державного закритого акціонерного товариства "Охорона-Комплекс"

на рішення Господарського суду м.Києва від
ІНФОРМАЦІЯ_4

у справі № 12/299

за позовом                               Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до                                                   Державного
закритого акціонерного товариства "Охорона-Комплекс"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
стягнення 1543951 грн.

Постанова прийнята ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з
оголошенням перерви у судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до ст. 77 ГПК
України.

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення збитків
у розмірі 1543951,50 грн., заподіяних неналежним виконанням договору від
ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 на охорону об'єктів за допомогою ПЦО.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від ІНФОРМАЦІЯ_4 у справі № 12/299 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 543 951,50 грн. збитків, 15 439,76
грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, витрати на послуги адвоката в розмірі 11 873 грн. В іншій
частині в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши
наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, встановив
наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_3 між позивачем та
відповідачем укладено договір НОМЕР_2 на охорону об'єктів за допомогою ПЦО
(пульта централізованої охорони).

Умовами вказаного договору
передбачено, що відповідач як виконавець зобов'язаний здійснювати комплекс
заходів в інтересах позивача як замовника, який включає в себе спостереження за
станом сигналізації, оперативне обслуговування ГЗ у випадку надходження на ПЦО
сигналу про спрацювання засобів сигналізації на об'єкті для встановлення причин
спрацювання сигналізації з метою збереження майна замовника.

Згідно ст. 978 ЦК України, за
договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються.
Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати
передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно
сплачувати охоронцю встановлену плату.

Пунктом 5.1 договору передбачено,
що виконавець зобов'язаний здійснювати охорону майна, здійснювати
обслуговування сигналізації та відповідно реагувати на сигнали надходження на
ПЦО сигналу про спрацювання сигналізації на об'єкті.

Зважаючи на вищезазначене, у
зв'язку з неналежним функціонуванням системи сигналізації та у випадку
нанесення збитків майну позивача, що знаходиться на охоронюваних об'єктах,
відповідач повинен відшкодувати збитки.

Пунктом 5.2 договору встановлено,
що замовник у випадку виявлення слідів проникнення на об'єкт негайно повинен
сповістити виконавця та залучити уповноважених ним осіб для обстеження об'єкта.

Як вбачається із пояснень, наданих
позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачем було виявлено пошкодження замку на вхідних
дверях в приміщення магазину, у зв'язку з чим позивач вирішив замінити вхідні
двері в магазині та звернувся до відповідача з проханням перевірити
сигналізацію і приставити до дверей охоронців строком до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Отже, позивач виконав вимоги п. 5.2
договору щодо повідомлення відповідача про виявлення спроби проникнення до
магазину.

Перевіривши роботу сигналізації,
працівники відповідача підтвердили, що сигналізація повністю справна, незважаючи
на те, що напередодні було зафіксовано збій в роботі.

ІНФОРМАЦІЯ_7 біля магазину чергував
автомобіль з охороною, проте охорона чергувала тільки вдень, таким чином, в ніч
з 22 на 23 червня, коли в магазині було скоєно крадіжку охорона була знята.

По факту викрадення майна,
ІНФОРМАЦІЯ_8 Слідчим відділом Придніпровського РВ УМВС України у Черкаській
області було порушено кримінальну справу НОМЕР_3. Постановою від ІНФОРМАЦІЯ_9
ОСОБА_1 визнано цивільним позивачем по даній кримінальній справі.

Відповідач повідомив, що
напередодні крадіжки було зафіксовано збій в роботі сигналізації (протягом двох
секунд на пульт ЦО не надходив сигнал), як пізніше було встановлено, внаслідок
підключення за допомогою роз'єднувача.

Таким чином, невжиття відповідачем
необхідних заходів з перевірки телефонної лінії, по якій забезпечується
надходження сигналів від системи сигналізації, по встановленню причини збою в
системі сигналізації призвели до можливості встановлення роз'єднувача та його
використання для збою у системі сигналізації, що і призвело до
несанкціонованого проникнення до магазину.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на
їх відшкодування.

Пунктом 7.1.1 договору встановлено,
що виконавець несе майнову відповідальність за збитки, завдані майну замовника
третіми особами за умов наявності вини виконавця у спричиненні цих збитків в
межах розміру комерційного ризику виконавця.

Доводи відповідача про те, що в
договорі було визначено комерційний ризик в межах суми 153000 грн. не
приймається колегією суддів до уваги, оскільки згідно з п. 7.1.1 договору
комерційний ризик повинен був визначатись шляхом закреслення непотрібних сум з
рядка, однак цього зроблено не було.

Таким чином, розмір комерційного
ризику не встановлено, у зв'язку з чим він не може перевищувати розмір прямої
дійсної шкоди.

Судом першої інстанції було
встановлено розмір прямої дійсної шкоди згідно переліку матеріальних цінностей,
що знаходились у магазині під час крадіжки, виходячи із:

акту інвентаризації
товарно-матеріальних цінностей станом наІНФОРМАЦІЯ_10 по магазину “Діамант”,
підписаного трьома представниками від позивача та трьома представниками
відповідача, згідно якого встановлено кількість та вартість залишків ювелірних
виробів із золота 585 проби станом наІНФОРМАЦІЯ_10 у кількості 717 шт. масою
1766, 1 грам;

акту визначення розміру збитків від
ІНФОРМАЦІЯ_11, складеного комісією з восьми осіб (по чотири від позивача та
відповідача), в якому визначено збитків в натуральному вимірі: 10973,14 грамів
золота 585 проби. Про цьому, сума збитків підлягає зменшенню на 47153,80 грн.
суми, отриманої від реалізації частини ювелірних виробів.

Посилання відповідача на
відсутність належним чином оформлених повноважень у представників на підписання
акту від ІНФОРМАЦІЯ_11 є безпідставним, у зв'язку з тим, що представники
відповідача перебували у трудових відносинах з відповідачем і відповідно до їх
посадових обов'язків мали право приймати участь у роботі комісії від імені
відповідача на виконання договірних зобов'язань щодо охорони майна.

Пунктом 5.15 Інструкції про порядок
одержання, використання, обліку і зберігання дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від
06.04.1998 № 84, при встановленні фактів розкрадання обов'язкова інвентаризація
дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння та виробів з них.

ІНФОРМАЦІЯ_12 позивачем було
складено акт інвентаризації товарно-матеріальних цінностей за участю
представників відповідача.

В матеріалах справи наявні ксерокопії
документів про придбання позивачем у сторонніх осіб ювелірних виробів із золота
585 проби в кількості 5361,51 грам з ІНФОРМАЦІЯ_13 до ІНФОРМАЦІЯ_14, зазначені
документи надані в ксерокопіях у зв'язку з викраденням оригіналів. В оригіналі
надавалась лише накладна від ІНФОРМАЦІЯ_15 на отримання ювелірних виробів від
ПП “АРТ-Золото” в кількості 33 вироби масою 51,51 грам.

Так, в матеріалах справи
знаходяться завірені копії доказів придбання відповідачем ювелірних виробів у
третіх осіб з ІНФОРМАЦІЯ_13 до ІНФОРМАЦІЯ_14, а саме: накладна НОМЕР_4 від
ІНФОРМАЦІЯ_13 - у ПП “Нік”, накладна НОМЕР_5 та акт передачі металу від
ІНФОРМАЦІЯ_16 - у ТОВ “Максалина”, накладна НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_17 - у ПП
ОСОБА_4, накладна НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_17 та накладна НОМЕР_7 від
ІНФОРМАЦІЯ_14 - у ПП “Золотий вік”, накладна НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_17 та
накладна НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_14 - у ПП “Південь-Золото”, рахунок-фактура і
накладна НОМЕР_7 та додаток до акту НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_15 - у ПП
“АРТ-Золото”, накладна НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_15 - у ПП ОСОБА_5, накладна
НОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_18 - у ПП ОСОБА_6, накладна НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_19 -
у ТОВ “Сансі-плюс”. Також наявні копії квитанцій ВАТ “Київський ювелірний
завод” на видачу готової продукції НОМЕР_11 від ІНФОРМАЦІЯ_16, НОМЕР_12 від
ІНФОРМАЦІЯ_20, НОМЕР_13 і НОМЕР_14 від ІНФОРМАЦІЯ_21

Позивачем залучені до матеріалів
справи завірені копії актів звірки розрахунків станом на ІНФОРМАЦІЯ_22.
Вказаними актами звірки взаєморозрахунків підтверджується придбання ювелірних
виробів із золота 585 проби в кількості 5422, 41 грам.

Актом від ІНФОРМАЦІЯ_11
підтверджується, що ОСОБА_1 в період з ІНФОРМАЦІЯ_23 по ІНФОРМАЦІЯ_7 було
передано до магазину ювелірних виробів власного виробництва із золота 585 проби
масою 8875,84 грама в кількості 3595 виробів.

Крім того, згідно внутрішніх
накладних, позивачем, отримані від постачальників вироби, масою 5433,38 грам, у
кількості 2511 шт., було передано матеріально відповідальній особі ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК
України збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день
добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання
має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день
пред'явлення позову.

Згідно інформації Торгово-промислової
палати України (лист   №1771/08.2-8 від
05.07.2006) станом на кінець червня - початок липня 2006 року вартість одного
грама золота 585 проби у ювелірних виробах на ринку України становить:
роздрібні ціни ювелірних салонів-магазинів - 100-190 грн. тобто середня ціна
становить 145 грн.

Апеляційний господарський суд
погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем вірно
розраховано розмір збитків та доведено факт знаходження у магазині коштовностей
під час крадіжки, тому судом першої інстанції правомірно задоволено позовні
вимоги у розмірі 1543951,50 грн.

Відносно відшкодування адвокатських
послуг по справі апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 44 ГПК України встановлено,
що до складу судових витрат належить, в тому числі, оплата послуг адвоката.

Згідно ст. 4 Закону України “Про
адвокатуру”, адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально,
відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колегії,
адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання, які діють відповідно
до цього закону та статутів адвокатських об'єднань.

Відповідно до ст. 5 Закону України
“Про адвокатуру”, адвокати здійснюють такі види адвокатської діяльності:
надання консультацій та роз'яснень з юридичних питань, усних і письмових
довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового
характеру; посвідчення копій документів у справах, які вони ведуть; здійснення
представництва в суді, інших державних органах перед громадянами та юридичними
особами; надання юридичної допомоги підприємствам, установам, організаціям;
здійснення правового забезпечення підприємницької та зовнішньоекономічної
діяльності громадян і юридичних осіб, виконання своїх обов'язків відповідно до
кримінально-процесуального законодавства у процесі дізнання та попереднього
слідства.

Згідно ст. 12 Закону України “Про
адвокатуру”, оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між
громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Під час розгляду справи, інтереси
позивача представляв ОСОБА_2 який має свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю - НОМЕР_15 від ІНФОРМАЦІЯ_24.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, між позивачем і Приватним підприємством юридичною фірмою “Сімейний
адвокат” укладено договір про надання послуг адвоката від ІНФОРМАЦІЯ_26
НОМЕР_17, і позивачем згідно платіжного доручення НОМЕР_16 від ІНФОРМАЦІЯ_25
перераховано кошти у розмірі 11863 грн. ПП “Сімейний адвокат” за юридичні
послуги.

Оскільки ПП “Сімейний адвокат” є
юридичною, а не адвокатською фірмою, надані даним підприємством послуги є
юридичними, а не адвокатськими.

Однак, згідно ст. 44 ГПК України
юридичні послуги не відносяться до складу судових витрат, тому не можуть бути
відшкодовані позивачу.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд вважає, що апеляційна скарга Закритого акціонерного
товариства “Охорона - Комплекс” підлягає частковому задоволенню, а рішення
Господарського суду міста Києва від ІНФОРМАЦІЯ_4 у справі № 12/299 - зміні в
частині відшкодування адвокатських послуг.

Відповідно до викладеного та
керуючись ст. 49, ст. 101, п. 4 ст.103, ч. 4 ст. 104, ст. 105 ГПК України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Охорона - Комплекс”
задовольнити частково.

2.          Рішення Господарського суду міста
Києва від ІНФОРМАЦІЯ_4 у справі № 12/299 змінити. Відмовити позивачу у
відшкодуванні послуг адвоката у розмірі 11873 грн. В іншій частині рішення
залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 12/299 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді