ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.
Справа  № 15-16-6-21/197-05-7243

Господарський суд Одеської області у складі

Судді                                              В.С. Петрова

При секретарі                                М.Д. Стойковій

За участю представників:

Від позивача –                              не з'явився;

Від відповідачів:

1) ТОВ „Новотех-Термінал” –   Шаркова Н.Р.,

2) ПП „Айронімпекс-Україна” –не з'явився;

Від третьої особи -                        не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Новотех-Термінал” про перегляд рішення господарського суду від  23.12.2005 р. за нововиявленими обставинами у порядку ст. 112-114 Господарського процесуального кодексу України у справі № 21/197-05-7243 за позовом  Компанії „Intersteel AG” (Акціонерне товариство „Інтерстіл”, Швейцарія) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Новотех-Термінал” та Підприємства з іноземними інвестиціями „Айронімпекс-Україна”, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтерпак ЛТД”, про стягнення 197 401, 61 доларів США та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Новотех-Термінал” до Компанії „Intersteel AG” про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2005 року Компанія „Intersteel AG” (Швейцарія) звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Новотех-Термінал” збитків в сумі  197401,61 доларів США на підставі ст. 950, ст. 951 Цивільного кодексу України, посилаючись на неправомірні дії ТОВ “Новотех-Термінал” при здійсненні ним комплексу робіт по обробці та навантаженні чавуну передільного, які призвели до знищення вантажу вагою 598,731 тон.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.08.2005 р. було порушено провадження у справі № 21/197-05-7243.

14.09.2005 р. ТОВ “Новотех-Термінал” звернулось до господарського суду із зустрічною позовною заявою про стягнення з Компанії “Intersteel AG” 3000 грн. моральної шкоди та визнання відомостей, викладених в позовній заяві “ Intersteel AG”, недостовірними та такими, що порочать ділову репутацію ТОВ “Новотех-Термінал”.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.09.2005 р. зустрічну позовну заяву ТОВ “Новотех-Термінал” до Компанії “Intersteel AG” про відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 грн. прийнято до спільного  розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.09.2005 р. до участі у справі №  21/197-05-7243 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю  “Інтерпак ЛТД”.

Під час розгляду справи ТОВ “Новотех-Термінал” збільшило позовні вимоги за зустрічним позовом, а саме: товариством було заявлено до стягнення з Компанії “Intersteel AG” завданої моральної (немайнової) шкоди в сумі 100 000 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.10.2005 р. до участі у справі №  21/197-05-7243 залучено в якості іншого відповідача Підприємство з іноземними інвестиціями “Айронімпекс-Україна”.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.12.2005 р. у справі № 21/197-05-7243 позовні вимоги Компанії “Intersteel AG” були частково задоволені та присуджено до стягнення  з ТОВ “Новотех-Термінал” боргу в сумі 170031,57 доларів США, державне мито в сумі 1700,31 доларів США, витрати на сплату збору за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 20,11 доларів США, у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ “Новотех-Термінал” було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.02.2006 р. по справі № 21/197-05-7243 вказане  рішення суду від 23.12.2005 р. було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2006 р. рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2005 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.02.2006 р. було скасовано з направленням  справи  № 21/197-05-7243 до господарського суду Одеської області на новий розгляд.

Постановою Верховного Суду України від 25.07.2006 р. постанову Вищого господарського суду України від 20.04.2006 р. було скасовано, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.02.2006 р. залишено без змін.

05.09.2006 р. ТОВ “Новотех-Термінал” звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про перегляд рішення суду від 23.12.2005 р. за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви ТОВ “Новотех-Термінал” посилається на виготовлення експедитором –ТОВ “Інтерпак ЛТД” за вказівкою вантажовласника –Компанії “Intersteel AG” на підставі договору доручення не чотирьох, а п’яті “чистих” коносаментів, в той час як судом при вирішенні спору було досліджено та містяться в матеріалах справи лише чотири “чистих” коносаменти  (B/L №1, B/L №2, B/L №3,  B/L №4). Так, на думку заявника, відсутність ордерного коносаменту B/L №5 позбавило суд можливості всебічно, повно і об’єктивно з’ясувати всі обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.09.2006 року заяву ТОВ “Новотех-Термінал” про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2005 р. за нововиявленими обставинами задоволено, а саме: рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2005 року скасовано, в задоволенні позову Компанії “Intersteel AG” до ТОВ “Новотех-Термінал”, Підприємства з іноземною інвестицією "Айронімпекс-Україна" про стягнення заборгованості у сумі 197401,61 доларів США відмовлено, також відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТОВ “Новотех-Термінал” до Компанії “Intersteel AG” про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.11.2006 року рішення господарського суду Одеської області від 25.09.2006 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Компанії “Intersteel AG” –без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2007 р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.11.2006 року та рішення господарського суду Одеської області від 25.09.2006 року у справі № 16-6-21/197-05-7243 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2007 р. справу № 16-6-21/197-05-7243 прийнято до провадження судді Петрова В.С. та присвоєно справі № 15-16-21/197-05-7243, також розгляд справи призначено в засіданні суду на 15.05.2007 р.

Під час розгляду справи № 15-16-21/197-05-7243 ТОВ “Новотех-Термінал” заяву про перегляд рішення суду від 23.12.2005 року за нововиявленими обставинами підтримало.

Компанія “Intersteel AG” відзив на заяву ТОВ “Новотех-Термінал” про перегляд рішення суду від 23.12.2005 року за нововиявленими обставинами не надала, також представник Компанії в засідання суду не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи представник Компанії Мовляк І.І. був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 20.04.2007 р.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення судом рішення від 23.12.2005 р. у справі № 21/197-05-7243 про часткове задоволення позову Компанії “Intersteel AG” стали надані позивачем чотири “чистих” коносаменти, згідно яких  04.12.2004 р. на судно „Георгіос 1” було навантажено лише 16004,316 метричних тон чавуну, а не 16603,047 метричних тон чавуну, як зазначено в інших відвантажувальних документах.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що у встановленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Так, враховуючи те, що коносамент B/L № 5 від 05.12.2004 р., на який  посилається заявник, був наявний на момент розгляду справи № 21/197-05-7243, проте не був відомий заявнику на час розгляду вказаної справи, суд вважає, що зазначені у заяві ТОВ “Новотех-Термінал” обставини є нововиявленими, що є підставою для перегляду рішення суду від 23.12.2005 р. у справі № 21/197-05-7243. При цьому слід зазначити, що господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Так, вказаний вище коносамент B/L № 5 містить інформацію про те, що морським перевізником було прийнято на судно “Георгіос 1” до перевезення ще 344,020 Мтн чавуну, що спростовує факти щодо кількості чавуну, навантаженого на судно “Георгіос 1” і відправленого з Одеського морського торговельного порту. Крім того, факт оформлення коносаменту B/L № 5 спростовує висновки сюрвейерського огляду судна від 04.12.2004р., оскільки коносамент B/L № 5 було оформлено 05.12.2004 р., тобто після проведення огляду осадки судна. Як зазначено в коносаменті B/L № 5, чавун в кількості 344,020 метричних тон прийнято до перевезення в порт Равенна (Італія), що не суперечить даним огляду судна по осіданню в порту Більбао (Іспанія). Отже, факт оформлення в установленому порядку коносаменту B/L № 5 від 05.12.2004 р., оригінал якого досліджувався судом раніше, спростовує факти щодо кількості фактично відвантаженого чавуну, які було покладено в основу рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2005 р.

Відтак, приймаючи до уваги, що при розгляді справи № 21/197-05-7243 та при прийнятті судом рішення від 23.12.2005 р. було встановлено навантаження на судно “Георгіос 1” 16004,316 метричних тонн чавуну, тоді як, враховуючи коносамент B/L № 5  від 05.12.2004 р., фактично було відвантажено ще 344,020 метричних тон чавуну, а також зважаючи на те, що заявнику не могло бути відомо про факт оформлення в установленому порядку коносаменту B/L № 5, суд доходить висновку, що рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2005 р. у справі № 21/197-05-7243 не відповідає фактичним обставинам справи, тому підлягає скасуванню.

Згідно ст. 114 Господарського процесуального кодексу України у разі скасування судового  рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2003 р. між ТОВ “Інтерпак ЛТД” та Компанією „Intersteel AG” був укладений договір на транспортно-експедиторське обслуговування експортних вантажів № 02-IP/IS.

14 жовтня 2004 р. між ТОВ “Новотех-Термінал” та ТОВ “Інтерпак ЛТД” був укладений договір № 05-04, предметом якого було доручення останнього на прийняття ТОВ “Новотех-Термінал” на себе зобов’язань з перевалки експортної металопродукції, що поступає на ППК-4 Одеського морського торговельного порту.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог Компанія „Intersteel AG” посилалась на втрату ТОВ “Новотех-Термінал” 598,731 Мтн чавуну при виконанні прийнятих на себе зобов’язань за договором від 14.10.2004 р., вважаючи, що відповідач повинен був здійснювати зберігання його вантажів в силу прямої вказівки закону згідно ст. 954 ЦК України.

Між тим ТОВ “Новотех-Термінал” є стивідорною недержавною компанією, обов’язок  якої по зберіганню вантажів може випливати лише з господарських договорів, а не в силу закону. До того ж слід зазначити, що судом при винесенні рішення від 23.12.2005 р. не був встановлений факт недостачі вантажу під час його навантаження в Одеському морському торговельному порту на т/х “Георгіос 1”. Переробний чавун в кількості 16603,047 Мтн з моменту його навантаження в залізничні вагони та до моменту перетину митного кордону України весь час знаходився під митним контролем митних органів України. Будь-які відхилення фактичної маси вантажу від заявленої в вантажних митних деклараціях не залишились би поза увагою митних органів України, про що були б складені відповідні протоколи про порушення митних правил. Дана обставина підтверджується листом Центрального бюро аналізу ризиків та аудиту Державної митної служби України №1-12/2177-ЕП від 04.12.2004 р. щодо можливості випуску за межі митної території України чавуну передільного, зазначеного у вантажній митній декларації №110000001/2004/120253 від 05.11.2004 р. (навантаженого у кількості 1031,140 Мтн на т/х “Георгіос 1” згідно доручення ТОВ “Інтерпак ЛТД” №218 від 29.11.2004 р.) за умови виконання цілого ряду вимог, в тому числі за умови перевірки відповідності заявленої митної вартості та кількості товарів, а також за умови у разі виявлення порушень скласти відповідний протокол про порушення митних правил.

Згідно ст. 70 Митного кодексу України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів.

З огляду на те, що Митним кодексом України передбачена обов’язковість здійснення митного оформлення товарів, що експортуються, як складова частина митної політики держави, зовнішньополітичної та зовнішньоекономічної діяльності України у сфері забезпечення своїх економічних інтересів та безпеки в галузі зовнішньоекономічних відносин, то, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо порушення митних правил під час випуску за межі митного кордону 16603,047 Мтн чавуну, навантаженого на т/х “Георгіос 1”, суд вважає, що розбіжності у масі вантажу, заявленою в митних деклараціях і дорученнях експедитора, та у масі вантажу, випущеного за межі митного кордону України, відсутні.

Згідно наданих відповідачем за первісним позовом копій вантажних митних декларацій №№ 110000001/4/120253, 110000001/4/120272, 110000001/4/120422, 110000001/4/120423, 110000001/4/120456, 110000001/4/120579, 110000001/4/120762, 110000001/4/120771, 110000001/4/120786, 110000001/4/120888, 110000001/4/121138, 110000001/4/121335, 110000001/4/121419 під митним контролем знаходилось та було відправлено на експорт за межі митного кордону України 16603,047 метричних тон чавуну.

Факт навантаження ТОВ “Новотех-Термінал” на судно “Георгіос 1” чавуну переробного у повній кількості, а саме –16603,047 метричних тон, підтверджується також:

- актом виконаних робіт № 03/140, підписаним ТОВ “Новотех-Термінал” та ТОВ “Інтерпак ЛТД” 04.12.2004 р., згідно якого були виконані навантажувально-розвантажувальні роботи по перевалці  16603,047 метричних тон чавуну;

- вантажним маніфестом про навантаження на борт судна “Георгіос 1” 16603,047 Мтн чавуну, завіреного печаткою і підписом капітана судна та з відміткою митниці від 06.12.2004р. про випуск вантажу у вказаній кількості за межі митного кордону України;

- дорученнями №№ 218, 219, 225 від 29.11.2004 р. ТОВ “Інтерпак ЛТД” на навантаження експортних вантажів масою 16603,047 МТ на т/х “Георгіос 1” з відповідними відмітками Чорноморської регіональної митниці про перебування всього вантажу під митним контролем;

- необоротними копіями коносаментів №№1,2,3,4 від 04.12.2004 р. на загальну масу вантажу 16603,047 МТ, оформлених з застереженнями морського перевізника (капітана т/х “Георгіос 1”)  про зовнішній стан вантажу та його масу згідно заяви відправника.

Судом не приймаються до уваги посилання Компанії “Intersteel AG” як на доказ недостачі вантажу на так звані “чисті” коносаменти №№1,2,3,4 від 04.12.2004р. згідно яких  було відвантажено на судно лише 16004,316 Мтн чавуну, так як наведені доводи спростовуються таким же “чистим” коносаментом №5 від 05.12.2004р. на 344,020 Мтн чавуну. До того ж, факт існування двох комплектів коносаментів з різним змістом свідчить про неналежне та недобросовісне виконання експедитором (ТОВ “Інтерпак ЛТД”) своїх зобов’язань за договором №02-IР/IS від 14.02.2003р., згідно  п.2.1.4. якого експедитор готовить відповідно до інструкцій замовника - Компанії “Intersteel AG”) коносамент та інші вантажні документи. Ані позивач за первісним позовом, ані експедитор не заперечують факт оформлення двох комплектів різних коносаментів на один і той же вантаж за підписом одного й того ж перевізника, тоді як чинне законодавство не передбачає можливість оформлення декількох коносаментів різного змісту на один і той же вантаж.

Так, відповідно до ст. 139 Кодексу торговельного мореплавства України перевізник зобов'язаний видати відправнику на його бажання кілька примірників коносамента тотожного змісту, причому в кожному з них відмічається кількість складених примірників коносаменту. При цьому після видачі вантажу по одному з примірників коносаменту решта примірників втрачає силу.

Крім того, в двох різних комплектах коносаментів зазначені різні відомості щодо відправників вантажу з Одеського морського торговельного порту. Таким чином, видача морським перевізником більш аніж одного комплекту примірників коносаментів нетотожного змісту суперечить приписам Кодексу торговельного мореплавства України та міжнародним звичаям у сфері торговельного мореплавства.

Оскільки договором про транспортно-експедиторське обслуговування експортних вантажів №02-1Р/15 від 14.02.2003 р. обов’язки по виготовленню коносамента покладено на експедитора, то суд дійшов висновку що саме з вини експедитора (ТОВ „Інтерпак ЛТД”) було допущено порушення вимог Кодексу торговельного мореплавства України та Міжнародної Брюссельської конвенції про уніфікацію деяких правил про коносамент від 25.08.1924р. в частині заборони оформлення коносаментів на один і той же вантаж різного змісту.

Крім того, ні Кодекс торговельного мореплавства України, ні Міжнародна Брюссельська конвенція про уніфікацію деяких правил про коносамент  від 25.08.1924 р., ні інші міжнародні конвенції та Протоколи з питань морських перевезень, не передбачають визначення такого терміну як “необоротний коносамент” чи “коносамент тільки для митного оформлення”. З аналізу  ст. 138 Кодексу торговельного мореплавства України випливає, що коносаменти можуть бути видані морським перевізником без застережень капітана судна (так звані чисті коносаменти) або з застереженнями капітана. З наявних в матеріалах справи копій коносаментів та копій необоротних копій коносаментів випливає, що капітаном судна “Георгіос 1” було видано експедитору, як представнику відправника, комплекти так званих “чистих” коносаментів без будь-яких застережень капітана щодо зовнішнього вигляду чи кількості і якості вантажу, та комплект коносаментів з застереженнями капітана щодо вантажу.

Також судом не приймаються до уваги посилання Компанії “Intersteel AG” стосовно видачі капітаном “необоротних коносаментів” лише для митного оформлення, оскільки чинне законодавство не передбачає таких видів коносаментів як “необоротний коносамент” чи “коносамент для митного оформлення”. До того ж в наявних матеріалах справи є лише копії необоротних коносаментів, що свідчить про те, що були видані саме коносаменти з застереженнями капітана щодо вантажу, а з цих коносаментів уже були виготовлені необоротні копії.

Виходячи з того, що коносамент відрізняється від інших транспортних документів тим, що має характер цінного паперу (засвідчує володіння товаром) і виконує функції  підтвердження передачі вантажу на борт судна та укладання договору морського перевезення, то відповідно до приписів ст. 137 Кодексу торговельного мореплавства України після приймання вантажу до перевезення на борт судна, капітан видає відправнику коносамент, який є доказом прийому перевізником вантажу, зазначеного в коносаменті. При цьому коносамент складається на підставі підписаного відправником документа, в якому зокрема зазначаються дані про кількість та міру (масу чи об’єм) вантажу. Такі документи, тобто вантажні доручення та проформи коносаментів, надавались повноважним представником відправника –його експедитором ТОВ “Інтерпак ЛТД”, який несе відповідальність за всі наслідки, що виникли в результаті неправильності або неповноти відомостей щодо кількості та міри вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, існування різних комплектів коносаментів нетотожного змісту, а саме: коносаментів без застережень капітана, які на порушення чинного законодавства за своїм змістом відрізняються від змісту коносаментів з застереженнями капітана, згідно яких було здійснено митне оформлення чавуну, позивач обґрунтував тим, що вони були видані капітаном судна Компанії “Intersteel AG” в обмін на звільнення перевізника від будь-яких можливих вимог, зобов’язань, втрат, судових дій або витрат, що можуть виникнути в зв’язку з доставкою вантажу. На підтвердження цього представником Компанії “Intersteel AG” було надано суду копію Гарантійного листа від 06.12.2004р., наданого у відповідь на випуск транспортних накладних з кількістю вантажу, відмінною від кількості згідно з митною декларацією. Відповідно до цього гарантійного листа позивач звільнив перевізника від будь-яких зобов’язань, втрат, пошкоджень або витрат будь-якого характеру, що можуть виникнути у зв’язку з доставкою вантажу відповідно до його запиту.

Однак, таке звільнення перевізника від відповідальності суперечить як нормам Кодексу торговельного мореплавства України, так і положенням Міжнародної конвенції про уніфікацію деяких правил про коносамент, яка була прийнята 25 серпня 1924р. у Брюсселі та набрала чинності 02 червня 1931 року, учасниками якої з 01.08.1974 р. є держава судновласника - перевізника (Сирія), а з 28.05.1954 р. - держава вантажовласника (Швейцарія).

Так, відповідно до п. 5 ст. 3 указаної Конвенції вважається, що відправник гарантував перевізникові на момент навантаження точність марок, числа місць, кількості та ваги вантажу, як вони їм зазначені, і відправник зобов'язаний відшкодувати перевізникові всі втрати, збитки та витрати, що виникли внаслідок або з'явилися результатом неточності цих даних. Право перевізника на таке відшкодування ніяким чином не обмежує його відповідальність та його обов'язки за договором перевезення перед будь-якою особою, іншою ніж відправник.

Відповідно до п.8 ст. 3 Міжнародної конвенції про уніфікацію деяких правил про коносамент будь-яке застереження, умова або угода, що звільняють перевізника або судно від відповідальності за втрати або збитки, що стосуються вантажу, які виникли внаслідок недбалості, провини або невиконання обов'язків і зобов'язань, передбачених Конвенцією, або зменшують таку відповідальність інакше, чим це передбачено даною Конвенцією, вважаються незначними, недійсними і такими, що не мають сили.

Крім того, з даною нормою міжнародного права кореспондує положення ст. 357 Кодексу торговельного мореплавства України щодо недійсності угод про обмеження відповідальності судновласника (перевізника).

В зв’язку з вищенаведеним, Гарантійний лист від 06.12.2004р., виданий Компанією „Intersteel AG” у відповідь на видачу коносаментів без застережень капітана та зазначенням відомостей про кількість вантажу, відмінну від кількості згідно митних декларацій та доручень відправника (його експедитора), що містить умови про звільнення перевізника від відповідальності, суперечить нормам міжнародного права та Кодексу торговельного мореплавства України, у зв'язку з чим не приймається судом до уваги.

Доводи Компанії “Intersteel AG” про те, що факт недостачі вантажу підтверджується Актами огляду осідання судна від 04.12.2004р. в порту Одеса та від 21.12.2004 р. в порту Більбао (Іспанія), спростовуються як коносаментом № 5 від 05.12.2004 р., так і вантажним маніфестом з відмітками Чорноморської регіональної митниці від 06.12.2004р. про випуск 16603,047 Мтн чавуну за межі митного кордону України, а також вантажними митними деклараціями. Окрім того, з вантажного доручення експедитора ТОВ “Інтерпак ЛТД” №225 від 29.11.2004р. вбачається що 365,067 МТ чавуну навантажувалось на т/х “Георгіос 1” призначенням на Італію, що не суперечить висновкам Акту огляду осідання судна в порту Більбао. Між тим, дані двох Актів огляду осідання судна суперечать один одному в частині константи (постійного значення судна як тари), оскільки ця незмінна величина за час морського переходу від м. Одеси до м. Більбао зменшилась на 215,687 тон. Тому зазначені Акти не можуть служити доказом недостачі вантажу, що виникла під час його зберігання на вантажному майданчику ТОВ “Новотех-Термінал”.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем за первісним позовом не надано доказів того, що відповідачем було втрачено чи не збережено чавун власності Компанії “Intersteel AG”, оскільки згідно наявних в матеріалах справи залізничних накладних  чавун прибував на адресу компанії “ВІЗІК ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД” та Компанії “ОЛМАРКС ТРЕЙДИНГ ЛТД”, а не на адресу Компанії “Intersteel AG”. Належні докази того, що зазначений чавун в кількості 16603,047 Мтн було передано в Одеському морському торговельному порту у власність Компанії “Intersteel AG” в матеріалах справи відсутні. Суд критично оцінює лист компанії “ВІЗІК ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД” від 24.06.2005 р. про передачу права власності на чавун з 25.11.2004 р. позивачу за первісним позовом, так само як і лист компанії  “ОЛМАРКС ТРЕЙДИНГ ЛТД” про передачу у власність Компанії “Intersteel AG” з 23.11.2004 р. чавуну приблизної кількості, оскільки зазначені листи не являються ані актами прийому-передачі вантажу, ані товарно-розпорядчими документами. До того ж неможливо з’ясувати до, чи після передачі права власності на чавун виникла його недостача, від чого залежить визначення особи, якою могли бути спричинені збитки недостачею чавуну, якщо така нестача мале місце.

З огляду на те, що в комплекті коносаментів з застереженнями капітана щодо вантажу в якості відправників зазначено Компанії “ВІЗІК ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД” та “ФІНТЕСТ МСР ЛТД” та маса чавуну відповідає фактично навантаженій на судно “Георгіос 1” 16603,047 Мтн, а в комплекті коносаментів без застережень капітана відправником зазначено Компанію “Intersteel AG”, суд вважає, що спори щодо кількості вантажу навантаженого на судно “Георгіос 1” повинні вирішуватись між Компанією “Intersteel AG”та Компанією “ВІЗІК ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД”.

Крім того, проаналізувавши матеріали справи та ситуацію, яка склалася між учасниками процесу,  суд вважає  за необхідне зазначити наступне.

Як зазначалося по тексту вище, 14.02.2003р. між ТОВ “Інтерпак ЛТД” та Компанією “Intersteel AG” був укладений договір на транспортно-експедиторське обслуговування експортних вантажів № 02-IP/IS. Відповідно до ст. 1 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність” від 01 липня 2004 року № 1955-IV транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України  за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, експедитор, який діє за договором на транспортно-експедиторське обслуговування, має надавати клієнту лише ті послуги, що передбачені договором і не суперечать законодавству.

Відповідно до розділу 2 договору № 02-IP/IS від 14.02.2003 р. ТОВ “Інтерпак ЛТД” мало надавати позивачу за первісним позовом наступні послуги: ведення оперативного обліку вантажів Компанії “Intersteel AG” с наданням інформації з їхнього нагромадження та руху, а також наявної інформації з підходу та обробки судів під вантажі замовника; здійснення перевірки правильності товаросупроводжувальної документації та інформування замовника про виявлені недоліки; надання митниці в порту належним чином оформлених вантажних доручень та інших необхідних для митного очищення вантажу документів; підготовка відповідно до інструкцій замовника коносамента та інших вантажних документів; вручення представникові замовника або направлення за його дорученням на указану їм адресу документів на приймання вантажу, відвантажувальних і розрахункових документів (інвойсів) протягом двох робочих днів з моменту їх оформлення, у тому числі передача оригіналів доручень на навантаження, завірених печаткою митниці; прийняття всіх можливих мір для виконання передбачених даним договором обов'язків експедитора перед замовником та негайне інформування замовника про всі обставини, що перешкоджають виконанню даного договору; надання замовникові інших послуг за окрему плату за його заявками, які є невід'ємною частиною даного договору, або за окремими договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність” у разі залучення експедитором до виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Зважаючи на те, від свого імені чи від імені замовника експедитор укладає договір з третьою особою, залежить визначення характеру правовідносин експедитора, замовника та третьої особи. У випадку укладання експедитором договору з третьою особою  від імені замовника виникають правові наслідки за таким договором для замовника і для третьої особи. У разі укладання експедитором договору з третьою особою від власного імені, правові наслідки з такого договору настають для третьої особи та експедитора.

Як вбачається з тексту договору № 02-IP/IS від 14.02.2003 р., надання таких додаткових послуг, як перевалка експортної металопродукції, не входили до кола зобов’язань експедитора  та мали надаватися їм за окрему плату та виключно за заявками Компанії “Intersteel AG” або за окремими договорами. Оскільки, протягом всього часу розгляду цієї справи ані позивач за первісним позовом, ані ТОВ “Інтерпак ЛТД” не надали суду доказів існування заявок або окремих договорів між ними щодо надання додаткових послуг з перевалки експортної металопродукції, суд дійшов висновку, що такі  заявки та договори відсутні.

14 жовтня 2004 року між ТОВ “Новотех-Термінал” та ТОВ “Інтерпак ЛТД” був укладений договір № 05-04, предметом якого було доручення останнього на прийняття ТОВ “Новотех-Термінал” на себе зобов’язань з перевалки експортної металопродукції, що поступає на ППК-4 ОМТП.

Оскільки, як вже вказувалося вище, відповідно до договору № 02-IP/IS від 14.02.2003 р. перевалка експортної металопродукції не входила до кола зобов’язань ТОВ “Інтерпак ЛТД” і позивач не надавав йому заявки та не укладав з ним окремі договори з надання таких послуг, договір № 05-04 від 14.10.2004 р. не може розглядатися як залучення експедитором до виконання його зобов’язань за договором транспортного експедирування іншої особи.

Також договір № 05-04 від 14.10.2004 р. не може розглядатися як такий, що укладений ТОВ “Інтерпак ЛТД” від імені та за рахунок Компанії “Intersteel AG” , виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Відповідно до п.2.1.8 договору № 02-IP/IS від 14.02.2003 р. ТОВ “Інтерпак ЛТД” “представляє інтереси Замовника в порту, діє від його імені, за його рахунок та дорученням в його взаємовідносинах з портом, портовими митними органами, суміжними транспортними організаціями, іноземними партнерами та іншими зацікавленими організаціями в частині транспортно-експедиційного обслуговування вантажів Замовника”.

Таким чином, у відповідності зі ст. 929 Цивільного кодексу України Компанія “Intersteel AG” встановила обов’язок експедитора укладати будь-які договори в частині транспортно-експедиційного обслуговування експортних вантажів, які належать компанії, виключно від її імені, за її рахунок та за її дорученнями.

Однак, в тексті договору №05-04 від 14.10.04р. не має будь-яких посилань на те, що він укладений за дорученням Компанії “Intersteel AG”, а також не вбачається, що він укладений від її імені та за її рахунок, у зв’язку з чим суд вважає, що указаний договір укладений ТОВ “Інтерпак ЛТД” з перевищенням наданих йому позивачем за первісним позовом повноважень та не породив прав та зобов’язань для Компанії “Intersteel AG”.

На підставі викладеного, суд вважає, що правовідносини, які виникли внаслідок укладення між ТОВ “Інтерпак ЛТД” та ТОВ “Новотех-Термінал” договору №05-04 від 14.10.04р., виникли та існували саме між цими особами, а не між ТОВ “Новотех-Термінал” та Компанією “Intersteel AG”. Правова позиція суду підтверджується, зокрема,  умовами п.6.4. договору від 14.02.2003р. №02-ІР/ІS на транспортно-експедиторське обслуговування експортних вантажів, укладеного між ТОВ “Інтерпак ЛТД” та Компанією “Intersteel AG”, якими передбачено, що сторона, що залучила до виконання своїх обов’язків третю сторону несе перед іншою стороною відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов’язання такою третьою особою, як за свої власні дії.

Крім того, згідно умов договору № 05-04 від 14.10.2004 р. ТОВ “Новотех-Термінал” надавало передбачені договором послуги саме ТОВ “Інтерпак ЛТД” та відповідно до інструкцій та вказівок останнього, згідно з якими ТОВ “Новотех-Термінал” мало приймати вантаж виключно відповідно до товарно-супроводжуючих документів без перевірки фактичної кількості чавуну.

Щодо листа Компанії “Intersteel AG” від 13.10.2004 р. № 68/2 відносно номінації стивідорної компанії, то, на думку суду, цей лист не є доказом того, що договір №05-04 укладався від імені Компанії “Intersteel AG”, оскільки цей лист не є дорученням на укладання договору на перевалку вантажів та приписує експедитору “діяти відповідно”, тобто відповідно до умов договору № 02-IP/IS від 14.02.2003 р., а саме укласти договір від імені Компанії “Intersteel AG”.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ “Новотех-Термінал” грошових коштів у сумі 197401,61 доларів США оцінюються позивачем як  понесені ним збитки, суд вважає за необхідне зазначити також наступне.

Так, згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому суд зазначає, що для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв’язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, позивач не довів відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України ні наявність збитків як складового елементу цивільного правопорушення, ні наявність вини ТОВ “Новотех-Термінал” та його протиправної поведінки, більш того не доведено позивачем також і причинний зв’язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, що виключає підстави для стягнення заявлених Компанією “Intersteel AG”  збитків з ТОВ “Новотех-Термінал”. У зв'язку з цим суд вважає необґрунтованими позовні вимоги Компанії “Intersteel AG”.

Щодо вимог ТОВ “Новотех-Термінал” за зустрічним позовом суд зазначає наступне. Так, ТОВ “Новотех-Термінал” просив у зустрічному позові стягнути з Компанії “Intersteel AG” 100 000 грн. моральної шкоди та визнати відомості, викладені у позовній заяві Компанії “Intersteel AG”, недостовірними та такими, що порочать ділову репутацію ТОВ “Новотех-Термінал”.

Разом з тим відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, також за наявності  її вини.

За змістом ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Разом з тим, суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постановах „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. № 6 та „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4, згідно яких шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

При цьому суд зазначає, що ТОВ “Новотех-Термінал”, заявляючи зустрічні вимоги про відшкодування Компанією “Intersteel AG” моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., не обґрунтовано, чим саме поширення недостовірних відомостей порочать ділову репутацію товариства. Також відповідач не довів суду наявність винних дій відповідача, що в свою чергу спростовує доводи товариства про заподіяння моральної шкоди.

Відтак, на думку суду, зустрічні позовні вимоги ТОВ “Новотех-Термінал” про стягнення заподіяної моральної шкоди є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковим.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи  докази в сукупності, господарський суд Одеської області вважає, що позовні вимоги Компанії “Intersteel AG” та зустрічні позовні вимоги ТОВ “Новотех-Термінал” не обґрунтовані сторонами, у зв’язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 82-84, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Новотех-Термінал” про перегляд рішення господарського суду від 23.12.2005 р. у справі № 21/197-05-7243 за нововиявленими обставинами задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2005 р. у справі № 21/197-05-7243 скасувати.

3.          У задоволенні позову Компанії „Intersteel AG” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Новотех-Термінал” та Підприємства з іноземними інвестиціями „Айронімпекс-Україна”, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтерпак ЛТД”, про стягнення 197 401, 61 доларів США відмовити.

4.          У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Новотех-Термінал” до Компанії „Intersteel AG” про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Підписано 14.06.2007 р.

Суддя