КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2007                                                                                           № 38/3

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АТЗТ "Дніпроресурс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.02.2007

у справі № 38/3

за позовом                               АТЗТ "Дніпроресурс"

до                                                   Фонд державного майна України

Корпорація "Індустріальний союз "Донбасу"

третя особа відповідача           Відкрите акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний заводім. Петровського"

третя особа позивача

про                                                  визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.02.07 у справі №38/3 (суддя Ю. Л. Власов) в позові Акціонерному товариству закритого типу „Дніпроресурс” до Фонду державного майна України, Корпорації „Індустріальна спілка Донбасу” за участю третьої особи на стороні відповідачів без самостійних позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.12.03 пакета акцій Відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського”  відмовлено.

Рішення, зокрема, мотивовано тим, що спірним договором не порушуються права та законні інтереси позивача; позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував, що зобов’язання Корпорації „Індустріальна спілка Донбасу” щодо погашення боргів кредиторів було встановлено умовами конкурсу, за результатами якого був укладений спірний договір; позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що Господарським судом Дніпропетровської області, в провадженні якого знаходилась справа про визнання Відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” банкрутом, приймалась ухвала про зупинення процесу приватизації пакету акцій, який був предметом продажу за спірним договором і т. ін..

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, посилаючись на наступне:

- висновок суду про те, що оскаржуваний договір ніяким чином не зачіпає та не впливає на права та законні інтереси Позивача безпідставний, оскільки укладений у порушення п. 2 ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна” договір незаконним шляхом позбавив Акціонерне товариство закритого типу „Дніпроресурс” як кредитора отримання належних  йому грошових коштів;

-  порушено ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна”, якою встановлено, що при приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається договір купівлі-продажу, до якого повинні включатися у тому числі зобов’язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу,  щодо погашення боргів. У укладеному договорі було відсутнє зобов’язання  щодо погашення боргів кредиторів, що є порушенням законодавства у галузі приватизації;

-  відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороню (сторонами) вимог, встановлених Цивільним кодексом України, законодавчими актами, а також невідповідність моральним засадам суспільства. При укладенні договору було порушено вимоги ч. 2 п. 11 Закону України „Про приватизацію державного майна”.

У судове засідання по розгляду апеляційної скарги не з’явився представник позивача, про причини нез’явлення суд не повідомив, мотивовані клопотання або заяви з цього приводу від нього не надходили. Матеріали справи свідчать, що позивача належним чином та заздалегідь було повідомлено про час, дату та місце розгляду його апеляційної скарги. Відтак, апеляційна інстанція не вважає перешкодою для розгляду апеляційної скарги у справі № 38/3 відсутність представника позивача.

Представники відповідачів та третьої особи просять рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників відповідачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.08.99 між третьою особою та позивачем був укладений договір, відповідно до якого третя особа продає, а позивач купує металопродукцію, в подальшому-товар, перерахований в протоколі узгодження цін до додатку № 1 до даного договору, який складає його невід’ємну частину, на умовах, викладених в договорі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.01 по справі № Б15/118-2001 був затверджений реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство третьої особи та розпорядника майна було зобов’язано включити до реєстру вимог кредиторів визнані господарським судом вимоги кредиторів.

Відповідно до повідомлення від 26.06.04 розпорядника майна грошові вимоги позивача в розмірі 1404525,20 грн. визнані у повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів третьої особи.

30.12.03 було укладено договір купівлі-продажу № КПП-436 пакета акцій у документарній формі Відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського” кількістю 358930896 шт., що становило 42,26 % статутного фонду, за 65813000 грн., між відповідачем 1 та відповідачем 2, за підсумками конкурсу з продажу державного пакета акцій (протокол засідання комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій третьої особи від 30.12.03 № 2, затверджений відповідачем 1 30.12.03 та наказ відповідача 1 від 30.12.03 № 2396).

Відповідно до п. 11 укладеного договору відповідач 2 зобов’язався  виконати фіксовані умови конкурсу, визначені планом приватизації: п.11.1-здійснити програму технічної реконструкції виробництва, впроваджувати прогресивні технології ВАТ; п. 11.2-не допускати розірвання трудового договору з працівниками  підприємства, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу протягом не менше 6 місяців від дня переходу до нього права власності, за винятком звільнення на підставі п. 6 ст. 40 Кодексу законів про працю або вчинення працівником дій, за які законодавством передбачена можливість звільнення на підставі п. 3, 4, 7, 8 ст. 40 та ст. 41 Кодексу законів про працю; п. 11.3-дотримуватися тих видів економічної діяльності, обсягів виробництва ВАТ, які є на момент підписання договору купівлі-продажу; п.11.4-виконувати мобілізаційні завдання, визначені для ВАТ; п. 11.5-виконувати вимоги Закону України „Про захист економічної конкуренції”; п. 11.6-здійснювати роботи щодо захисту довкілля, дотримуватися екологічних та енергозберігаючих норм, досягти найкращих екологічних результатів.

Суд правильно застосував ст. ст. 26, 31 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” і не прийняв до уваги доводи позивача щодо відсутності порушень прав та законних інтересів Акціонерного товариства закритого типу „Дніпроресурс” при укладенні договору купівлі-продажу пакету акцій та зазначив, що мав місце продаж пакету акцій третьої особи, власником яких була держава; пакет акцій не належав на праві власності або господарського відання третій особі, тому не міг бути включеним до ліквідаційної маси третьої особи як боржника. З урахуванням цього у будь-якому разі визнані вимоги позивача як кредитора Третьої особи не могли бути задоволеними за рахунок продажу пакету акцій.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання апеляційної скарги щодо порушення вимог ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна”, оскільки вказаною нормою встановлено включення до договору зобов’язань при приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу, що не було предметом спірного договору. Крім того, позивачем не надано доказів того, що умовами конкурсу було визначено зобов’язання покупця  щодо погашення боргів. Суд правильно зазначив, що ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна” передбачає включення такого зобов’язання до договору купівлі-продажу лише у разі визначення такого зобов’язання умовами конкурсу.

Безпідставні доводи позивача про порушення при укладенні договору купівлі-продажу п. 6 ст. 11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, чому суд дав належну оцінку.

Проаналізувавши спірний договір купівлі-продажу від 30.12.03 у цілому, апеляційна інстанція вважає, що він укладений у відповідності з чинним на той час законодавством України, підстави для визнання його недійсним відсутні.

З огляду на вищевикладене, підстави для скасування рішення суду згідно зі ст. 104 господарського процесуального кодексу України не вбачаються.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу „Дніпроресурс” на рішення Господарського суду м. Києва від 14.02.07 у справі № 38/3 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 14.02.07 у справі № 38/3 залишити без змін.

3. Справу № 38/3 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

25.04.07 (відправлено)