СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

18.05.2007
Справа №  10/163-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Александрової Л.І. при секретарі
Матирка М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1

до
Відкритого акціонерного товариства ім. Фрунзе

про визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

за участю

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 -
представник;

від відповідача: Назаренко А.М. -
голова правління;

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

в с т а н о в
и в:

У травні 2007 року до господарського
суду Херсонської області з позовом до відкритого акціонерного товариства ім.
Фрунзе про визнання дійсним правочину від 01 серпня 2007 року -договору
купівлі-продажу приміщення диспетчерського пункту, яке знаходиться на території
автогаражу відповідача за адресою: АДРЕСА_1 звернувся приватний підприємець ОСОБА_1,
м. Херсон. Ухвалою від 11.05.2007 року було відкрите провадження у справі.

Позивач просить суд визнати дійсним
укладений між ним та відповідачем зазначений договір від 01 серпня 2006 року
посилаючись на те, що між сторонами спірного договору були узгоджені усі його
істотні умови та здійснено його повне виконання з боку позивача, і зокрема
-  відповідно до пункту 2.3 договору
позивачем до 30 грудня 2006 року було здійснено повну оплату предмету купівлі-продажу
шляхом внесення у касу відповідача 30000,00 гривень вартості придбаного
об'єкту.

Зазначає з посиланням на статті 209
та 657 ЦК України про те, що правочин, вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню у встановлених законом випадках або за домовленістю
сторін і звертає увагу на те, що спірним договором купівлі -продажу
відчужується нерухоме майно, він повинен укладатися в письмовій формі і
потребує обов'язкового нотаріального посвідчення. Крім того, пунктом 2.3  названого договору за згодою сторін
встановлено десятиденний термін для його нотаріального посвідчення з моменту
завершення оплати.

Всупереч закону і умовам договору ВАТ
ім. Фрунзе тривалий час безпідставно ухиляється від його нотаріального
посвідчення, відповідаючи на лист позивача щодо вчинення цієї дії вказує
непередбачені договором причини такої відмови, на другий запит не відповів
взагалі. В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги та
просить господарський суд задовольнити позов.

У наданому в справу відзиві на
позовну заяву відповідач не заперечує проти факту укладання 01 серпня 2007 року
договору купівлі-продажу приміщення диспетчерського пункту, яке знаходиться на
території автогаражу ВАТ ім. Фрунзе за адресою АДРЕСА_1 на умовах, передбачених
договором. Підтверджує здійснення позивачем повної оплати за придбане майно в
обумовлений договором термін. Щодо неможливості виконання зобов'язань в частині
нотаріального посвідчення договору звертає увагу суду на вимушений характер
невиконання зі свого боку цього зобов'язання, оскільки одержані від позивача
гроші були витрачені на сплату боргових зобов'язань перед іншими кредиторами,
грошових надходжень з початку 2007 року не було і в даний час кошти на рахунках
товариства відсутні. В судовому засіданні представник відповідача підтримала
заперечення і просила врахувати наведене при прийнятті рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи
та заперечення сторін, надані у справу докази і відповідні їм правовідносини
суд вважає, що позов приватного підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2
договору купівлі продажу від 01 серпня 2006 року, укладеного між продавцем
-відкритим акціонерним товариством ім. Фрунзе в особі голови правління
товариства Назаренко Г.М. та покупцем - приватним підприємцем ОСОБА_1 продавець
продав, а покупець придбав нерухоме майно -приміщення диспетчерської, яке
знаходиться  на території автогаражу ВАТ
ім. Фрунзе в АДРЕСА_1, за 30 тис. гривень.

Дозвіл на вчинення названого правочину
за вказану суму надано 01 серпня 2006 року на спільному засіданні уповноважених
органів відповідача  - правління та
наглядової ради товариства, протокол НОМЕР_1.

Пунктом 2.3 договору встановлено
кінцевий термін оплати покупцем придбаного нерухомого майна -до 30 грудня 2006
року, після чого правочин протягом десяти днів мав бути нотаріально
посвідченим. При цьому, згідно пункту 2.2 договору, витрати пов'язані з
нотаріальним посвідченням договору, сторони поклали на відповідача.

20 грудня 2006 року згідно
прибуткового касового ордеру НОМЕР_2 та 23 грудня 2006 року згідно прибуткового
касового ордеру позивач сплатив відповідачу повну вартість об'єкту купівлі
-продажу, внісши у касу відповідача 30 тисяч гривень готівкою, виконавши таким
чином у передбачені договором строки свої зобов'язання перед відповідачем.

Листом від 17 січня 2007 року позивач
повідомив відповідача про виконання зобов'язання по оплаті придбаного
приміщення та запропонував останньому призначити дату, час та місце
нотаріального посвідчення договору. У наданій позивачу відповіді від 25 січня
2007 року відповідач, не відмовляючись від правочину та необхідності його
нотаріального посвідчення посилається на неможливість здійснення зазначеної дії
з мотивів відсутності грошових коштів, необхідних для оформлення технічної
документації по цьому та іншим об'єктам на його розрахункових рахунках.

Повторний лист позивача з приводу
здійснення нотаріального посвідчення договору від 01.08.2006 року відповідач
залишив без відповіді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 209 ЦК
України у випадках, встановлених законом, вчинений у письмовій формі правочин
підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога, зокрема, встановлена статтею
657 ЦК України для договорів купівлі - продажу нерухомого майна, яким є
укладений між позивачем та відповідачем по справі договір від 01 серпня 2006
року. Недодержання сторонами вимоги закону щодо нотаріального посвідчення
такого договору тягне згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України його нікчемність.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 220
ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Наявність перелічених обставин
підтверджується наданими у справу та дослідженими під час її розгляду письмовими
доказами та поясненнями представників позивача та відповідача. Суд не приймає
до уваги заперечення відповідача та наведені ним мотиви, які перешкоджають йому
здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі -продажу нерухомого майна
від 01.08.2006 року, оскільки статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання повинно виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу. Відсутність грошових коштів на рахунках відповідача не передбачалася
сторонами як підстава чи поважна причина, що унеможливлює вчинення дій по
нотаріальному посвідченню укладеного правочину.

Керуючись ст. 49, 82 -85
Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив:

в и р і ш и
в:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати договір купівлі -продажу
приміщення диспетчерської, яке знаходиться
на території автогаражу відкритого акціонерного товариства ім. Фрунзе в
АДРЕСА_1, укладеного між відкритим акціонерним товариством ім. Фрунзе та
приватним підприємцем ОСОБА_1 від 01 серпня 2006 року дійсним.

3.Стягнути з відкритого
акціонерного товариства ім. Фрунзе ( вул.. Радянська, 12, с. Великі Копані,
Цюрупинського району Херсонської області) на користь приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) витрати, пов'язані зі сплатою держмита в сумі 85 гривень та 118
гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Л.І. Александрова

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України     21.05.07 р.