СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.03.07                                                                                 Справа № 4/71.

Суддя господарського суду Луганської області Батюк Г.М., при секретарі судового засідання Лукашишиній Т.М.., розглянув матеріали справи за позовом

Лутугинського районного центру зайнятості, м. Лутугине  Луганської області

до  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благодатная Нива», смт. Біле Лутугинського  району  Луганської області

про стягнення  7257 грн. 53 коп.

за участю представників сторін

від позивача     –Максимова М.О. дов. № 18/1-340 від 20.02.07;

від відповідача -  Іванова Л.В., паспорт ЕК 341777.

Суть спору: заявлені вимоги про стягнення з відповідача пеню у сумі 7257грн. 53 коп. до Фонду  загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Позивач  заявою від 22.02.07 № 18/6-350, зданою до суду 23.02.07, збільшив розмір позовних вимог  та просить суд стягнути з відповідача  пеню у сумі 7857грн. 53 коп. до Фонду  загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, зданого до суду 16.03.07, розмір позовних вимог визнав у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Заява позивача щодо збільшення розміру позовних вимог підлягає до задоволення. Позовними вимогами слід вважати вимоги про стягнення з відповідача пеню у сумі 7857грн. 53 коп. до Фонду  загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до Закону України  від 02.03.00 № 1533-ІІІ “Про  загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" ( далі –Закон) роботодавець набуває  статусу  платника страхових внесків  до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття ( далі - Фонд) з дня  реєстрації згідно з пунктом 1 частини другої статті 35 цього Закону та зобов`язаний  своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески (пункт 2 частини  другої статті  35 Закону ).

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому,  та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі здійснюється  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони не досягли примирення.

Оцінивши доводи позивача у їх сукупності, суддя вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача  пеню у сумі 7857грн. 53 коп. до Фонду  загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

З матеріалів справи вбачається, що  відповідач є платником страхових внесків  до Фонду та  зобов’язаний сплачувати  страхові внески.

Відповідно до Закону України від 11.01.01 № 2213-ІІІ “Про  розмір  внесків на деякі  види загальнообов`язкового державного соціального страхування” розмір внесків на загальнообов`язкове державне  страхування на випадок безробіття для роботодавців складає 1,9%, з 31.03.05 – 1,6% (відповідно д о Закону України від 25.03.05 № 2505-IV „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких  інших законодавчих актів України”), з 01.01.06 –1,3% (відповідно до Закону України від 20.12.05 № 3235-IV „Про Державний бюджет України на 2006 рік”) суми  фактичних витрат на оплату праці, 0,5% для найманих працівників.

Частиною другою статті 38 Закону встановлено, що у разі  несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками, у тому  числі  через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або  неповної їх сплати, страхувальники  сплачують суму  донарахованих контролюючим органом страхових внесків  (недоїмки), штраф та пеню.

Згідно з актом перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття  № 82 від 05.12.06  відповідач має  за період з 01.07.05 по 31.10.06  недоїмку по сплаті страхових внесках у сумі 48961 грн. 10 коп. та  пеню  у сумі 7857грн. 53 коп.

Згідно акту звірення заявленої суми від 05.12.06 станом на 01.11.06 заборгованість відповідача перед позивачем  по сплаті страхових внесках  ( недоїмка) складає 48961 грн. 10 коп., пеня у сумі 12554 грн. 72 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 19.01.06 № 6/222 з відповідача на користь позивача стягнуто недоїмку   по сплаті  страхових внесків у сумі 56764 грн. 03 коп. та пеню у сумі 4697 грн. 19 коп. Наказ згідно рішення господарського суду Луганської області від 19.01.06 № 6/222 переданий на виконання до державної виконавчої служби в Лутугинському районі Луганської області та останнім відкрите виконавче провадження щодо виконання вищевказаного наказу суду.

За період з 19.01.06 по 05.12.06 ДВС в Лутугинському районі Луганської області на рахунок позивача були перераховані кошти у сумі 14032 грн. 61 коп., які надійшли на погашення недоїмки, пеня на теперішній час не погашена.

Заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті  пені за період з 19.01.06 по 05.12.06 складає 7857 грн. 53 коп.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пеню у сумі 7857грн. 53 коп. до Фонду  загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

відповідають чинному законодавству, документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи,  тому підлягають до задоволення повністю та стягненню з відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву  розмір позовних вимог визнав у повному обсязі

Згідно зі ст. ст. 112, 136 КАС України у разі визнання відповідачем адміністративного позову суд приймає рішення  про задоволення адміністративного позову за умови, що дії відповідача не суперечать закону або не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що дії відповідача у справі не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний 19.03.07.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 136, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благодатная Нива», смт. Біле Лутугинського  району  Луганської області, вул. Леніна,1, р/р 26005296 в ЛОД АППБ «Аваль», МФО 304007, на користь Лутугинського районного центру зайнятості, м. Лутугине Луганської області, вул. Леніна,89, р/р 1206  в УДК Луганської області, МФО 804013, код платежу 50040100, - пеню у сумі  7857 грн. 53 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано: 19.03.07

Суддя                                                                                Г.М.Батюк