ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2007 р.
Справа № 7/334-4482

16 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання Онуфрієнко М.П.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Іріда плюс”, м. Тернопіль, вул. Паращука, 1, 46000

до відповідача: Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, 46003

за участю представників сторін:

позивача:          Муха Лілія Стефанівна –доручення б/н від 07.11.06р.;

Дручак Олег Миколайович –доручення б/н від 07.11.06р.;

відповідача:          Білий Володимир Володимирович –довіреність № 66974/7/10-015 від 17.10.06р..

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Іріда плюс” звернулося з позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0/28750 від 17.05.2006р., № /1/37434 від 21.06.2006р. та № /2/48221 від 03.08.2006р. прийнятих Тернопільською об’єднаною державною податковою інспекцією якими визначено товариству податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 275 грн. основного платежу та 170 грн. штрафних санкцій.

Представникам сторін в судовому засіданні роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Податкова інспекція проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірні повідомлення-рішення відповідають чинному законодавству, підтвердженням чого є акт позапланової виїзної перевірки № 10012/7/23-422/30691028 від 11.05.2006р. яким встановлено факт порушення позивачем норм Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, у зв’язку з чим правомірно визначено податкове зобов’язання по податку та штрафних санкціях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановлено:

- Тернопільською об’єднаною державною податковою інспекцією, на підставі підпункту „б”, пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-III (далі Закон 2181), прийняте податкове повідомлення-рішення № /0/28730 від 17.05.2006р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю „Іріда плюс” визначено суму податкового зобов’язання за платежем 445 грн. податку на прибуток , з яких  275 грн. податку та 170 грн. штрафних санкцій.

Як зазначає інспекція, підставою для визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток, згідно акту позапланової виїзної перевірки № 10012/7/23-422/30691028 від 11.05.2006р. проведеної на предмет взаєморозрахунків позивача з ТзОВ „Інтеграл” за період з 01.01.2004р. по 31.12.2005р., стало порушення товариством пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5. Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” (далі Закон про оподаткування прибутку), а саме безпідставно завищено валові витрати за 4 квартал 2004р. в суму 1,1 тис. грн., внаслідок чого занижено податок на прибуток за 4 квартал 2004р. на 275 грн., оскільки немає відомостей про наявність у виконавця –ТзОВ „Інтеграл” спеціальних дозволів на виконання ремонтних робіт, а також документально не підтверджено про залучення до виконання договору підряду інших осіб. Також, звертає увагу суду на те, що перевірити наявність в ТзОВ „Інтеграл” документів, що підтверджують фінансово –господарську діяльність пов’язану з позивачем, виявилося неможливим, оскільки в результаті пожежі в приміщенні товариства де вони зберігалися разом з іншими документами, згідно довідки РВ УМНС України в Тернопільській області були пошкоджені і на вимогу інспекції керівником ТзОВ „Інтеграл” не були відновлені та представлені для перевірки.

Позивач заперечує проти доводів інспекції і просить суд врахувати, що товариство віднесло до валових витрат суму наданих ТзОВ „Інтеграл” послуг по виконанню ремонтних робіт на підставі договору підряду та документів що підтверджують його виконання, тобто сума понесених витрат підтверджена документами необхідними для ведення бухгалтерського обліку.

В процесі апеляційного оскарження прийнятого інспекцією рішення № /0/28750 від 17.05.2006р., податковою інспекцією за результатами розгляду скарг позивача прийняті податкові повідомлення –рішення № /1/37434 від 21.06.2006р. та № /2/48221 від 03.08.2006р. якими підтверджені підстави та сума визначеного податкового зобов’язання за попереднім рішенням та встановлено новий граничний строк його сплати: 10 –день від дня їх одержання.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та  наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов  підлягає задоволенню.

При цьому суд  виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, контролюючим органом стосовно сплати податків є податкові органи, які уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податкових зобов’язань платниками податків та здійснювати заходи з погашення податкового боргу;

- до суб’єктів підприємницької діяльності, за порушення норм чинного законодавства, органи державної податкової служби застосовують заходи передбачені Законом 2181, на підставі матеріалів перевірки результати яких оформляються актом документальної перевірки відповідно до „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р. розробленого відповідно до Закону „Про державну податкову службу в Україні”, шляхом приймання  податкових повідомлень –рішень.

Відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Доводи податкової інспекції щодо правомірності прийнятих податкових повідомлень - рішень № /0/28750 від 17.05.2006р., № /1/37434 від 21.06.2006р. та № /2/48221 від 03.08.2006р. є помилковими, оскільки:

-  відповідно до пункту 5.1., пп. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону про оподаткування прибутку валові витрати виробництва та обігу – це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат, з врахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 –5.7 ст. 5. даного закону включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці. Отже, лише у тому разі, якщо у пп. 5.3 –5.7 ст. 5 даного закону міститься пряма заборона щодо включення подібних витрат до валових витрат, таке включення кваліфікується як неправомірне.

До таких обмежень згідно пп. 5.3.1. Закону про прибуток віднесено, включення до валових витрат витрати на потреби не пов’язані з веденням господарської діяльності, якою згідно п. 1.32. ст. 1. даного закону  є будь –яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, та пп. 5.3.9. –витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку. При цьому, не конкретизується які саме документи відносяться до розрахункових, платіжних та інших, вказуючи лише, що відсутність таких документів, позбавляє права платника податків включати понесені ним витрати до складу валових.

Згідно довідки головного управління статистики в Тернопільській області Товариство з обмеженою відповідальністю „Іріда плюс” включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з присвоєнням йому ідентифікаційного коду 30691028, в якій діяльність товариства, відповідно до Державного класифікатора України, затвердженого і введеного в дію наказом Держкомстандарту України від 22.10.1996 року № 441, віднесено до видів економічної діяльності під кодом (КВЕД) 51.64.1 –оптова торгівля офісною технікою і обладнанням, про що зазначено інспекцією і в акті перевірки.

При перевірці інспекцією не встановлено факту, що позивач придбав у ТзОВ „Інтеграл” послуги, не для здійснення господарської діяльності.

Так, позивачем в ІV кварталі 2004р. включено до валових витрат 1100 грн., що складають витрати пов’язані з виконанням умов договору підряду від 01.09.2004р. укладеного між ТзОВ „Іріда плюс”  (Замовник) та ТзОВ „Інтеграл” (Підрядник), відповідно до якого сторони взяли на себе зобов’язання: Підрядник виконує роботи по ремонту орендованого офісного приміщення по вул.. Князя Острозького,14,а згідно складеного та погодженого кошторису в термін з 01.09.2004р. по 20.09.2004р. та забезпечує виконання робіт по акту у відповідності з будівельними нормами і правилами, а Замовник зобов’язується безперервно фінансувати роботи та приймати об’єми виконаних робіт по акту.

Укладений між сторонами договір, за своєю правовою природою, є договором підряду порядок укладення та виконання якого передбачений нормами Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. (далі ЦК України). Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду підрядник зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Виконання сторонами вищезазначеного договору, підтверджується актом перевірки № 10012/7/23-422/30691028 від 11.05.2006р. та первинними бухгалтерськими документами: калькуляція № 1 до договору від 01.09.2004р., акт виконаних робіт від 23.09.2004р. та акт приймання виконаних робіт, згідно яких вартість робіт складає 2992,62 грн. в тому числі 498,77 грн. ПДВ. Вартість робіт в сумі 2992,62 грн. оплачена позивачем платіжним дорученням № 279 від 23.09.2004р., про що свідчить  банківська виписка по особовому рахунку за 23.09.2004р..

Будь-яких посилань на те, що договір, калькуляція, акт виконаних робіт та акт приймання виконаних робіт, платіжні документи та податкові накладні, на підставі яких товариством проведено облік господарських операцій, не відповідають чинному законодавству, яке регулює порядок їх складання із зазначенням конкретного пункту, статті нормативного акту, як це передбачено пп. 2.3.2 п. 2.3. частини другої Порядку, в акті перевірки не зазначено, а також не наведено додаткових обґрунтувань по даному питанню в процесі розгляду справи.

Отже, валові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю „Іріда плюс” підтверджені первинними документами, які містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення, обов’язковість ведення яких передбачена Законом України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та виконанні у  відповідності з „Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку” затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., а тому такі є достатніми для ведення бухгалтерського обліку та підтвердження понесених витрат.

Крім того, неможливість довести належними доказами факт не включення в податкове зобов’язання отриманих від товариства коштів та перевірити наявність копії податкової накладної в ТзОВ „Інтеграл” інспекція підтверджує в акті перевірки, зазначаючи про відсутність документів в продавця послуг, оскільки такі ним не відновлені після пожежі 17.10.2005р. і не представлені податковій інспекції, а тому такий висновок зроблений на припущеннях, що є недопустимим при проведені перевірки.

При таких обставинах, податкова інспекція не довела належними доказами правомірність визначення товариству податкового зобов’язання по податку на прибуток в сумі 275 грн. та 170 грн. застосованих штрафних санкцій, у зв’язку з чим податкові повідомлення –рішення визнаються нечинними.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № /0/28750 від 17.05.2006р., № /1/37434 та № /2/48221 від 03.08.2006р. прийняті Тернопільською об’єднаною державною податковою інспекцією, про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю „Іріда плюс” податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 275 грн. основного платежу та 170 грн. штрафних санкцій.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі   до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя