ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2007
Справа №2-21/7053-2007

За позовом Державного підприємства "Кримське республіканське протизсувне управління", м. Ялта

До відповідача Суб’єкта підприємницької діяльності Бейтуллаєва Ремзі, м. Старий Крим

про стягнення  2 555,92 грн.

Суддя Господарського

Суду Автономної Республіки Крим

С.І. Чонгова

Представники:

Позивач Руденко В.П., начальник ю/в, д/п № 4 від 09.01.2007 р.

Відповідач Бейтуллаєв Ремзі, паспорт ЕЕ № 227443 від 18.04.2000 р.

Сутність спору: Державне підприємство "Кримське республіканське протизсувне управління", м. Ялта, звернулося до Господарського Суду АРК із позовом до Суб’єкта підприємницької діяльності Бейтуллаєва Ремзі, м. Старий Крим, у якому просить стягнути суму заборгованості за договором № 69-Ф в розмірі 2555,92 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов’язані з оплатою державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно укладеного договору, позивач прийняв на себе  зобов’язання виконувати функції  замовника ( в узгоджених межах, строках та платній основі) робіт по відведенню та  капітальному ремонту майна, що знаходиться на його балансі  та яке було передане за Договором № 69 у користування Відповідачу, а відповідач прийняв на себе зобов’язання передавати Позивачу  кошти на відновлення та капітальний ремонт берегоукріплюючих та протизсувних споруд у строки та на  умовах договору № 69-Ф. Однак в порушення умов договору відповідач свої зобов’язання не виконав, у зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість.

У судове засідання з’явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, позовні вимоги не визнає. Відзив на позовні вимоги не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представника позивача, відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2003 року між позивачем - Державним підприємством “Кримське республіканське протизсувне управління” та відповідачем СПД  Бейтуллаєвим Ремзі був укладений договір № 69 на користування  береукріплюючими, протизсувними та пляжними спорудами.

Проте, відповідач заперечує щодо укладення спірного договору, посилаючись на те, що спірний договір їм не підписувався.

Пункт 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди  (частина 1 статті 638 Цивільного кодексу України).

Стаття 639 Цивільного кодексу України визначає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Судом встановлено, що підпис відповідача у договорі явно не співпадає з його власноручним підписом  у паспорті.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд не має підстав вважати спірний договір укладеним належним чином.

Отже, у позивача для стягнення заборгованості відсутні підстави, що зазначені у позовній заяві.

Виходячи з викладеного, вимоги позивача за підставами, викладеними у позовній заяві задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України витрати з оплати державного мита та судові витрати, пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу підлягають віднесенню на позивача.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення оформлено та підписано відповідно до ст. 84 ГПК України 22 червня 2007 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 626, 639, 639  Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова С.І.