СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.07                                                                                 Справа № 18/545н.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаспромпоставка», м. Луганськ

до відкритого акціонерного товариства «Луганське автотранспортне підприємство № 10964», м. Луганськ

про визнання недійсним  плану санації

за участю представників сторін:

від позивача:                    Снегірьов М.А. за дов. від 18.08.2006;

від відповідача:                Лисечко О.С. за дов. від 30.08.2006.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним плану санації боржника (відповідача), який затверджено господарським судом Луганської області ухвалою від 27.03.2006 по справі № 20/90б (про банкрутство відповідача).

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що план санації (його частина про розірвання договорів оренди) суперечить ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

В судовому засіданні 12.12.2006 було оголошено перерву до 12 годин 40 хвилин 09.01.2007.

За клопотанням позивача судом здійснювався звукозапис судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Господарським судом Луганської області розглядається справа № 20/90б про банкрутство відповідача.

Ухвалою від 27.03.2006 по справі № 20/90б господарським судом був затверджений план санації боржника (відповідача).

Планом санації передбачено, що одним із заходів відновлення платоспроможності боржника є розірвання договорів оренди, які укладені між позивачем та відповідачем, так як вони є збитковими для боржника.

Позивач вважаючи, що план санації боржника, в частині необхідності розірвання договорів оренди, є незаконним, оскаржив ухвалу господарського суду від 27.03.2006 по справі № 20/90б про затвердження плану санації до апеляційної, а потім до касаційної інстанції.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 01.06.2006 та ухвалою Вищого господарського суду України від 06.09.2006 ухвала господарського суду від 27.03.2006 по справі № 20/90б, якою затверджено план санації божника, була залишена в силі.

Позивачем пред’явлено позов про визнання недійсним плану санації боржника (відповідача), який затверджено господарським судом Луганської області ухвалою від 27.03.2006 по справі № 20/90б (про банкрутство відповідача).

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що план санації (його частина про розірвання договорів оренди) суперечить ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ч. 5 ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»план санації боржника затверджується господарським судом, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Необхідність затвердження плану санації господарським судом встановлена законом саме для перевірки плану санації на відповідність його вимогам законодавства.

Тобто, якщо план санації відповідає вимога закону, він затверджується судом і навпаки.

При чому, ухвала про затвердження плану санації може бути оскаржена.

Ухвалою від 27.03.2006 по справі № 20/90б господарським судом був затверджений план санації боржника (відповідача).

Таким чином, питання про законність плану санації відповідача вже розглядалося господарським судом і суд не встановив підстав для відмови у затвердженні плану санації.

Тобто суд дійшов висновку про законність плану санації.

Законність та обґрунтованість ухвали суду, якою затверджено план санації, перевірялася апеляційною та касаційною інстанцією (ухвала залишена без змін).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до параграфа 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 (рішення чинне з 06.11.2002) в справі «Совтрансавто-Холдінг»проти України»у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну  силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в рішенні Суду по справі «Брумареску проти Румунії», параграф 61).

Ухвала від 27.03.2006 по справі № 20/90б про затвердження плану санації боржника (відповідача) набрала законної сили.

Затвердження судом плану санації боржника свідчить про те, що цей план санації не суперечить вимогам законодавства.

Вказаний план санації також не суперечить ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(позивач в позовній заяві вказав, що план санації суперечить саме статті 18 зазначеного Закону).

За таких обставин, в позові слід відмовити за його необґрунтованістю та безпідставністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Клопотання позивача про заборону відповідачу та іншим особам вчиняти дії по виконанню плану санації відповідача, відхиляється в зв’язку з його безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

09 січня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 15 січня 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                   В.В. Корнієнко