ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" травня 2007 р.
Справа №  15/204

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Мохонько К.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ВАТ „Полтаваобленерго” в особі Кременчуцької філії м. Кременчук, Полтавської області

до відповідача: ВАТ „Світловодський завод теплоізоляційних і будівельних матеріалів” смт. Власівка, Світловодського району, Кіровоградської області

про стягнення 13409 грн. 29 коп.

Представники сторін:

від позивача – не з’явився

від відповідача – не з’явився

В судовому засіданні 23.05.07р. оголошувалась перерва на 24.05.07р. на 17 годину 00 хвилин.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 6957 грн. 84 коп. боргу за спожиту електроенергію, 5996 грн. 22 коп. боргу за перевищення договірної величини потужності, 269 грн. 11 коп. пені, 186 грн. 12 коп. інфляції. В судовому засіданні 23.05.07р. представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в усній формі позов визнав. В судове засідання 24.05.07р. представники сторін не з’явились, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином сповіщені про час і місце розгляду справи, що підтверджується власноруч написаною заявою про оголошення перерви по справі.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Вивчивши матеріали справи господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір про постачання електричної енергії № 372 від 16.05.03р. Постачальник електричної енергії постачає її споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі за умовами договору та додатками до нього. Під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України, діючими нормативними актами та Правилами користування електричною енергією. Споживач зобов’язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків” та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії”. Укладені до цього договору додатки, а також повідомлення про встановлення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії та потужності є невід’ємними частинами цього договору. Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2003 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Додатком до договору є обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу (відповідачу) на 2006 рік,  який підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Згідно зі ст. 161 ЦК УРСР зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона / постачальник / зобов’язується надавати другій стороні / споживачеві, абонентові / енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач / абонент / зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За спожиті в січні 2006 року 36884 кВт/год електроенергії позивачем виставлений відповідачу рахунок № 372 від 01.02.06р. на суму 12127 грн. 46 коп. З врахуванням переплати відповідача станом на 01.01.06р. в сумі 4992 грн. 86 коп., борг відповідача перед позивачем за спожиту в січні 2006 року електроенергію становить 7134 грн. 60 коп. / 12127 грн. 46 коп. – 4992 грн. 86 коп. = 7134 грн. 60 коп. /. В березні 2006 року відповідачем спожито електричної енергії на суму 823 грн. 24 коп., а оплачено в сумі 1000 грн. Таким чином, борг відповідача становить 6957 грн. 84 коп. / 7134 грн. 60 коп. + 823 грн. 24 коп. - 1000 грн. = 6957 грн. 84 коп. /.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляційних втрат становить 186 грн. 12 коп.

Як передбачено ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення стосовно стягнення штрафу та пені містяться в ст. ст. 230, 231 ГК України.

Пунктом 10 Додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.05.03р. передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується.

Сума пені з врахуванням суми боргу, ст. ст. 232, 343 ГК України становить 250 грн. 07 коп.

Згідно розділу 2 договору від 16.05.03р. сторони домовились, що під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України, діючими нормативними актами та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

В силу ч. 9 ст. 27 названого Закону санкції, передбачені ч. 5 ст. 26 застосовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам затвердженого постановою КМУ від 24.03.99р. / в редакції постанови КМУ від 09.04.02р. № 475 /, за підсумками місяця гранична величина споживання електричної енергії для споживачів коригується до рівня фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання. При цьому, вказаний порядок не передбачає направлення споживачу повідомлення про коригування величини обсягу споживання електричної енергії.

Згідно п. 13 названого Порядку, споживачі у разі перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами 5 і 6 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”.

В пункті 8 Додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.05.03р. передбачено, що у випадку перевищення споживачем договірної величини електричної потужності постачальник в присутності уповноваженого представника споживача складає відповідний акт. Споживач оплачує постачальнику електричної енергії п’ятикратну вартість величини перевищення відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”.

На січень 2006 року договірна величина споживання для відповідача, з врахуванням листа відповідача від 29.12.05р., встановлена в розмірі 15000 кВт/год. Відповідачем спожито 36884 кВт/год.

Представниками сторін складений акт № 372/01 від 01.02.06р. в якому зафіксовано перевищення споживання договірної величини електроенергії в розрахунковому періоді 21884 кВт/год. Акт підписаний представниками сторін без зауважень чи заперечень.

1 лютого 2006 року відповідачу виставлений рахунок № 372 на оплату спожитої електроенергії понад договірну величину на суму 5996 грн. 22 коп., який отриманий представником відповідача, але не оплачений.

Сторони не подали господарському суду доказів про визнання недійсним повністю або частково укладеного між ними договору про постачання електричної енергії від 16.05.03р. Докази про розірвання вказаного договору в добровільному порядку теж відсутні.

Сторони не подали господарському суду доказів про визнання недійсним пункту 8 Додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.05.03р.

Сторони, в тому числі і відповідач, не подали господарському суду доказів оплати в добровільному порядку суми позовних вимог.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 10.10.06р. постанову господарського суду від 15.03.06р. про визнання банкрутом ВАТ „Світловодський завод теплоізоляційних та будівельних матеріалів” скасовано та зобов’язано комітет кредиторів боржника розглянути на своїх зборах питання про застосування до боржника процедури санації або мирової угоди і подати до суду відповідне клопотання та примірник протоколу зборів комітету кредиторів не пізніше 20.11.06р. При цьому, зобов’язано арбітражного керуючого Заболотного Г.В. до відкриття судом нової процедури забезпечити збереження майна боржника.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.02.07р. постанова господарського суду Кіровоградської області по справі про банкрутство ВАТ „Світловодський завод теплоізоляційних та будівельних матеріалів” від 10.10.06р. скасована.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 23.04.07р. поновлено провадження у справі про банкрутство ВАТ „Світловодський завод теплоізоляційних та будівельних матеріалів”.

З врахуванням пунктів 8.13, 8.14 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 04.06.04р. № 04-5/1193 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ч. 2 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на   відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 161 ЦК УРСР, ст. ст. 526, 625, 655, 692, 712, 714 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику” ст. ст. 32-34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ „Світловодський завод теплоізоляційних і будівельних матеріалів” смт. Власівка вул. Молодіжна 65 Світловодського району, Кіровоградської області р/р 1001 в „УІБ” м. Світловодськ МФО 323505 на користь ВАТ „Полтаваобленерго” м. Полтава в особі Кременчуцької філії м. Кременчук вул. 60 років Жовтня 8 Полтавської області розподільчий рахунок № 1415 МФО 331144 „ПІБ” м. Кременчук код 25717118 – 6957 грн. 84 коп. боргу, 5996 грн. 22 коп. за перевищення договірної величини потужності; на поточний рахунок № 4266 МФО 331401 в КФ КБ „Приватбанк” код 25717118 – 186 грн. 12 коп. інфляційних втрат, 250 грн. 07 коп. пені, 133 грн. 90 коп. сплаченого державного мита, 117 грн. 83 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя