ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 р.
№ 05-5-8/1063

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової –головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
Сполітака А.М. дов. від 27.02.07 р.

відповідачів
Божкова Т.І. дов. від 06.02.07 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання

Військового прокурора Вінницького гарнізону

на постанову
від 21 березня 2007 року Київського апеляційного господарського суду

у справі
№05-5-8/1063 господарського суду міста Києва

за позовом
Військового   прокурора   Вінницького    гарнізону    в   інтересах держави   в   особі   Військової   частини   А0215   (командування Повітряних Сил Збройних Сил України)

до

про

Дочірнього підприємства державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорг" Державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми "Укрінмаш"

стягнення 18 623,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Вінницького гарнізону звернувся до господарського суду м. Києва з позовом в інтересах Держави в особі військова частина А0215 (командування Повітряних Сил Збройних Сил України) до Дочірнього підприємства державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" - державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми “Укрінмаш".

Ухвалою  господарського суду міста Києва від 30.01.2007 позовні   матеріали повернуто без розгляду на підставі пункту 1  частини 1 статті 63 Господарського процесуального Кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що вимоги фактично заявлені в інтересах військової частини А0215, яка є юридичною особою, а спірні правовідносини не пов'язані з захистом інтересів держави.

За апеляційним поданням в.о. військового прокурора Вінницького гарнізону Київський апеляційний господарський суд постановою від                       21 березня 2007 року ухвалу господарського суду міста Києва від 30.01.2007 залишив без змін, а апеляційне подання - без задоволення з тих же підстав, а також зазначив, що відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99 прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Військовий прокурор Вінницького гарнізону подав до Вищого господарського суду України касаційне подання, в якому просить ухвалу господарського суду м. Києва від 30 січня 2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21 березня 2007 року у справі                           № 05-5-8/1063 про повернення позовної заяви військового прокурора Вінницького гарнізону в інтересах Держави в особі Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина А0215) до Дочірнього підприємства державної компанії з експорту та Імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" - державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми “Укршмаш” - скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду м. Києва, мотивуючи подання доводами про неправильним застосуванням норм процесуального права.

Заявник наголошує на тому, що Військова частина А0215 є органом виконавчої виконавчої влади і військового управління, оскільки відповідно до Закону України “Про внесення змін до статті 3 Закону України “Про Збройні Сили України”, Указу Президента України від 10.06.2004 № 641, вона є видом Збройних Сил України - Повітряними Силами Збройних Сил України.

Згідно Указу Президента України від 15.12.1999 N 1572/99 “Про систему центральних органів виконавчої влади” центральні органи виконавчої влади можуть, мати свої територіальні органи, які наділені функціями виконавчої влади на місцях та діють від імені центрального органу виконавчої влади в межах наданих повноважень. Такими органами в системі Міністерства оборони України є види Збройних Сил України, яким і є військова частина А0215 (командування Повітряних Сил Збройних Сил України).

Тобто, військова частина А0215 (командування Повітряних Сил Збройних Сил України), як територіальний орган центрального органу виконавчої влади - Міністерства оборони України, наділена повноваженнями органу виконавчої влади на місцях і фактично являється органом виконавчої влади.

Заслухавши суддю –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі по даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно частини 2 статті 361 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-ХІІ підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними і державою.

Відповідно до пункту 3 частини 1, частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 року №3-рп/99 у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, Військовий прокурор Вінницького гарнізону звернувся до господарського суду м. Києва з позовом в інтересах Держави в особі військової частини А0215 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України ), при цьому орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не зазначив.

Відповідно до пункту 3 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України від 22.05.2002 № 04-5/570 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" у  випадках  неправильного  визначення прокурором (його заступником) позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Таким чином господарські суди дійшли правильного висновку про залишення позову військового прокурора Вінницького гарнізону в інтересах Держави в особі військової частини А0215 (командування Повітряних Сил Збройних Сил України) до Дочірнього підприємства державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" - державної госпрозрахункової зовнішньоторговельної та інвестиційної фірми “Укрінмаш”, в зв'язку з чим, з урахуванням мотивів, викладених у даній постанові, касаційна інстанція не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали та постанови.

Заперечення, викладені в касаційній скарзі касаційна інстанція не приймає до уваги, оскільки прокурор помилково ототожнює орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах з органом військового управління.

Статтею 3 Закону України "Про Збройні сили України" передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Організаційно Збройні  Сили  України  складаються з органів військового управління, об'єднань, з'єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Органами військового управління є Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), об'єднаннями, з'єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління зазначених центральних органів виконавчої влади, а також військові комісаріати, що забезпечують виконання законодавства з питань загального військового обов'язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Наказом Міноборони від 16.07.1997 N 300 "Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України" передбачено, що під військовими частинами слід розуміти частини, які входять до складу з'єднань, окремі частини, кораблі, установи, військово-навчальні заклади, об'єкти та організації Збройних Сил України, які ведуть своє господарство, а також адміністративно-господарські частини, відділення, відділи, управління та інші господарські підрозділи, органи військового управління відповідних рівнів, на які покладені завдання щодо матеріального та технічного забезпечення діяльності цих органів та їх особового складу.

Пункт 5 Указу Президента України від 15.12.1999 року N 1572/99 “Про систему центральних органів виконавчої влади", на який посилається прокурор, передбачає, що центральні органи виконавчої влади можуть мати свої територіальні органи, що утворюються, реорганізовуються і ліквідовуються в порядку, встановленому законодавством, а військові частини відносяться до військових формувань, входять до складу Збройних Сил та підпорядковані Міністерство оборони України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1              статті 1119, статтею 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва від 30.01.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2007 року у справі                № 05-5-8/1063 господарського суду міста Києва залишити без змін, а касаційне подання Військового прокурора Вінницького гарнізону –без задоволення.

Головуючий                                                                      Т.Дроботова

Судді                                                                                          Н.Волковицька

Л.Рогач