ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2007                                                                                   Справа № 41/16-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лотоцької Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

Секретар судового засідання Ролдугіна Н. В.

За участю представників сторін, які були присутні у судовому засіданні 17.04.2007 року:

від позивача:  Становова Ю.В. юрисконсульт, довіреність №ЦХП -18/461  від 21.02.07;

від відповідача:  Первушин Ю.Ю. адвокат, довіреність №б/н  від 02.12.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від  13.02.2007 року у справі № 41/16-07

за позовом: Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства «Промтехмонтаж»Корпорації «Дніпрококсохіммонтаж», м. Дніпродзержинськ

про стягнення 266 985,92 грн. безпідставно отриманих коштів та штрафу за користування коштам в сумі 3 364,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року позивач звернувся в господарський суд  Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 266 985,92 грн. та штрафу за користування коштам в сумі 3 364,02 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007 року (суддя Орешкіна Е. В.) провадження у справі припинено на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007 року скасувати та винести постанову, якою справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що договір від 10.03.2005 року № ЦХП-02-01205-01, який був укладений сторонами до 31.12.2005 року, виконано в повному обсязі, а переплата  коштів позивачем на розрахунковий  рахунок відповідача виходить за межі дії цього договору, на підставі чого позивач вважає, що  до спірного питання неможливо застосовувати будь-які положення, закріплені договором від 10.03.2005 року № ЦХП-02-01205-01, тому суд першої інстанції при винесені оскарженої ухвали помилково застосував пункт 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

У судовому засіданні, яке ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.03.2007 року було призначено на 17.04.2007 року, оголошувалась перерва до 26.04.2007 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

10.03.2005 року між Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” –замовник та Дочірнім підприємством  «Промтехмонтаж»Корпорації «Дніпрококсохіммонтаж»- постачальник був укладений договір № ЦХП-02-01205-01, відповідно до якого постачальник зобов’язався поставити та передати у власність, а замовник прийняти й оплатити продукцію в асортименті та кількості відповідно до специфікацій до даного договору.

Загальна сума договору з урахуванням додаткової угоди № 6 від 21.12.2005 року складає 2 513 869,20 грн.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що будь-який спір, що виникає з приводу цього договору або у зв’язку з цим, підлягає передачі на розгляд і остаточному вирішенню його у постійно діючому Третейському суді при Корпорації «Юртранссервіс».

На виконання умов договору відповідач  в період березень-грудень 2005 року  здійснив поставку передбаченої договором продукції.

Позивач в оплату  за отриману продукцію у цей же період здійснював розрахунки шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача платіжними дорученнями з посиланням в платіжних дорученнях в розділі «призначення платежу»оплата  за емаль ПФ-115 згідно договору № ЦХП-02-01205-01 від 10.03.2005 року.

Позивачем  було виявлено, що  здійснюючи  розрахунки, він переплатив відповідачу 266 982, 92 грн., які він просив стягнути з відповідача.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб.

При розгляді справи було встановлено, що  між сторонами досягнута згода, викладена у пункті 10.1 договору № ЦХП-02-01205-01 від 10.03.2005 року щодо передачі спору, що виник з приводу договору або у зв’язку з виконанням договору на вирішення третейського суду.

Враховуючи приписи глави 50 Цивільного кодексу України зобов’язання за договором не припинялися, оскільки постачальником не була поставлена продукція в передбаченому умовами договору обсязі.

Розрахунки здійснювались позивачем в межах договору.

За таких обставин, спір між сторонами виник у зв’язку з виконанням договору.

З урахуванням викладеного суд обґрунтовано припинив провадження у справі на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вищенаведене ухвала прийнята господарським судом з правильним застосуванням норм процесуального права, в зв’язку з чим правові підстави, передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для скасування оскаржуваної ухвали, відсутні.

Керуючись статтями 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від  13.02.2007 року у справі № 41/16-07  залишити без змін.

Головуючий суддя                                                    Л. О. Лотоцька

Суддя                                                                           Р. М. Бахмат

Суддя                                                                           О. С. Євстигнеєв