ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 8/145ад.
Суддя  господарського суду Луганської області Середа
матеріали справи за позовом
Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Луганській
області, місто Луганськ, -
до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, місто Щастя місто Луганськ,
за участю Третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -Державної
податкової інспекції у Жовтневому районі міста Луганська, -
про стягнення 6390 грн. 00 коп.,
при секретарі судових засідань
в присутності представників сторін:
Чернявська Т.І. -головний державний податковий інспектор, - довіреність
№961/21-130 від 11.04.07 року;
від відповідача  - не прибув;
від третьої особи  - не прибув, -
суть спору: Регіональним управлінням
Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України у Луганській області (РУ
ДААК, - позивач) заявлено вимогу про стягнення  з відповідача  фінансових санкцій у  сумі
6390 грн. 00 коп., застосованих щодо нього  на підставі його рішення про застосування
фінансових санкцій НОМЕР_1 від 14.04.04 року, не сплачених відповідачем до
державного бюджету у встановлений законом строк.
Відповідно до ст. 111 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі -КАСУ) попереднє судове
засідання призначене та фактично відбулося 03.04.07 року, до якого позивач та
відповідач не прибули.
13.04.07 року позивач звернувся до
суду з заявою про заміну сторони правонаступником (вих. №975/21-130 від 13.03.07
року), оскільки  РУ ДААК за станом на час
розгляду цього спору реорганізовано та переіменовано.
Реорганізація здійснена на підставі:
постанови Кабінету Міністрів України
від 24.01.07 року №58 «Про реорганізацію Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів»;
наказу Державної податкової
адміністрації України від 31.01.07 року №43 «Про зміни в організаційній
структурі органів ДПС».
Факт реорганізації, крім вищезгаданих
нормативних актів, підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію  Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової адміністрації України у Луганській області (далі
-РУ ДСАТ), виданим виконавчим комітетом Луганської міської ради 06.04.07 року,
Факт припинення державної реєстрації
РУ ДААК підтверджується  фактом внесення
У зв'язку з викладеним судом
здійснено заміну позивача по цьому спору в особі РУ ДААК -на його
правонаступника в особі Регіонального управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом  спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Луганській області (далі
-РУ ДСАТ, - позивач).
На підставі ст. 150 КАСУ розгляд
справи було відкладено з 17.04.07 року
до 04.05.07 року, - у зв'язку з неявкою відповідача.
Представником позивача заявлено  клопотання про відмову від здійснення
фіксації судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст.41
та пункту 2-1 розділу VІІ „Прикінцеві та перехідні положення” КАСУ, судом його
У судовому засіданні він  позов підтримав.
на позов та витребувані документи не надав, позовні вимоги не оспорив, до
судового засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив,
хоча належним чином був поставлений до відома про дату, час та місце судових
Суд дійшов висновку про належне
повідомлення відповідача про дату, час та місце судових слухань з огляду на
1)згідно матеріалам справи,
юридичною адресою відповідача є АДРЕСА_1;
2) 12.03.07 року  за вих. №368; 10.04.07 року за вих. №530 та
23.04.07 року за вих. №644  судом на цю
адресу спрямовано ухвали  про призначення
справи до судових слухань;
3)оператором поштового зв'язку до
суду повернуто всі  ці поштові
відправлення з службовою поміткою «за зазначеною адресою не проживає»;
4)У зв'язку з викладеним суд
керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг поштового зв'язку,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.02 року №1155,
поштові відправлення можуть бути
повернені об'єктом поштового зв'язку за зворотною адресою у разі письмової
заяви відправника,  письмової відмови
адресата, смерті адресата (одержувача), неможливості вручення через відсутність
адресата (одержувача) чи закінчення встановленого терміну зберігання.
З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що ним вжито вичерпних заходів, спрямованих на повідомлення
відповідача про дату, час та місце судових слухань, а тому, керуючись ст.ст.
40, 49, 51, частиною 6 ст. 71 та ст. 86 КАСУ, він вважає за можливе здійснити
розгляд спору по суті за відсутності відповідача, - на підставі наявних у
справі доказів.
І.Заслухавши представника
позивача, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,
суд  дійшов  наступного.
19.03.2003 року виконавчим комітетом
Щастинської міської ради міста Луганська громадянка ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована в
якості суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи (далі
-СПД ОСОБА_1, - відповідач), про що зроблено реєстраційний  запис
НОМЕР_3 та внесено його до ЄДР.
Цей факт підтверджується  відповідним свідоцтвом.
08.07.2004 року фахівцями РУ ДААК (назва -на час здійснення перевірки) на
підставі посвідчень на  право проведення
перевірки  №№318 та 320 від 08.07.04
року, в присутності ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, здійснено перевірку СПД НОМЕР_2 щодо
додержання нею у своїй діяльності чинного законодавства щодо наявності ліцензій
на виробництво спирту етилового, здійснення роздрібної і оптової торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими виробами; цільового використання спирту
етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; виявлення порушень
встановлених правил торгівлі підакцизними товарами; наявності сертифікатів
відповідності та якості або сертифікатів про визнання; наявності свідоцтва про
державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності; дотримання стандартів;
маркування підакцизних товарів, а також з інших питань, що регулюють
виробництво та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в
Україні - у належній їй господарській одиниці -кіоску,  розташованому у місті  Щастя, вул. Донецька (район міської лікарні).
В ході перевірки було виявлено  факти здійснення роздрібної торгівлі:
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності  ліцензії на право
здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, -
чим порушено вимоги ст. 15  Закону України
від 19.12.95 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами»(далі -ЗУ №481/95-ВР);
алкогольними напоями та тютюновими
виробами  без наявності засвідчених
постачальником сертифікатів відповідності або сертифікатів про визнання, - чим
порушено вимоги ст. 10 ЗУ №481/95-ВР; пункт 5 Правил роздрібної торгівлі  алкогольними напоями, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 30.07.96 року №854 та пункти 8 і 9 Правил
роздрібної торгівлі тютюновими виробами. затверджених постановою КМУ від
24.07.02 року №218.
результатами перевірки 08.07.04 року РУ ДААК складено акт НОМЕР_4ё в якому
відображено всі ці порушення.
додаткам до акту під час перевірки в магазині виявлено 4 найменування алкогольних
напоїв на загальну суму 38,80 грн. та 6 найменувань тютюнових виробів загальною
У своїх письмових поясненнях від
08.07.04 року СПД ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 повністю підтвердили
зафіксовані у ньому факти.
Акт перевірки ними підписано без заяв
14.07.2004 року РУ ДААК у зв'язку з
виявленими порушеннями чинного законодавства
винесено рішення про застосування фінансових санкцій НОМЕР_1, згідно
якому щодо СПД НОМЕР_2 за порушення вимог ст. 10 та частини 10 ст. 15
Закону України  від 19.12.95 року
№481/95-ВР, на підставі абзаців 5 та 6 частини 2  ст. 17 цього Закону  застосовано штрафні санкції у сумі
6800,00 грн., у тому числі за здійснення роздрібної торгівлі:
алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення такої торгівлі
-у розмірі 1700 грн. за кожне порушення, - а всього на суму 3400 грн.;
алкогольними напоями та тютюновими
виробами  без наявності засвідчених
постачальником сертифікатів відповідності або сертифікатів про визнання -у
розмірі 1700 грн. за кожне порушення, - а всього на суму 3400 грн.
Загальна сума застосованих штрафних
(фінансових) санкцій склала 6800 грн.
Будь-які докази оскарження
відповідачем цього рішення, визнання його нечинним або скасування - у справі
Суд дійшов висновку, що
відповідачем частково вжито заходів, спрямованих на сплату до бюджету суми
штрафних (фінансових) санкцій, оскільки позов заявлено на суму 6390 грн., в той
час, як загальна сума  застосованих
санкцій складала 6800 грн.
ІІ.Дослідивши та оцінивши наявні у
справі докази, суд вважає, що рішення про застосування щодо відповідача
штрафних (фінансових) санкцій позивачем прийнято правомірно з огляду на
1. Згідно частині 10 статті
15 ЗУ №481/95-ВР, роздрібна торгівля
алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися
суб'єктами підприємницької  діяльності
всіх форм власності, в тому числі її виробниками, лише за наявності у них
2.За порушення вимоги,
викладеної у статті 15 названого Закону,
абзацом 5 частини 2 ст. 17 ЗУ №481/95-ВР передбачено сплату фінансової
санкції у вигляді штрафу у розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але
не менше 1700 грн. 00 коп.
Під час  проведення перевірки встановлено, що вартість
партії алкогольних напоїв, виявлених у кіоску, становила 38,80 грн., - звідси
200% становлять 79,60 грн.; тютюнових виробів - 69,90 грн., - звідси 200%
становлять 139,80 грн.
У зв'язку з викладеним РУ ДААК
правомірно  застосовано  правило абзацу 5 частини 2  ст.17 ЗУ №481/95-ВР, - тобто визначено
штрафні (фінансові) санкції за кожний факт здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії
у сумі 1700 грн. за кожний факт порушення.
3.Частиною 1 ст.10 Закону
України №481/95-ВР (у редакції, чинній на час здійснення перевірки та прийняття
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) передбачено, що спирт
етиловий, коньячний і плодовий, спирт етиловий ректифікований виноградний,
спирт етиловий ректифікований плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби
підлягають підтвердженню відповідності в законодавчо врегульованій сфері шляхом
сертифікації.

Згідно ЗУ №2189-ІУ від 18.11.04
року  абзац шостий частини 2 ст. 17
ЗУ №481/95-ВР виключено, але виключено після
18.11.04 року,  - на час  же здійснення РУ ДААК перевірки та прийняття
рішення  про застосування  до СПД НОМЕР_2 штрафних (фінансових) санкцій,
- тобто на 08-14.07.04 року, абзац шостий частини 2 ст.17 ЗУ №481/95-ВР був
чинним, - тобто спірне рішення НА ЧАС ЙОГО ВИНЕСЕННЯ було правомірним.

З огляду на викладене суд при вирішенні
цього спору керується статтею 58 Конституції України, згідно якій закони та
інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли
вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, - що фактично має місце
у даному випадку по цій справі.

Отже, позов у частині стягнення з
відповідача  штрафних (фінансових)
санкцій за порушення ним  вимог ст. 10 ЗУ
№481/95-ВР, - задоволенню НЕ ПІДЛЯГАЄ з вищенаведених підстав.

ІІІ. Вирішуючи спір у
частині стягнення з відповідача у судовому порядку суми штрафних (фінансових)
санкцій, застосованих до нього  РУ
ДААК  за порушення вимог частини 10
ст.15 цього Закону, суд вважає, що позов також НЕ підлягає задоволенню з огляду
на  наступне.

1.На думку суду, у даному випадку
підлягає застосуванню правило ст. 250 Господарського кодексу України (далі
-ГКУ),  якою передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести
місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення
господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як сказано у абз. 3 частини ст. 239
ГКУ, органи державної влади та місцевого самоврядування відповідно до своїх
повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до
суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції:

(..) адміністративно-господарський
штраф;

Частина 1 ст. 241 ГКУ надає визначення
поняття адміністративно-господарського штрафу:

адміністративно-господарський штраф
-це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного
бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської
діяльності.

Визначення поняття господарської
діяльності викладено у частині 1 статті 3 ГКУ, згідно якій під
господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру,
що мають цінову визначеність.

Матеріалами справи належним чином
доведено, що відповідачем припущено порушення чинного законодавства саме у
сфері господарської діяльності -при здійсненні роздрібної торгівлі  алкогольними напоями та тютюновими виробами.

2.Матеріалами справи (актом
перевірки НОМЕР_4 від 08 липня 2004 року)
належним чином доведено, що ФАКТ вчинення порушення  ВИЯВЛЕНО 08 ЛИПНЯ 2004 року.

З огляду на цю обставину позивачу
належало керуватися вищецитованим правилом статті 250 ГКУ, а саме: впродовж
ШЕСТИ МІСЯЦІВ З ДНЯ ВИЯВЛЕННЯ ПОРУШЕННЯ, - тобто НЕ ПІЗНІШЕ 08 СІЧНЯ 2005 року,
-  вжити всіх належних та можливих
заходів, спрямованих на стягнення з відповідача застосованих щодо нього
штрафних (фінансових) санкцій.

Суд не сприймає як доказ те, що
позивач, згідно його твердженням, вчасно звернувся до суду з цим позовом,
посилаючись при цьому на те, що про несплату відповідачем застосованих щодо
нього штрафних (фінансових) санкції йому стало відомо 03.03.07 року з
повідомлення ДПІ у Жовтневому районі міста Луганська (вих. №3647/234 від
03.03.07 року), - оскільки у даному випадку мова йде не про ПРАВО позивача НА
ЗВЕРНЕННЯ з позовом до суду, а ПРО СТЯГНЕННЯ адміністративно-господарського
штрафу у вигляді  штрафних (фінансових)
санкцій за порушення вимог ст. 15 ЗУ №481/95-ВР.

При цьому суд виходить з того, що
норма статті 250 ГКУ:

передбачає, що штрафні (фінансові)
санкції до суб'єкта господарювання можуть бути застосовані не пізніше одного
року з дня вчинення порушення чинного законодавства у сфері господарювання та
не пізніше шести місяців з дня виявлення цього порушення, при цьому
законодавець не ототожнює  дату вчинення
та дату виявлення правопорушення (хоча вони можуть співпадати), - він встановив,
що основною у цій ситуації є ДАТА ВИЯВЛЕННЯ правопорушення, і саме з неї
починається відлік шестимісячного строку;

НЕ передбачає можливості стягнути з
порушника штрафні (фінансові) санкції ВПРОДОВЖ ОДНОГО РОКУ з ДНЯ ВИЯВЛЕННЯ;

НЕ містить посилання на те, що цей
термін треба рахувати з дня прийняття компетентним органом відповідного РІШЕННЯ
про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того,  частиною 2 статті 223 ГКУ встановлено, що
строки застосування адміністративно-господарських санкцій до суб'єктів
господарювання встановлюються цим Кодексом.

Норма, викладена у частині першій
цієї ж статті ГКУ, НЕ стосується реалізації у судовому порядку СТРОКІВ
застосування адміністративно-господарських санкцій, - що законодавцем
спеціально підкреслено шляхом включення до статті 223 ГКУ частини другої.

2.1.Позивач звернувся до суду з
позовом 06.03.07 року, що підтверджується його позовною заявою (вих.
№578/21-130 від 05.03.07 року, яку здано до суду 06.03.07 року).

Будь-які об'єктивні докази
поважності причин пропуску шестимісячного строку ним до суду не надано; з
клопотанням про його продовження він до суду не звернувся.

За таких обставин позов НЕ
підлягає задоволенню в цілому.

Відповідно до частини 4 ст.94 КАС
України суд не стягує з Відповідача
судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що
позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93
“Про державне мито”  при зверненні до
суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, частини 1
ст. 58 Конституції України; статтей 223, 241 та 250 Господарського кодексу
України, керуючись ст.ст. 94, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в  и в :

у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС
України  за згодою представника позивача
у судовому засіданні 04.05.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанова набирає законної сили
після  закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде
подано.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному  обсязі  відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з
дня  складення  в
повному обсязі. Апеляційна
скарга  на  постанову
суду першої інстанції подається протягом
двадцяти  днів  після
подання  заяви   про
апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі
складено та підписано 10.05.2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа