ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.07                                                                                           Справа № 4/784-26/150

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінанс-Плюс”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Папітекс”, смт. Брюховичі             м. Львів

Про стягнення 25 000,00 грн.

Суддя  Ю.Б. Деркач

при секретарі: Боровець Я.

Представники:

від позивача  Тороній Г.М. –представник

від відповідача не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.06.2007 р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінанс-Плюс”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Папітекс”,       смт. Брюховичі м. Львів про стягнення 25 000,00 грн.

Ухвалою суду від 16.04.2007 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 15.05.2007 р. Ухвалою суду від 15.05.2007 р. розгляд справи відкладався до 29.05.2007 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з’явився, вимог ухвал суду від 16.04.2007 р. та 15.05.2007 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

10.06.2004 р. між сторонами укладено договір № 4 (далі по тексту –договір).

Відповідно до п. 1.1. договору відповідач зобов’язався продати, а позивач купити папір в асортименті, кількості та цінах згідно рахунку № 4 від 10.06.2004 р., який є невід’ємною частиною цього договору. Загальна вартість товару по даному договору становила          25 000,00 грн. (п. 1.2. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата товару, який постачається по даному договору, проводиться у формі 100% попередньої оплати.

10.06.2004 р. відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № 004 на загальну суму 25 000,00 грн. (копія рахунку-фактури міститься в матеріалах справи)

Позивач свої зобов’язання перед відповідачем по договору щодо попередньої оплати за товар виконав належним чином, що підтверджується платіжним дорученням № 297 від 11.06.2004 р. на суму 25 000,00 грн. (копія платіжного доручення міститься в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. договору визначено термін поставки відповідачем товару, а саме: 20 днів з моменту проведення оплати.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач своїх зобов’язань перед позивачем по договору не виконав, товар не поставив, чим порушив вимоги п. 3.1. договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Аналогічна норма вказана в ч. 2 ст. 220 ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач у своїх позовних вимогах просить стягнути з відповідачу суму попередньої оплати в розмірі 25 000,00 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 526, 530, 612, 693 ЦК України, ст.ст. 193, 220 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Папітекс”, м. Львів,         смт. Брюховичі, вул. Ясна, 49 (р/р 260022568 в ЛФ ВАТ СКБ „Дністер”, МФО 325354, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінанс-Плюс”, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 2/9                    (р/р в ВАТ СКБ „Дністер” м. Львів, МФО 325569, ) 25 000 грн. 00 коп. сплаченої попередньої оплати, 250 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

4.  Видати ТзОВ „Фінанс-Плюс” довідку на повернення з державного бюджету    177,00 грн. державного мита як зайво сплаченого.

Суддя