ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.06.07 р.                                                                               Справа № 43/136пн

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В.Зубченко

При секретарі Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Шахтарської об’єднаної державної податкової інспекції м. Шахтарськ

до відповідача: Дочірнього підприємства Редакція економічного щотижневика „Негоціант” м. Донецьк

про зобов’язання спростувати інформацію та стягнення моральної шкоди у сумі 50000 грн.

В засіданні суду брали участь:

Представники:

Від позивача: Злобин А.О. за дов. № 5951/10/10-013 від 25.06.2007р.

Від відповідача: представник не з’явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Шахтарська об’єднана державна податкова інспекція м. Шахтарськ, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Дочірнього підприємства Редакція економічного щотижневика „Негоціант” м. Донецьк, про зобов’язання опублікувати спростування статті „На користь бідних”, яка була надрукована в економічному щотижневику „Негоціант” № 4 за 31.01-06.02.2007р. у рубриці „Проблема”, та стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на текст статті „На користь бідних”, вимогу про опублікування спростування інформації, текст спростування статті, протокол проведення біржового аукціону від 28.12.2005р., лист Міністерства вугільної промисловості України № 01/02-03/-567 від 28.12.2005р.

Відповідач, який був повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, у судове засідання не з’явився, своїх пояснень щодо позову не надав.

Як визначено довідкою Головного управління статистики у Донецькій області № 22-15/1609 від 25.05.2007р., відповідач є юридичною особою, розташований за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві.

Таким чином справа розглядається господарським судом за приписом ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Перед початком розгляду справи по суті позивача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 ГПК України.

Судом відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В економічному щотижневику „Негоціант” № 4 за 31.01.-06.02.2007р. у рубриці „Проблема” від заголовком „На користь бідних” була надрукована стаття, в якій йдеться про продаж об’єктів державної і комунальної власності з ініціативи посадових осіб податкової адміністрації.

Так, у вказаній статті зазначаються те, що в „обласна прокуратура має дані про центральну збагачувальну фабрику (ЦЗФ) „Постніківська” міста Шахтарська, яка наприкінці 2005 року була продана з метою погашення боргів по податковим платежам. Ціна продажу виявилася штучно занижена (973 тис.грн., в той час як балансова вартість  будівель, споруд та обладнання, за даними прокуратури, складає 4432 тис.грн....”.  Також при продажу активів ЦЗФ на біржі „Біржа діяла від імені та за дорученням Шахтарської об’єднаної податкової інспекції, при цьому, згідно з договорами, укладеними з покупцем, цілісне, завершене та нормально працююче підприємство було розпродане по часткам. Саме таким способом й вдалося досягнути зниження вартості фабрики при продажу”.

Взагалі ж вказана стаття спрямована на набуття у читачів думки, що органи податкової служби самостійно, без дотримання встановлених законодавством норм та правил, є органом, який банкротує підприємства вугільної промисловості, розпродає їх, своїми діями занижуючи вартість об’єкту продажу, та взагалі, має з цього якийсь-то сенс.

Шахтарська ОДПІ вважає, що метою зазначеної статті є нанесення шкоди позитивному іміджу й авторитету державної податкової служби, що є одним з головних бюджетно-формуючих органів державної влади.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

При цьому, суд виходить з того, що при вирішенні спору про спростування недостовірної інформації позивач має довести те, що поширена відповідачем інформація, у тому числі через засоби масової інформації, не відповідає дійсності, а відповідач – те, що ним поширена достовірна інформація.

Всупереч зазначеному, відповідач не надав суду доказів, на яких ґрунтувалися факти, викладені у спірній статті.

Одночасно, позивач посилається на те, що фактичними обставинами, якими керувався податковий орган при ухваленні рішення про продаж активів ДП „Шахтарськантрацит”, було погашення податкового боргу, який на момент продажу дорівнював 57429,2 тис.грн., а також оздоровлення фінансового стану ЦЗФ „Постінівська” шляхом додаткового вливання капіталу в реконструкцію і модернізацію фактично бездіяльного виробництва, створенню додаткових робочих місць і надалі – запуску підприємства.

Так, за висновками податкового органу, протягом 2005 року збитки на утримання збагачувальної фабрики „Постніківська” складали 158 тис.грн. щомісяця, заборгованість по заробітній платі – 235 тис.грн., податковий борг – 2024 тис.грн., завантаженість виробництва складала 34,7%. Крім того, на території міста знаходилися 3 збагачувальні фабрики, не завантажені у повну міцність.

Тому ДП „Шахтарськантрацит” та Шахтарська ОДПІ прийняли спільне рішення про реалізацію активів ЦЗФ „Постняківська” на погашення податкового боргу.

Дозвіл на такі дії отримано позивачем й з Міністерства вугільної промисловості України (лист № 01/02-031/-567 від 28.12.2005р.).

Також не відповідає дійсності й зазначення у спірній статті  балансової вартості об’єкту реалізації – 4432 тис.грн., оскільки ця сума є первісною вартістю збагачувальної фабрики на момент запуску у виробництво, тоді як по балансу фактична залишкова вартість станом на 01.09.2005р. складала 631 тис.грн.

Твердження спірної статті про заниження вартості об’єкту продажу спростовуються експертною оцінкою об’єкту реалізації, проведеною суб’єктом оціночної діяльності, з наданою рецензією на оцінку.

До того ж, за протоколом проведення біржового аукціону, в аукціоні приймали участь дві особи, тоді як у спірній статті недостовірно вказано, що у торгах брав участь тільки один учасник.

Твердження статті про те, що ЗФ „Піздняківська” є цілісним майновим комплексом спростовуються  дозволом Міністерства вугільної промисловості України, яка надає право на реалізацію майна як індивідуально визначеного.

Не відповідає дійсності й ствердження статті про те, що „зрештою, за рішенням суду фабрика була повернута її колишньому балансовому власнику”, оскільки зрештою, постановою від 11.10.2006р. Вищим адміністративним судом України скасовано рішення господарського суду Донецької області і постанову Донецького апеляційного господарського суду про визнання біржових контрактів недійсними та повернення придбаного майна його колишньому балансовому власнику.

З вимогою щодо спростування недостовірної інформації позивач звертався до відповідача листом № 1540/10/31-013 від 01.03.2007р., яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

За приписом ст. 37 Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов’язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою.

Відповідно до статті 5 Закону України „Про інформацію” основними принципами інформаційних відносин є:

гарантованість права на інформацію;

відкритість, доступність інформації та свобода її обміну;

об’єктивність, вірогідність інформації;

повнота і точність інформації;

законність одержання, використання, поширення та зберігання інформації.

За приписом вищевикладеного, суд дійшов висновку про недостовірність даних, вказаних в статті „На користь бідних”, опублікованих в економічному щотижневику „Негоціант” № 4 за 31..01.-06.02.2007р. у рубриці „Проблема”, тому позов щодо зобов’язання відповідача спростувати недостовірну інформацію підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн. суд виходить з наступного:

Згідно зі статтею 49 Закону України „Про інформацію” у випадках, коли правопорушенням, вчиненим суб’єктом інформаційної діяльності, завдано матеріальної чи моральної шкоди фізичним або юридичним особам, винні особи відшкодовують її добровільно або на підставі рішення суду.

Втім, органи державної влади, органи місцевого самоврядування як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати по суду лише спростування недостовірної інформації та не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадову особу органу державної влади чи органу місцевого самоврядування права на захист честі, гідності та ділової репутації у суді.

Такі висновки підтверджені також роз’ясненням Вищого арбітражного суду України № 02-5/95 від 29.02.96р. (ч. 8 п. 1), зокрема, „за змістом частини другої статті 49 Закону України “Про інформацію” у справах за позовами органів державної влади та органів місцевого самоврядування про спростування недостовірної інформації не підлягають задоволенню судом вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Шахтарська об’єднана податкова інспекція є бюджетно-формуючим органом державної влади, тому її вимоги щодо стягнення з відповідача 50000 грн. моральної шкоди підлягають залишенню без задоволення за безпідставністю.

Судові витрати в частині задоволених позовних вимог стягуються з відповідача згідно з приписами ст. 46, ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст. 200 Цивільного кодексу України, ст. 49 Закону України „Про інформацію”,  ст. 37 Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”, ст.ст. 4-3, 22, 33, 34, 44, 46, ч. 5 ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Шахтарської об’єднаної державної податкової інспекції м. Шахтарськ до Дочірнього підприємства Редакція економічного щотижневика „Негоціант” м. Донецьк про зобов’язання опублікувати спростування статті „На користь бідних”, яка була надрукована в економічному щотижневику „Негоціант” № 4 за 31.01-06.02.2007р. у рубриці „Проблема”, та стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн. задовольнити частково.

Зобов’язати Дочірнє підприємство Редакція економічного щотижневика „Негоціант” (83054, м. Донецьк, пр-т Київський, 48) опублікувати спростування статті „На користь бідних”, яка була надрукована в економічному щотижневику „Негоціант” № 4 за 31.01-06.02.2007р. у рубриці „Проблема”.

Стягнути з Дочірнього підприємства Редакція економічного щотижневика „Негоціант” (83054, м. Донецьк, пр-т Київський, 48) на користь державного бюджету України державне мито в розмірі 85 грн. 00 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства Редакція економічного щотижневика „Негоціант” (83054, м. Донецьк, пр-т Київський, 48)  на користь державного бюджету України (р/р 0004 в ГУ ДКУ Донецької області, МФО 834016, ) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн. відмовити.

У судовому засіданні 25.06.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя