ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 р.
№ 3/727-06

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючого
Подоляк О.А.

суддів :
Мележик Н.І.,
Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ВАТ Виробничо-енергетичної
компанії “Сумигазмаш”

на  постанову
від 06.03.2007 р. Харківського
апеляційного господарського суду

у  справі
№ 3/727-06

за  позовом
ВАТ Виробничо-енергетичної
компанії “Сумигазмаш”
(надалі –Компанія)

до
ТОВ “Енергія”
(надалі –Товариство)

про
визнання договору недійсним

за участю представників:

від позивача
-  Симус С.І.

від відповідача
-  не з’явились

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2006 р. Компанія звернулась до суду з позовом до Товариства про визнання недійсними укладених сторонами договорів на виконання робіт № 09-13-Пд/У від 03.09.2005 р. та № 02-27-Пд/4 від 20.02.2006 р. на підставі ст. ст. 203, 207, 215 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що генеральний директор Компанії укладаючи оспорювані договори перевищив свої повноваження в порушення приписів Статуту та Положення про генерального директора Компанії, яке затверджено 08.10.2004 р.

Товариство проти пред’явлених вимог заперечувало з підстав їх необґрунтованості, а також вказувало на схвалення оспорюваних договорів шляхом прийняття виконаних робіт та здійснення часткової оплати.

Рішенням господарського суду Сумської області від 18.01.2007 р. (суддя Левченко П.І.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 р. (судді: Демченко В.О., Барбашова С.В., Бухан А.І.), в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, Компанія звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, між Компанією (замовник) та Товариством (виконавець, підрядник) укладено договори на виконання робіт № 09-13-Пд/У від 03.09.2005 р. та № 02-27-Пд/4 від 20.02.2006 р.

Як роз’яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” від 28.04.1978 р. № 3, угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. При цьому суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Вирішуючи спір про визнання договорів недійсними, суди врахували положення законодавства та підставно вказали на відсутність обставин, з якими Закон пов’язує недійсність угод.

Дослідивши положення пунктів 7.4.1 ,7.4.5, 7.4.6 Статуту Компанії, врахувавши норми ст. ст. 87, 88, 92, 203, 215, 241 ЦК України, ст. ст. 33, 43 ГПК України, суди дійшли обґрунтованих висновків про відсутність в даному випадку правових підстав для визнання договорів недійсними, оскільки Статут Компанії не передбачає обмежень повноважень генерального директора по укладенню угод, а Положення про генерального директора є внутрішнім документом Компанії і не є установчим документом; крім цього, договори виконувались сторонами у передбачений спосіб –виконані роботи приймались позивачем та частково оплачувались, тобто відбулось наступне схвалення договорів (ч. 2 ст. 241 ЦК України).

Висновки судів відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ Виробничо-енергетичної компанії “Сумигазмаш” залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 р. у справі № 3/727-06 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                      О. Подоляк

С у д д і:                                                                                          Н. Мележик

С. Самусенко