Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" липня 2007 р.                                                     Справа № 16/52-НА

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Гансецького В.П.

при секретарі Байдала І.Г.

за участю представників сторін

від позивача Тичинський С.В., дов.№ 77/05 від 04.05.07р.

від відповідача Дворак Л.С., дов.№ 9942/10/10-007 від 20.11.06р., Лясковець І.П., дов.№

311/10/10-007 від 19.01.07р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Ресурси" (м.Овруч)

до Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції (м.Овруч)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 29.04.2004р. №/0

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Овруцької МДПІ від 29.04.2004р. №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за непрямими методами з податку на додану вартість в сумі 77272,00 грн. та 72214,00 грн. штрафних санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив визнати нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.04.2004р. №/0, як таке, що прийняте всупереч підпунктам 4.2.2"б" та 4.3.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ. При цьому також зазначив, що встановлений річний строк для звернення до адміністративного суду позивачем не пропущений, оскільки, відповідно до ч.10 ст.103 КАС України, зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. На цій підставі вважає, що у зв'язку із зупиненням провадження у справі № 11/81"НА" по спору між тими ж сторонами і з того ж самого предмету, встановлений ст.99 КАС України річний строк звернення до суду позивачем не пропущений.   податкового повідомлення-рішення від 29.04.2004р. №/0податкового повідомлення-рішення від 29.04.2004р. №/0

Відповідач у відзивах (запереченнях) від 21.05.07р. № 5465/10/10-007 та від 27.06.07р. № 6807/10/10-007 на позовну заяву та його представники в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечили, просили в позові відмовити. Зокрема зазначили, що оспорюване податкове повідомлення-рішення відповідає чинному законодавству, зокрема, постанові Кабінету Міністрів Уккраїни від 27.05.02р. № 697 "Про затвердження методики визначення сум податкових зобов'язань за непрямими методами", оскільки у позивача були відсутні необхідні документи. Також зазначили, що позивачем пропущено встановлений КАС України річний строк для звернення до адміністративного суду.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.04р. начальником Овруцької МДПІ прийнято рішення № 134/23-01/22063283 про застосування непрямих методів визначення сум податкових зобов'язань ТОВ "Житомир-Ресурси".

На цій підставі Овруцькою МДПІ проведено документальну перевірку щодо визначення за непрямими методами податкових зобов'язань ТОВ "Житомир-Ресурси" за період з 01.01.2002р. по 31.12.2003р., про що складено акт №185-23-01-22063283 від 27.04.2004р. (а.с.10-14).

Перевіркою встановлено, що у листопаді - грудні 2003 року підприємством отримано відповідно до угоди №1/11-01 від 01.11.2003р. від ТОВ Корпорація "Фінансові Технології" кукурудзу загальною кількістю 668761 кг на суму 378508,38 грн., в тому числі ПДВ - 75701,68грн. по накладних: №3/11 від 26.11.2003р., №2/11 від 19.11.2003р., №1/11 від 13.11.2003р., №2/12 від 29.12.2003р.

Станом на 01.01.2004р. вказана кукурудза рахується на рахунку  28/1 "Товари на складі".

На балансі підприємства відсутні складські та інші приміщення, пристосовані, або які можуть використовуватись для зберігання кукурудзи.

Згідно угоди №1/11-01 від 01.11.2003р. кукурудза  знаходиться на Шполянському елеваторі ДП ДАК "Хліб України", але первині документи, які б свідчили про передачу кукурудзи на відповідальне зберігання відсутні.

Овруцькою МДПІ було направлено запит №158/23-01 від 04.03.2003р. до Шполянської ОДПІ для проведення зустрічної перевірки і  встановлення наявності на відповідальному зберіганні кукурудзи, отриманої від ТОВ "Житомир-Ресурси".

Згідно відповіді на цей запит №788/23-132 від 10.03.2004р. при проведенні зустрічної перевірки встановлено, що кукурудза ТОВ "Житомир-Ресурси" на Шполянському елеваторі не знаходиться, взаєморозрахунки з ТОВ "Житомир-Ресурси" не проводились.

Також перевіркою встановлено, що на протязі перевіряємого періоду з 01.01.2002р. по 31.12.2003р. за даними підприємства на рахунку 20 "Виробничі запаси" рахується пшениця в кількості 56592 кг на суму 7851грн., яка знаходиться на відповідальному зберіганні, відповідно до договору №1 від 31.08.1998р. в КСП ім. Корольова Ружинського району Житомирської області в кількості 19968 кг на суму 2846грн. та в КСП "Зоря", с.Пузирки Козятинського району Вінницької області відповідно до накладних №130 від 17.08.1998р. та №130 від 28.09.1998р. в кількості 36624 кг на суму 5005,00грн.

Овруцькою МДПІ було надіслано запити №1125, №1126 від 02.03.2004р. до податкових інспекцій за місцем знаходження вказаних підприємств.

У відповіді на запит №1158/10 від 23.03.2004р. встановлено, що КСП "Зоря" визнано банкрутом.

Тому, внаслідок застосування непрямих методів відповідачем встановлено, що до валових доходів декларації про прибуток підприємства за ІІІ кв. 2002 року та до податкових зобов'язань декларації з податку на додану вартість за липень 2002р. позивачем не було включено реалізацію пшениці в сумі 7851,00грн., чим порушено п.4.1 ст.4 Закону України "Про  податок на додану вартість".

За результатами перевірки, на підставі вищевказаного акту перевірки Овруцькою МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 29.04.04р., яким ТОВ "Житомир-Ресурси" за непрямими методами визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 149486,00грн., в тому числі 77272,00грн. основний платіж та 72214,00грн. штрафні (фінансові) санкції (а.с.9).

Як свідчать матеріали справи, спір між тими ж самими сторонами та про той же предмет розглядався господарським судом Житомирської області в рамках справи № 11/81"НА".

02.07.04р. провадження у справі № 11/81"НА" було зупинено на підставі ч.1 ст.79 ГПК України до виршення справи № 11/85"НА".

02.10.06р. провадження у справі № 11/81"НА" було поновлене на підставі ст.156 КАС України.

В ході розгляду справи № 11/81"НА" після поновлення провадження судом була винесена ухвала від 22.02.07р. про залишення позову ТОВ "Житомир-Ресурси" без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.155 КАС України, оскільки позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття,  якщо  від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.155 КАС України, особа,  позовна  заява  якої залишена без розгляду,  після усунення підстав,  з яких заява була залишена  без  розгляду,  має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Позивач скористався своїм правом і повторно, у березні 2007 року, звернувся до господарського суду з такими же вимогами, що й за першим позовом.

Відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що після залишення позовної заяви без розгляду позивач звертається до суду в загальному порядку, тому його вимоги від березня 2007 року про визнання нечинним оспорюваного податкового повідомлення - рішення від 29.04.04р. є такими, що подані з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач наполягав як у заяві від 30.05.07р. № 5735/10/10-007 (а.с.42) так і його представники в судовому засіданні на застосуванні приписів даної статті.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення вказаного строку.

Натомість, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що у зв'язку із зупиненням провадження у справі № 11/81"НА" по спору між тими ж сторонами і з того ж самого предмету, встановлений ст.99 КАС України річний строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Господарський суд вважає таку позицію представника позивача помилковою і такою, що суперечить ч.10 ст.103 КАС України, на яку він посилався, оскільки дана норма права однозначно вказує на те, що перебіг процесуальних строків зупиняється саме в тій справі, в якій зупинено провадження.

У зв'язку з цим, зупинення провадження у справі № 11/81"НА" не має приюдиціального значення для вирішення справи № 16/52-НА, оскільки дана справа вирішується за позовом позивача, який звернувся до суду в загальному порядку.

За таких обставин господарський суд вважає, що в позові слід відмовити на підставі ч.1 ст.100 КАС України, тобто у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.99,100,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова господарського суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі заяви, а в разі складення постанови суду у повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Дата виготовлення постанови в повному обсязі 02.07.07р.

Друк: 3 прим.

1 - у справу,

2,3 - сторонам.