ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2007 р.
Справа № 15а/21-583

13 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бучинської Г.Б.

при секретарі судового засідання Суховій Р.М.

Розглянув справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Тернопільголовпостач", вул. Промислова, 20, м. Тернопіль

до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль

про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2006р. № /0/62879

за участю представників сторін:

позивача: Колодій С.Б. - довіреність від 24.01.2007р.

відповідача: старший державний податковий інспектор Свірська А.О. - довіреність № 33/7/10-015 від 04.01.2007р.

Суть справи:

Відкрите акціонерне товариство "Тернопільголовпостач", м. Тернопіль звернулося у господарський суд з позовом до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2006р. №/0/62879.

Як вбачається із позовних матеріалів, спірні правовідносини за своїм характером є адміністративно-правовими, у зв’язку з чим справа розглядається згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з 01.09.2005р.

Відповідно до змісту пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Представникам сторін у судовому засіданні роз'яснено належні їм права і обов'язки, передбачені ст. 49, 51, 52, 59 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Позивач в обґрунтування позовних вимог, підтриманих у судовому засіданні повноважним представником, стверджує, що:

- акт перевірки не відповідає вимогам Наказу Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року № 327 "Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншою законодавства", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 925/11205, зокрема пунктом 2 зазначеного наказу встановлено, що в акті невиїзної документальної перевірки повинна міститись інформація про посадових осіб, відповідальних за фінансово-господарську діяльність суб'єкта господарювання за період, що перевіряється, із зазначенням наказів про призначення та звільнення із займаної посади (пп. 2.2.2), разом з тим, акт перевірки містить лише прізвища, ініціали та ідентифікаційні номери директора та головного бухгалтера, без зазначення наказів про призначення на займану посаду, чим порушено вимоги пп. 2.2.2 наказу ДПА;

- всупереч вимогам пп. 2.2.3 наказу ДПА, в акті перевірки не вказано назви та реєстраційного номера документа про реєстрацію суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади, назви документа про взяття на облік органом державної податкової служби. Відповідно до пп. 2.2. наказу ДПА при оформленні результатів невиїзних документальних перевірок в акті в обов'язковому порядку зазначається інформація, передбачена в підпунктах 2.2.1 - 2.2.3.

Крім того, у спростуванні на заперечення відповідача від 16.04.2007р. зазначає, що підставою позову є порушення посадовими особами Тернопільської ОДПІ вимог Наказу Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року № 327 ''Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства"; підставою для складання спірного податкового повідомлення-рішення став акт невиїзної документальної перевірки Тернопільської ОДПІ від 21.09.2006р. №16331/15-01/01882806, який не відповідає вимогам згаданого наказу ДПА України, оскільки в ньому відсутні відомості, які за п. 2.2 наказу зазначаються в акті в обов'язковому порядку.

Представник відповідача у судовому засіданні, запереченні на адміністративний позов від 07.03.2007р. та доповненні до заперечення щодо адміністративного позову від 25.04.2007р. з позовними вимогами ВАТ "Тернопільголовпостач" не погоджується, вважає їх безпідставними та необгрунтованими, у зв’язку з чим просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши предсталені докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

Листом Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції № 578000/7/15-01/13 від 08.09.2006р. було повідомлено ВАТ "Тернопільголовпостач" про те, що в результаті розгляду поданої товариством декларації з податку на прибуток (вх. № 675924 від 09.08.2006р.) встановлено порушення граничних термінів сплати (21.08.2006р.) узгоджених податкових зобов’язань, у зв’язку з чим на підставі п. 4 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»платнику запропоновано з’явитися у податкову інспекцію до 20.09.2006р. для проведення документальної невиїзної перевірки, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, надати пояснення та необхідну інформацію, пов’язану з обчисленням та сплатою податку на прибуток. Доказом надіслання листа про проведення невиїзної документальної перевірки по податку на прибуток за перше півріччя 2006 року є наявна в матеріалах справи копія повідомлення № 703285, яка свідчить про вручення позивачу зазначеного поштового відправлення 12.09.2006р.

Про неявку посадових осіб суб’єкта господарювання на запрошення органу податкової служби складено акт № 616/7/15-01/01882806 від 21.09.2006р., який вручено ВАТ "Тернопільголовпостач" 25.09.2006р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 725416 від 22.09.2006р.

Однак, на запит Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції № 578000/7/15-01/13 від 08.09.2006р. надано відповідь № 925/01 від 19.09.2006р., у якій позивач стверджує про відсутність правових підстав для проведення позапланової виїзної перевірки.

21 вересня 2006 року працівниками Тернопільської об’єднаної державної податкової служби складено акт від 21.09.2006р. №16331/15-01/01882806 про результати невиїзної документальної перевірки та своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по податку на прибуток ВАТ "Тернопільголовпостач" за період з 21.08.2006р. по 23.08.2006р.

У наведеному акті зафіксовано порушення позивачем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на прибуток, чим порушено пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181 щодо термінів сплати податкового зобов’язання по граничному терміну сплати 21.08.2006р. в сумі 304648,40 грн.

На підставі матеріалів перевірки державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.09.2006р. № /0/62879, яким на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»за затримку на 2 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 304648,40 грн. зобов’язано ВАТ "Тернопільголовпостач" сплатити штраф у розмірі 13 464,84 грн. (10 %).

Рішенням Державної податкової адміністрації України від 30.01.2007р. № 905/6/25-0215 залишено без змін податкове повідомлення рішення від 28.09.2006р. № /0/62879 та рішення Державної податкової адміністрації у Тернопільській області від 22.11.2006р. № 13554/10/25-007 (прийняте за результатами розгляду скарги), а повторну скаргу –без задоволення.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у зв’язку з наступним.

Податкове зобов'язання та податковий борг згідно пунктів 1.2, 1.3 ст. 1 Закону № 2181 - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів, узгоджене самостійно платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, або у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Як вбачається з обставин справи підставою для винесення оспорюваного позивачем податкового повідомлення-рішення була затримка на 2 календарних дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 304648,40 грн. Даний факт підтверджено представником позивача в судовому засіданні, що відображено в протоколі судового засідання від 26.04.2007р.

В результаті перевірки встановлено порушення позивачем норм підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181, згідно якого платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Узгоджену суму податкового зобов’язання, зазначену у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2006 року (що подана позивачем у державну податнову інспекцію 09.08.2006р. та зареєстрована за вх. № 675924), Відкритим акціонерним товариством "Тернопільголовпостач" сплачено з порушенням граничного терміну сплати, зокрема, по граничному терміну сплати 21.08.2006р. - фактично сплачено 23.08.2006р. в розмірі 304648,40 грн.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації (п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181).

На підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181 у випадку, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податків зобов’язаний сплатити штраф, зокрема, при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання –у розмірі 10 % такої суми.

За таких обставин платнику податків було надіслано податкове повідомлення-рішення від 28.09.2006р. № /0/62879 про застосування штрафу в розмірі 10 % в сумі 13 464,84 грн.

В обгрунтування заявлених позовних вимог ВАТ "Тернопільголовпостач" не подано жодних документів, які б свідчили про своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на прибуток; позивачем не оспорюються фактичні обставини нарахування штрафу в сумі 13464,84 грн., тобто позивач не спростовує відомостей, викладених в розрахунку штрафних санкцій щодо розміру узгоджених податкових зобов’язань, дати їх сплати, суми і строків фактичної сплати, періодів прострочення.

Заперечення позивача про неправомірність надіслання йому податковим органом листа №578000/7/15-01/13 від 08.09.2006р. із запрошенням з'явитись (що на його думку є перевищенням повноважень контролюючого органу) необгрунтоване, у зв’язку з наступним.

Права органів державної податкової служби визначені ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. № 509-ХІІ (із наступними змінами та доповненнями). Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" органам державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, надано право, в тому числі, запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) такими платниками податків. Письмові повідомлення про такі запрошення направляються не пізніше ніж за десять робочих днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (посадова особа платника податків).

У листі № 925/01 від 19.09.2006р. позивач посилається на відсутність підстав в податкового органу для проведення позапланової виїзної перевірки, водночас, згідно листа від 08.09.2006р. №578000/7/15-01/13 відповідач повідомив ВАТ „Тернопільголовпостач" про існування факту порушення граничних термінів сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток та запропонував платнику прибути до податкового органу для проведення невиїзної документальної перевірки та надати копії документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податку на прибуток.

Таким чином, лист № 925/01 від 19.09.2006р. (на який позивач зсилається обгрунтовуючи позовні вимоги) не стосується предмету спору, не є належним та допустимим доказом неправомірності застосування податковим органом до ВАТ „Тернопільголовпостач" штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання по податку на прибуток.

Крім того, відповідно до п. 20.1 ст. 20 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" (зі змінами, внесеними підпунктом 19.4.12 пункту 19.4 статті 19 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами") відповідальність за правильність нарахування, своєчасність сплати податку на прибуток підприємств та дотримання податкового законодавства несе платник податку у порядку та розмірах, визначених законом.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимог та заперечення.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожна особа зобов'язана сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Однак, позивачем, без зазначення причин, не подано жодних доказів, які б спростовували факти порушень, відображених у акті перевірки чи доводили б вчинення контролюючим органом дій, що не відповідають нормам законодавства України.

З наведених підстав в сукупності в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 87, 89, 94 КАС України судовий збір не відшкодовується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 49, 51, 55, 70,71, 94, 98, 138, 163 Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі «11»червня 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                            Г.Б. Бучинська