ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 р.
№ 05/138

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого ),

Вовка І.В.,
Гончарука П.А.,

розглянувши  у     відкритому  судовому засіданні  в м.Києві  касаційні  скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошурівський консервний завод" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Український  промисловий банк"

на    рішення
господарського суду  Черкаської області  від 15.02.2007 року

у справі за позовом
Закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Мошурівське"

до
Приватного підприємства "Варт"

про
розірвання договору,

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2006 року позивач звернувся до  господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача  про визнання  недійсним  договору  купівлі-продажу  цілісного  майнового комплексу від 02.04.2004 року у зв’язку з фіктивністю цього правочину, оскільки  покупцем не виконані  зобов’язання з оплати  за цим  договором.

Ухвалою  господарського суду  м. Києва від 01.12.2006 року позовні матеріали  передані за підсудністю  до  господарського  суду Черкаської області.

Під час розгляду справи  в суді  першої інстанції позивач змінив заявлені вимоги та просив  розірвати спірний договір  з підстав невиконання  відповідачем зобов’язання з оплати  за  цим договором.

Рішенням господарського суду  Черкаської області  від 15.02.2007 року позов  задоволено  та розірвано договір від 02.04.2004 року  укладений між  сторонами в даній справі.

В апеляційному  порядку зазначене  рішення  суду першої інстанції                  не переглядалося.

У касаційних скаргах   ТзОВ " Мошурівський консервний завод " та  ТзОВ " Український  промисловий банк"  вважають, що судове рішення прийняте  з порушенням  норм  матеріального  та процесуального права і стосується їх прав та обов’язків.

ЗАСТ "Мошурівське" у відзиві на  касаційну скаргу ТзОВ "Український  промисловий банк" вважає, що судове рішення прийняте  у відповідності до норм чинного законодавства, і тому просить залишити його  без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Відзиви на касаційні скарги від інших сторін до суду не надходили.

У судовому засіданні оголошувалася перерва на 04.07.2007 року.

Заслухавши пояснення представників ТзОВ "Український  промисловий банк", ТзОВ "Мошурівський консервний завод" і ЗАСТ "Мошурівське", дослідивши доводи  касаційних  скарг та відзиву, перевіривши матеріали  справи  і прийняте в ній  судове рішення, суд  вважає, що касаційні  скарги  підлягають  задоволенню  з наступних  підстав.

Як вбачається  із матеріалів справи, 02.04.2004 року  між  ЗАСТ "Мошурівське" та ПП "Варт" було укладено договір  купівлі-продажу цілісного  майнового  комплексу консервного  заводу, який  розташований  за адресою: с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області, пров. Шевченка,14, на земельній ділянці 5,6 га.

Предметом даного судового розгляду    є вимоги про розірвання спірного  договору  з підстав невиконання  відповідачем зобов’язання з оплати  за  цим договором.

Згідно ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства та організації мають право на звернення до господарського суду  за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 107 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі мають право подати касаційну  скаргу, а прокурор  касаційне подання на рішення місцевого господарського  суду, що набрало  законної сили  та постанову апеляційного  суду.

Касаційну скаргу  мають право подати  також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо  суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

Заявники звернулися до суду з касаційними скаргами на рішення суду першої інстанції  в даній  справі тому, що предмет розгляду справи  безпосередньо  стосується їх  прав та обов’язків, а їх не було залучено до участі у справі. Оскарженим  судовим рішенням розірвано договір купівлі-продажу майна укладений між сторонами в справі, власником якого на даний час є  ТзОВ " Мошурівський консервний завод",  та іпотекодержателем якого є на даний час ТзОВ "Український  промисловий банк", що підтверджується  доданими  до касаційних скарг матеріалами.

Доводи заявників про те, що оскаржене судове рішення   в даній справі стосується їхніх прав і обов’язків,  ґрунтуються на матеріалах  справи та вимогах  закону.

Отже, господарський суд Черкаської області  прийняв рішення, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі.

Разом з цим, місцевим господарським  судом не було враховано вимог ч.1 ст.15 ГПК України, згідно якої справи у спорах, що  виникають при укладанні, зміні та розірванні  господарських договорів, справи у спорах  про визнання договорів недійсними  розглядаються  господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов’язаної за договором  здійснити на користь другої сторони  певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо.

Поданий в даній справі позов  обґрунтований  невиконанням  відповідачем зобов’язання  за спірним договором  з оплати за придбане майно.

Таким чином, за заявленими вимогами зобов’язаною  стороною за спірним  договором є  відповідач, який знаходиться в м. Києві.

У той же час, рішення  в даній справі  прийнято  за місцезнаходженням позивача господарським судом  Черкаської області з  порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п.п.3, 6  ст. 11110 ГПК України  порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо господарським судом  прийнято рішення або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі, та з порушенням  правил територіальної підсудності.

За таких обставин, оскаржене судове рішення не можна визнати законним й обґрунтованим, і тому воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час  нового розгляду справи суду необхідно врахувати  викладене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду  наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні  скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошурівський консервний завод" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Український  промисловий банк"  задовольнити.

Рішення господарського суду  Черкаської області  від 15.02.2007 року скасувати, і справу №05/138  передати  на новий розгляд до суду  першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий  суддя                                                             В.Перепічай

Судді                                                                                      І.Вовк

П.Гончарук

тє