ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2007                                                                                   Справа № 41/106-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Науменко І.М.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Резніченко Л.І., довіреність № 10  від 01.11.06;

від відповідача –не  з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 76)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської  області від  29.03.2007 року у справі № 41/106-07

за позовом    товариства з обмеженою відповідальністю “Укрспецекспорт”, м.Львів

до      державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ

про  стягнення 25733 грн. 30 коп.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 04.07.07, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрспецекспорт”, м. Львів звернулось з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ про стягнення з відповідача вартості вагової недостачі металобрухту в розмірі 25733 грн. 30 коп. за залізничною накладною № 35632135.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.07 № 41/106-07 (суддя Орєшкіна Е.В.) позов задоволено частково з урахуванням норми природної втрати металобрухту у сумі 25412,26 грн.

Рішення суду обґрунтовано статтями 110, 127 Статуту залізниць України, які встановлюють відповідальність залізниці за збереження вантажу  від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, якщо вона не доведе, що  недостача вантажу відбулась не з її вини, а позов задоволений частково в розмірі 25412,26 грн., оскільки позивачем при розрахунку вартості недостачі не застосована норма природної втрати металобрухту.

Не погодившись із рішенням, державне підприємство “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ просить його скасувати, посилаючись на наступні обставини.

У зв”язку з тим, що відповідно до комерційного акту вантаж завантажений у вагоні рівномірно, маркований, завантажений пакетами, прибув в технічному та комерційному відношенні справний, перевізник повинен бути звільнений від відповідальності.

Позивачем пропущений 6-ти місячний строк позовної давності передбачений статтею 136 Статуту залізниць України.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрспецекспорт”, м. Львів вважає доводи скаржника безпідставними, просить залишити рішення без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника              позивача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі договору поставки від 24.05.06 № 2281, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю “Укрспецекспорт” (вантажовідправник) та відкритим акціонерним товариством “Міттал Стіл Кривий Ріг” (вантажоодержувач, покупець) на адресу відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг” відвантажений за залізничною накладною № 35632135 брухт чорних металів.

Видача вантажу здійснена залізницею відповідно до статті 152 Статуту залізниць України з перевіркою маси вантажу, при цьому виявлена недостача, про що складено комерційний акт від 12.06.06 № 713432/41.

Відповідно до статті 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред”явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Вантажоодержувач –відкрите акціонерне товариство “Міттал Стіл Кривий Ріг” вчинила на залізничній накладній № 35632135 напис, яким передало право на пред”явлення позову про недостачу вантажовідправнику –товариству з обмеженою відповідальністю “Укрспецекспорт”.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно до залізничної накладної № 35632135 вантажовідправник завантажив вагон навалом, вказавши, що металобрухт пакетований у 17 пакетах.

Згідно до пункту 6 Правил приймання вантажів до перевезення (статті 7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.00 № 861/5082 маса тарних і штучних вантажів визначається до перевезення із зазначенням на кожному вантажному місці його маси брутто і нетто.

Пункт 15 зазначених Правил встановлює, що на тарно-пакувальні і штучні вантажі відправник зобов”язується нанести маніпуляційні знаки і транспортні написи.

Як вже зазначалось вище, вантаж навантажений вантажовідправником навалом у пакетах без зазначення ваги вантажу у кожному пакеті.

Відповідно до комерційного акту вантаж прибув на станцію призначення за навантаженням вантажовідправника у справних технічно і комерційному станах вагоні. Навантаження у вагоні рівномірне, вантаж маркований у пакетах.

Оскільки, з комерційного акту вбачається, що вагон прибув у справному вагоні без ознак втрати вантажу при перевезенні, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про покладення відповідальності на перевізника, у зв”язку з чим рішення господарського суду Дніпропетровської області від  29.03.07 по справі № 41/106-07   підлягає скасуванню.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на позивача.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.07  по справі № 41/106-07  скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Укрспецекспорт”, м.Львів на користь державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ 127,06 грн. державного мита за перегляд справи по апеляційній скарзі, видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           О.М.Лисенко

Суддя                                                                                 О.М.Виноградник

Суддя                                                                                 І.М.Науменко