ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2007
Справа №2-2/5416-2007

За позовом ВКФ «Титан» (96576 Сакский район, с. Фрунзе, вул. Промислова 5)

До відповідача Державне підприємство «Міжнародний дитячий центр «Артек» ( смт. Гурзуф, вул. Ленинградська 41).

3 особа : Будівельно-виробниче підприємство « Будівельник- Плюс»  (м Сімферополь, вул.. Глінки/Ж. Дерюгіної 57/2а)

Про стягнення 6 575 623грн.48коп.

Суддя Толпиго В.І.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Литвин представ.дов. у справі.

Від  відповідача – Степанов - представ. дов. у справі.

Від 3 особі : не з’явився.

За участю прокурору відділу прокуратури  АРК Штехбарт посв. 06009.

Сутність спору:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 5 535 036грн. 64коп. боргу, річних в сумі 470478грн.07коп., суми інфляції - 570108грн.77коп.

Вимоги мотивовані тим, що 20.3.2003р між ПСФ «Євролад» та ВКФ «Титан» був укладений договір підряду №5/1. У виконання цього договору був укладений договір від 23.3.2004р № 15 про переведення боргу між наведеними підприємствами та ДП «Міжнародний дитячий центр «Артек». За умовами договору  відповідач зобов'язався перерахувати 5 535 036грн.64коп на р/рахунок позивача протягом 30 днів після його підписання. Проте зобов'язання не виконані. У зв'язку з невиконанням грошових зобов'язань позивачем нараховані річні і сума інфляції.

Відповідач позов не визнає указуючи на те, що  ВКФ «Титан» на надав доказів переходу прав у зобов’язанні до позивача, що передбачає передачу документів, які засвідчують права, які передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Про факт не надання документів свідчить і укладення інших договорів з метою збільшення боргу ДПУ «МДЦ «Артек», так крім  договору № 15 від 23.3.2004р. вже 25.3.2004р укладений договір відступлення права вимоги  № 140 між ВБФ «Євробуд» та ВБФ «Титан» за яким ВКФ «Титан» прийняв на себе право вимоги виконання зобов’язань за договором № 5/1 від 20.3.2003р, крім цього 21.02.2005р за № 178 укладається договір переведення боргу між  ДПУ «МДЦ «Артек», ВКФ «Титан», БВП «Будівельник-плюс»  по договору № 15. Однак позивач подає заяву до суду на суму основного боргу за договором № 15 від 23.3.2004р.  Договір переводу боргу передбачає заміну сторін в основному зобов’язанні, але не встановлює додаткові права та обов’язки. Позивач указує і на те, що згідно договору підряду від 20.3.2003р. № 5/1 укладеного між позивачем і ПСФ «Євробуд» роботи були виконані і здавалися на підставі актів КБ-2В і довідки КБ-3 за квітень, червень, вересень 2003р і відповідно ст. 509 ЦК Україні  у БКФ «Євробуд» виникло зобов’язання  щодо сплаті заборгованості вже на протязі 2003р.  Заміна сторін у зобов’язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст..262 ЦКУ).

Крім того відповідач просить припинити провадження по справі, оскільки у провадженні слідчого відділу прокуратури АРК знаходиться кримінальна справа № 2 відносно посадових персон МДЦ «Артек» по факту зловживання посадовім положенням при розрахунках і прийманні будівельно-відновлювальних робіт від будівельних фірм по ст. 364 ч2. ККУ.

3 особа представила до суду заяву у якої просить розглянути справу за її відсутністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, виступ прокурору, суд встановив:

Між ПСФ «Євробуд» і МДЦ «Артек» був укладений договір генпідряду № 759 на виконання ремонтно-будівельних робіт і проектних робіт по реконструкції МДЦ «Артек».

20.3.2003р між ПСФ «Євробуд» і ПКФ «Титан»  укладений договір підряду №5/1 відповідно до якого ВКФ «Титан» узяло на себе зобов’язання по виконанню капітального ремонту корпусів «Ізумрудний», «Оранжевий», «Блакитний», «Червоний», «Жовтий», комп’ютерного клубу, по поточному ремонту приймального корпусу, залу «Дружба», адміністративного корпусу.

Позивач у виконання узятих зобов'язань за договором № 5/1 виконав роботи по реконструкції спальних корпусів, які прийняті генпідрядником, підписані довідки вартості виконаних робіт.

Між генпідрядником (ПСФ «Євробуд») і підрядником - позивачем у даній справі проведена звірка взаємних розрахунків, складений акт звірки від 31.3.2004р., згідно до якого залишок на користь ВКФ «Титан» складає суму 5 535 035грн. 64коп.

Між  ПСФ «Євробуд», ВКФ «Титан», ДПУ МДЦ «Артек» був укладений договір поступки права вимоги від 15.3.2004р № 140, відповідно до якого ПСФ «Євробуд» поступилося ВКФ «Титан» право вимоги  від ДПУ МДЦ «Артек» сплати 5 057 770 грн.94коп.

У п. 4 даного договору передбачено, що у момент укладення договору ПСФ «Євробуд» передає МДЦ «Артек» документи, підтверджуюча дійсність і правомочність права вимоги.

Договір підписаний всіма сторонами, зокрема МДЦ «Артек» без яких-небудь обмовок.

Потім між тими ж сторонами укладений договір від 23.3.2004р № 15 «Про переведення боргу ». За умовами цього договору  ПСФ «Євробуд» ( первинний боржник), ДПУ «МДЦ «Артек» ( новий боржник) і ВКФ «Титан» (кредитор)  домовилися про те, що  ПСФ «Євробуд» перевів борг в сумі 5 535 036грн.64коп. за договором підряду № 5/1 від 20.3.2003р, укладений між ПСФ «Євробуд» і ВКФ «Титан», а ДПУ «МДЦ  «Артек»  прийняв на себе зобов'язання за договором № 5/1 від 20.3.2003р.

Давши оцінку  договорам від 15.3.2004р № 140 і від 23.3.2004р № 15 суд прийшов до висновку, що фактично обидва договори є договорами переведення боргу, оскільки  проведена заміна боржника і укладення договору від 23.3.2004р № 15 припиняє дію раніше укладеного договору, тобто договору від 15.3.2004р № 140.

У чинність ст.. 520 ЦК України, боржник в зобов'язанні може бути замінений  іншою особою лише з відома кредитора.

Як було вказано вище договір від 23.3.2003р № 15 є трибічною угодою, зокрема за участю кредитору - ПКФ «Титан».

Згідно п. 3.1.  договорів № 15 ДПУ «МДЦ «Артек»  зобов'язаний  був перерахувати суму боргу протягом 30 днів після підписання  договору, отже до 23.4.2004р відповідач зобов'язаний був перерахувати позивачеві 5 535 036грн.64коп.

Грошові кошти у встановлений договором термін  не були перераховані.

21.02.2005р між ДПУ «МДЦ «Артек», ВКФ «Титан», Будівельно-виробничим  підприємством «Строитель - Плюс»  укладений договір № 178 «Про переведення боргу».

Давши оцінку даному договору суд прийшов до висновку, що даний договір є договором поступки права вимоги, оскільки проведена заміна кредитора, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

За умовами договору № 178 від 21.02.2005р (п.1.1.) ДПУ «МДЦ «Артек» зобов’язано було у виконання договору від 23.3.2004р № 15, після нарахування грошових коштів на його рахунок за реалізацію пансіонату «Гліцинія» в перебігу одного банківського дня перерахувати на рахунок Будівельно-виробничого підприємства «Строитель- Плюс»  3 500 000грн.

У п.2.3. договору № 178 сторони оговорили умову згодна якої після оплати  3 500 000грн., договір про переведення боргу від 23.3.2004р № 15 вважається виконаним, тобто кредитор, позивач по даному позову, пробачив би відповідачеві борг, що не суперечить вимогам чинного законодавства (ст.. 605 ЦК України).

Укладаючи договір № 178 сторони домовилися, що  ПКФ «Титан» не вимагатиме виконання договору № 15 від 23.3.2004р тільки за умови виплати відповідачем 3 500 000 грн. будівельно - виробничому підприємству «Строитель- Плюс».

Документи, підтверджуючі перерахування грошових коштів в сумі 3 500 000грн.  після продажу пансіонату «Гліцинія» ні відповідачем, ні третьою особою до суду не представлені. У судовому засіданні представник відповідача  дав пояснення суду, що грошові кошти за договором № 178 третій  особі не перераховувалися.

Згідно ст..526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог актів  гражданського законодавства.

Позивач правомірно звернувся до суду про стягнення  з відповідача боргу в сумі 5 535 036грн.64 коп. за договором від 23.3.2004р № 15., позов в цій частині підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення суми боргу позивачем заявлена вимога про стягнення річних в сумі 470478грн.07коп.  за період з травня 2004р. по лютий 2007р, суми інфляції - 570108грн.77коп. за період з травня 2004гр по лютий 2007р.

В силу ст.. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання  на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Як було вказано вище укладаючи договір від 23 березня 2004р № 15 сторін встановили термін виконання зобов'язання  державним підприємством України  «МДЦ «Артек» :- протягом 30 днів після підписання договору.

Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін ( дату).

ДПУ «МДЦ «Артек» не виконав узяті за договором № 15 зобов'язання.

Позивач правомірно заявив вимогу про стягнення річних, суми інфляції.

Слід зазначити, що при нарахуванні суми інфляції позивач в розрахунку занизив індекси інфляції, внаслідок чого їм занижена сума інфляції. ( так з травня по грудень 2004р сума інфляції з урахуванням встановлених індексів інфляції складає суму 509223грн.37коп -, тоді як позивач нарахував 177121грн.17коп., за 2005р сума інфляції з урахуванням встановлених індексів інфляції складає суму 570 108грн.77коп., тоді як позивач нарахував до стягнення – 99630грн.66коп., за 2006р сума інфляції з урахуванням встановлених індексів інфляції складає суму 642064грн.25коп. 77коп., тоді як позивач нарахував до стягнення – 287821грн. 90коп., за січень-лютий 2007р сума інфляції з урахуванням установленнях індексів інфляції складає 61051грн.45коп., тоді як позивач нарахував до стягнення 5535грн.04коп.

Проте у зв'язку з тим, що стягнення суми інфляції є правом позивача і його розрахунки не привели до завищення суми інфляції, а отже до неправомірної вимоги, суд погодився з розрахунком позивача.

Позов в частині стягненні річних, суми інфляції також підлягає задоволенню .

Доводи відповідача неспроможні за наступними підставами :

Позовна давність – це термін  в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого гражданського права або інтересу, перебіг позовної давності починається з дня, коли  особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, по зобов'язанням з певним терміном виконання, перебіг позовної давності починається із закінченням терміну виконання.(ст..ст.256, 261 ЦК України).

У договорі від 23 березня 2004р № 15 сторін встановили термін виконання зобов'язання  державним підприємством України  «МДЦ «Артек» :- протягом 30 днів після підписання договору, тобто до 23 квітня 2004р.

Позивач звернувся з позовом до суду згідно штампу суду -23.3.2007р, тобто в межах строку позовної давності.

Клопотання відповідача про припинення провадження по справі у зв'язку із порушенням 23.01.2005р кримінальної справи за фактом зловживання співробітниками відповідача  посадовим положенням задоволенню не підлягає у зв'язку з відсутністю підстав для припинення.

У засіданні суду була оголошена перерва на 12 червня 2007р для підготовки рішення.

Рішення оголошено 12 червня 2007р.

Керуючись ст.. 49,77,82,84,85  ГПК України

В И Р І Ш И В  :

1.          Позов задовольнити

2.          Стягнути  з державного підприємства України « Міжнародний дитячий центр «Артек»( пгт. Гурзуф, вул. Ленінградська 41, р/р 001 в АКБ УСБ м. Ялта, МФО 324270, ОКПО 16502790)  на користь  виробничо-комерційної фірми «Титан» ( Сакський район, з. Фрунзе, вул. Промислова 5, ОКПО 31250013, МФО 384180, р/р  27 в Сакськом відділенні «Ощадбанка»)  5 535 036грн. 64коп. боргу, 470478грн.07коп. річних, 570  108грн. 77коп. суми інфляції, 25 500грн. держмита, 118 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3.          Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.