ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

№ 3/504
14.06.07

За позовом      Регіонального відділення Фонду державного майна України по

місту Києву

До                        Державного комплексного торгівельного підприємства «Хрещатик»

(далі відповідач - 1)

Міжнародного гуманітарного університету  (далі відповідач –2)

Про                        визнання  недійсним  договору оренди та виселення

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача             Євтодьєва І.М. –по дов. № 70 від 10.07.2006

Від відповідача 1      Боднаровська І.І. – по дов. № б/н від 24.11.2006

Від відповідача 2      Герасімов Р.О. –по дов. № 244 від 27.10.2006

У засідання брали участь від Прокуратури міста Києва –Карпенко Н.М. –старший прокурор, посвідчення № 17 від 18.01.2007

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судовому засіданні 07.06.2007 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось до суду з позовом про визнання договору оренди № б/н від 23.12.2003р., додаткової угоди № б/н від 27.01.2004р. укладених між Державним комплексним торгівельним підприємством «Хрещатик»та Міжнародним гуманітарним університетом  та зобов’язання Міжнародного гуманітарного університету  звільнити приміщення площею 195 кв. м., за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 24, літера «А»передавши його  за актом Державному комплексному торгівельному підприємству «Хрещатик».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2005 № 3/504 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2005 позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2005 рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2005 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2005 позивач та Заступник прокурора міста Києва звернулись до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та касаційним поданням.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2005 рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2005 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2005 скасовано. Позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до  Державного комплексного торгівельного підприємства «Хрещатик»та Міжнародного гуманітарного університету про визнання недійсним договору оренди та додаткової угоди до нього та виселення задоволено. Визнано недійсним договір оренди нежитлового приміщення площею 195 кв. м., розташованого в будинку № 24 літера «А»по вул. Хрещатик в м. Києві. від 23.12.2003 та додаткову угоду від 27.01.2004, укладені між Державним комплексним торгівельним підприємством «Хрещатик»та Міжнародним гуманітарним університетом. Зобов’язано Міжнародний гуманітарний університет звільнити приміщення площею 195 кв. м. в будинку № 24 літера «А»по вул. Хрещатик в м. Києві.

Відповідач 2 звернувся до Вищого господарського суду України в порядку ст. 113 Господарського процесуального кодексу України з заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2005 у справі № 3/504 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вищого господарського суду України № 3/504 від 15.05.2007 заяву Міжнародного гуманітарного університету про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2005 у справі № 3/504 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/504 від 30.05.2007  розгляд заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2005 у справі № 3/504 за ново виявленими обставинами призначено на 07.06.2007.

Позивач у письмових поясненнях вважає, що подана заява суперечить ст. 112 ГПК України, яка вказує, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що .мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові. Роз’яснення Президії ВГСУ від 21.05.2002 № 04-5/563 вказують: необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Якщо віртуально припустити, що постанова Старшого помічника прокурора Шевченківського району м. Києва від 04.08.2006 та відповідна постанова Шевченківського райсуду від 19.08.2006 - це нововиявлені обставини, то під час розгляду Вищим господарським судом України справи № 3/504 29.06.2005 ні постанови райпрокуратури, ні постанови райсуду на які посилаються заявники ще не існувало як таких у природі. Відсутність першої ознаки нововиявлених обставин автоматично скасовує й існування другої ознаки, оскільки неможливо бути повідомленим про те, чого не існує. Саме таким чином спростовується ствердження БО «Віват Феміда!»про факт наявності «новоявлених обставин». Відповідно до пункту 1.1. роз’яснень Президії ВГСУ від 21.05.2002 № 04-5/563 виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК. Тобто, зміна думки певних представників органів прокуратури у серпні 2006 року (які, для порівняння, у 2005 році підтримали Державу в особі РВ ФДМУ по м. Києву) - це явище, яке відбулося (виникло) не під час вирішення спору, і при цьому було невідомим. Відповідні постанови райсуду і прокуратури як факт з'явилися через рік та 2 місяці після прийняття ВСГУ 29.06.2005 законного рішення (постанови), а за таких обставин чітко вбачається, що в даному випадку в дійсності за аналогією можна говорити, що в певній мірі після вирішення спору по справі № 3/504 має місце і зміна певної обставини після вирішення спору (органи прокуратури в особі Шевченківської рай прокуратури, яка не брала участь у справах, змінили свою думку), і має місце поява нової обставини (постанова райсуду). Зазначає, що заява підписана особою, яка не має на це права. Крім того, вважає, що заявником пропущено строк для подання заяви. Враховуючи викладене просить відмовити в задоволені заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

Відповідач 1 у письмових поясненнях підтримує заяву про перегляд судового рішення від 29.06.2005 по справі № 3/504 за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Засвідчує той факт, що рішеннями компетентного суду встановлено, що ТОВ «Євро Альфа Експерт»і ТОВ «Косметик-Центр»не є набувачами нежилого нерухомого майна, що є об’єктом спірного договору оренди від 23.12.2003. Спроби ТОВ «Євро Альфа Експерт»і ТОВ «Косметик-Центр»заволодіти зазначеним майном ґрунтувалися виключно на правочинах, які рішеннями компетентного суду визнано недійсними. Так, договір купівлі продажу нежилих приміщень від 04.09.2006 між ТОВ «Євро Альфа Експерт»і ДКТП «Хрещатик»визнаний недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2007, підтвердженим постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2007 як укладений неповноважною особою із порушенням встановленого законом порядку. У свою чергу, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27.09.2006  між ТОВ «Євро Альфа Експерт»та ТОВ «Косметик-Центр»визнаний недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2007 як укладений із порушенням закону.

Позивачем в судовому засіданні заявлено клопотання про залучення до участі процесі Фонд державного майна України. Клопотання мотивовано тим, що РВ ФДМУ по м. Києву стало відомо про звернення відповідача 2 від 16.02.2007 № 453 до Фонду державного майна України з приводу питань погодження розміру орендної плати, крім того можливості відповідного погодження Міністерством аграрної політики України. Міжнародний гуманітарний університет просить ФДМУ підтвердити або спростувати припущення, викладені в листі від 16.02.2007.

06.06.2007 до господарського суду звернулось Приватне підприємство «Косметик-Центр»про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Заява мотивована тим, що ДКТП «Хрещатик»на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень на біржових торгах проведених ТБ «Універсальна товарно-сировинна біржа»від 04.09.2006 здійснило продаж зазначених приміщень ТОВ "Євро Альфа Експерт». 27.09.2006 між ТОВ «Євро Альфа Експерт»та ПП «Косметик –Центр»укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень по вул. Хрещатик 24. На сьогоднішній день Приватне підприємство «Косметик –Центр»є законним, добросовісним набувачем вищезазначених приміщень. Таким чином рішення суду у справі № 3/505 може вплинути на права, обов’язки та законні інтереси заявника як власника даних приміщень.

Клопотання позивача щодо залучення до участі у процесі Фонду державного майна України, а також клопотання ПП «Косметик-Центр»про залучення останнього до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, не підлягають задоволенню, оскільки законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Тому господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення (п.3.7 роз’яснення ВГСУ № 04-5/563 від 21.05.2002). Наведене унеможливлює залучення на стадії перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами осіб, які не брали участі під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Розглянувши матеріали заяви та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своєї заяви Міжнародний гуманітарнтй університет посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19.08.2006, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.10.2006 встановлено, що визначення розміру орендної плати у відповідності з Методикою при укладанні 23.12.2003 між ДКТП «Хрещатик»та Міжнародним гуманітарним університетом договору оренди спірного приміщення є фактичним погодженням розміру орендної плати з Фондом державного майна України.

Заявник вважає, що 18.10.2006 набрало законної сили рішення суду, яким встановлено обставину, що має істотне значення для справи № 3/504 наявність фактичного погодження розміру орендної плати з Фондом державного майна України при укладанні спірного договору оренди - і не могло бути відомо заявникові під час розгляду справи у Вищому господарському суду України.

Також, додатково в обґрунтування цієї обставини, заявник посилається на лист Міністерства аграрної політики України від 19.02.2007 № 37-31-15/2488, де зазначено, що розрахунок орендної плати був узгоджений до ухвалення рішення у даній справі по суті від 29.06.2005 органом, уповноваженим управляти майном орендодавця - Міністерством аграрної політики України, безпосередньо з Фондом державного майна України. При цьому, як зазначено у цьому листі, останній повідомив, що представлені розрахунки орендної плати були розглянуті, вони здійснені на підставі звітів про незалежну оцінку вартості об’єктів оренди, прорецензованих і затверджених органом. уповноваженим управляти зазначеним майном Міністерством аграрної політики України і відповідають вимогам Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна.

Відповідно до ст. 112  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може  переглянути  прийняте   ним   судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення  для  справи  і  не  могли  бути  відомі заявникові.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

За змістом зазначеної норми, нововиявлені обставини характеризуються тим, що вони:

- існували під час розгляду справи, але не були відомі заявнику;

- є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду  щодо наявності певних прав та обов’язків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а отже і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта;

- виявлені після набрання чинності судовим актом.

При цьому, нововиявленими обставинами є матеріально-правові факти, що входять до підстав позову або висунутих проти нього заперечень іншої сторони та інші юридичні факти, що мають значення для вирішення спору, які характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності. Тобто, це факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення прав та обов’язків осіб, які беруть участь у справі.

Отже, нововиявлена обставина це: юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов’язково вплинула б на остаточні висновки суду: юридичний факт, який існував па момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом: юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про не в подальшим. ані суду, що розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують  факти,  які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Зазначені заявником обставини мають суттєве значення для вирішення спору у даній справі, оскільки спростовують факти, які було покладено в основу постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2005.

Так, позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, як на підставу недійсності спірного договору, посилався на неузгодження з ним, як уповноваженим органом, розміру орендної плати.

Підставою для скасування Вищим господарським судом України рішення і постанови у даній справі та ухвалення нового рішення про задоволення позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, про визнання недійсним спірного договору оренди від 23.12.2003, укладеного між відповідачами, та виселення відповідача 2 із займаного приміщення, стало відсутність погодження розміру орендної плати з органом, визначеним в абзаці другому статті  5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Разом з тим, факт неузгодження розміру орендної плати з  уповноваженим органом, у даному випадку Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, який покладено в основу постанови суду касаційної інстанції, заявник (відповідач 2) спростовує наведеними ним нововиявленими обставинами, а саме погодження розміру орендної плати Міністерством аграрної політики України безпосередньо з Фондом державного майна України. Можливість такого погодження допускається з огляду на відсутність чіткої регламентації порядку погодження.

Частиною 5 статті 114 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами перегляду судового рішення у разі зміни або скасування постанови приймається постанова.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність нововиявлених обставин, що мають істотне значення для даної справи, які спростовують твердження позивача про відсутність погодження розміру орендної плати з органом, визначеним в абзаці другому статті  5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», отже є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та скасування постанови Вищого ггосподарського суду України від 29.06.2005 у справі № 3/504.

Витрати по сплаті державного мита по заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами підлягають стягненню з Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву на користь Міжнародного гуманітарного університету.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»зайво сплачене заявником за розгляд заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами державне мито в розмірі 50 коп. підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 49, 86, 112-114  ГПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Міжнародного гуманітарного університету про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 29.06.2005 № 3/504 за нововиявленими обставинами задовольнити.

2. Постанову  Вищого господарського суду України від 29.06.2005 у справі    № 3/504 скасувати.

3. В задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву відмовити повністю.

4. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (м. Київ, бул. Т.Шевченка, 50-Г, код 19030825) на користь Міжнародного гуманітарного університету (м. Одеса, вул. Піонерська, 5, код 26249278) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита.

5. Повернути Міжнародному гуманітарному університету (м. Одеса, вул. Піонерська, 5, код 26249278) з Державного бюджету України 50 коп. зайво сплаченого державного мита та перерахованого квитанцією  № 47 від 27.10.2006. Квитанцію № 47 від 27.10.2006 залишити в матеріалах справи Господарського суду міста Києва № 3/504.

Суддя
В.В.Сівакова