ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"14" червня 2007 р.
Справа №  4/138

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І., розглянувши матеріали справи № 4/138

за позовом: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Гайворонському районі, м. Гайворон

до відповідача: Голованівської районної санітарно - епідеміологічної станції, смт. Голованівськ, Кіровоградської області

третя особа: державне підприємство "Голованівське лісомисливське господарство", смт. Голованівськ, Кіровоградської області

третя особа: Український науково - дослідний інститут промислової медицини праці, м. Крівий Ріг, Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні  відповідача   Яценко Анатолій  Євгенович  с.Ємилівка  Голованівського району Кіровоградської області.

про визнання нечинними  санітарно- гігієничних  характеристик

Представники сторін:

від позивача - Чорний О.І. , довіреність № 04/02.2-07  від 09.01.07;

від відповідача - Самойленко Г.М. , довіреність № 316  від 22.05.07;

від 3-ої особи 1 - Вищипан В.Ф. , довіреність № 01/21-2615  від 04.05.07;

від 3-ої особи 2 - Лапа В.М. , довіреність № 01-08/296  від 02.11.06;

від 3-ої особи 3 - Ковбасюк А.В. , довіреність № 43  від 14.03.07;

Заявлено вимогу про  визнання нечинними складені та затвердженні Голованівською районною санітарно - епідеміологічною станцією на електрозварниках ДП "Голованівське лісомисливського господарства"Яценка А.Є. санітарно - гігієнічні характеристики умов праці від 17.12.2004 року № 228 та вд 05.05.2005 року № 948.

Дослідивши наявні матеріали справи,  заслухавши представників сторін,  обговоривши усі обставини справи,   господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Позовні  вимоги  обґрунтовано   наступним.

Голованівською районною санітарно - епідеміологічною станцією 17.12.2004 року було складено санітарно - гігієнічну характеристику умов праці № 228 на електрозварниках  ємилівського лісництва ДП "Голованівське лісомисливського господарства" Яценка А.Є.

05.05.2005 року було повторно складено санітарно - гігієнічну характеристику умов праці на вказаного працівника.

Вказані санітарно - гігієнічні характеристики умов праці складені з порушенням вимог Інструкції по складенню санітарно - гігієнічної характеристики  умов праці працюючого при підозрі у нього профзахворювання, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я СРСР № 555 від 29.09.1989 р. (далі - Інструкція), Порядку складання та вимогами до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004 р. № 614 (далі -Порядок), Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112.

Вказані     санітарно-гігієнічні     характеристики     умов     праці     від  17.12.2004р. № 228 та від 05.05.2005 р. № 948, складені відповідачем із грубими порушеннями зазначених Інструкції та Порядку, зокрема:

-без запиту головного лікаря лікувально-профілактичного закладу або  профпатологічного  стаціонару  (порушено  п.   1.3.  Інструкції,  п.   1.7.Порядку);

-без належного опису трудової діяльності Яценка А.Є. (порушено п. 2.1., п. 2.2. Інструкції, п. 1.11. Порядку);

-без  обстеження його робочого місця та з'ясування умов праці, завантаженості,  режиму  праці  та  відпочинку,  наявності   або  відсутності шкідливих факторів та їх переліку (порушено п. 2.2. Інструкції, п.  1.18. Порядку);

-при відсутності акта перевірки умов праці Яценка А.Є. та санітарно - епідеміологічного стану дільниці, на якій він працював (порушено п. п. 2.3. - 2.5. Інструкції, п. 1.5. Порядку).

В дані характеристики внесені дані, що не відповідають дійсності,  витікають з методичних посібників і не відображають існуючої картини умов праці на підприємстві, де працював Яценко А.Є. (ДП “Голованівське лісомисливське господарство”).

Отже, відповідач фактично склав фіктивні санітарно-гігієнічні характеристики, які не відображають реального стану умов праці, де працював Яценко А.Є.

Оскільки вказані санітарно-гігієнічні характеристики умов праці є  одним із документів, на підставі якого вирішується питання про зв'язок захворювання із професійною діяльністю, то не об'єктивна характеристика потягла за собою визнання у Яценка А.Є. профзахворювання. На підставі оскаржуваних характеристик 24.05.2005 р. в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини праці Яценку А.Є. було встановлено наявність професійного захворювання.

Крім цього,  існує третя санітарно-гігієнічна  характеристика умов праці на електрозварника Яценка А.Є. від 24.10.2005 № 639, яка повністю відповідає вимогам чинного законодавства і при складанні вказаної характеристики відповідач повинен був визнати не чинними санітарно-гігієнічні характеристики умов праці від 17.12.2004 р. № 228 та від  05.05.2005р. № 948.

23.03.2007 р. управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Кіровоградській області було направлено відповідачу лист з вимогою скасувати вказані характеристики у зв'язку з порушенням процедури їх складання. Але жодної відповіді з боку відповідача не надійшло, що змушує відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у  Гайворонському районі звернутися до суду з вимогою про визнання не чинним вказаних характеристик.

Відділення Фонду вважає, що вказана справа повинна розглядатись на  підставі норм Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) за наступного.

Згідно ст. 31 Закону України “Про забезпечення санітарного та  епідемічного благополуччя населення" від 24.02.1994 р. № 4004: “Систему державної санітарно-епідеміологічної служби України становлять:

центральний орган виконавчої влади в галузі охорони здоров'я;

установи і заклади державноїсанітарно-епідеміологічної служби центрального органу в галузі охорони здоров'я;

відповідні установи, заклади, частини і підрозділи центральних органів  виконавчої влади в галузі оборони, в галузі внутрішніх справ, у справах охорони державного кордону, з питань виконання покарань, Державного управління справами, Служби безпеки України;

державні наукові установи санітарно-епідеміологічного профілю.

Посадовими особами державної санітарно-епідеміологічної служби  України є головні державні санітарні лікарі та їх заступники, інші працівники державної     санітарно-епідеміологічної служби    України, уповноважені здійснювати   державний   санітарно-епідеміологічний   нагляд   згідно   з   цим  Законом.

Центральним органом виконавчої влади у сфері забезпечення  санітарного та епідемічного благополуччя населення є центральний орган виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

На установи і заклади державної санітарно-епідеміологічної служби  центрального органу виконавчої влади в галузі охорони здоров'я покладаються функції відповідних адміністративно-територіальних, транспортних та об'єктових органів державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

Установи   і   заклади   державної   санітарно-епідеміологічної   служби центрального органу виконавчої влади в галузі охорони здоров'я є юридичними особами.   Їх   мережа,   організаційна   структура   встановлюються   головним державним санітарним лікарем України. Мережа та організаційна структура, установ, закладів, частин і підрозділів державної санітарно-епідеміологічної служби інших державних органів, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються  головними  державними  санітарними  лікарями  відповідних державних органів за погодженням з головним державним санітарним лікарем України.

Установи і заклади державної санітарно-епідеміологічної служби  здійснюють   свою   діяльність   на   підставі   положення   про   державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні та положення про державну санітарно-епідеміологічну службу України, що затверджуються Кабінетом Міністрів    України,  а  також   положень    про    державну    санітарно - епідеміологічну службу інших державних органів, зазначених у частині першій    цієї    статті,    що    затверджуються    керівником    відповідного державного органу за погодженням з головним державним санітарним  пікарем України.”

Таким чином, відповідач є особою публічного права, що здійснює   державні функції по забезпеченню санітарно-епідеміологічного захисту населення на підпорядкованій території.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. З КАСУ визначено, що справою адміністративної юрисдикції є - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно п. 7 цієї статті суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган І місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт І при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, І втому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно   п.    1    ст.    17   КАСУ:   “Компетенція   адміністративних   судів  поширюється на:

1) спори    фізичних   чи   юридичних   осіб   із   суб'єктом   владних  ) повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи  правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, враховуючи, що даний спір виникає в галузі публічно - правових відносин і в заяві відділення Фонду спір виникає в галузі до суб'єкта, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства - дана справа підлягає розгляду в порядку адміністравного провадження.

Представником  3-ої особи  3 на стороні відповідача  Яценка  А.Є.  надано до суду заперечення позовних вимог, посилаючись на ту обставину, що спір   про той же предмет та з тих же підстав  вже розглядався  судом  загальної юрисдикції і   постановою  судової колегії Кіровоградського апеляційного суду від  21.11.2006 року   в задоволенні  позовних вимог відмовлено у зв'язку  з пропуском строку звернення до суду.

Представник  позивача  заперечує проти   позиції 3-ої особи 3 та  вважає, що до правовідносин слід застосовувати положення    цивільного законодавства про строк позовної давності   в 3 роки та просить провести розгляд справи по суті.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський  суд приходить до переконання. що  позовні вимоги підлягають до часткового задоволення  враховуючи наступне.

Санітарно- гігієнічна  характеристика  №278 від 17.12.2004 року  була   складена та видана  Яценку  А.Є. на підставі  діючого  на той  період законодавства. Посилання   позивача на   допущене    порушення  при видачі  цієї  характеристики порушення, пов'язане  з  відсутністю  запиту   головного лікаря  лікувально- профілактичного закладу або профпатологічного стаціонару  спростовується  наданим  для огляду в судове засідання  представником  відповідача   запиту   від  06.12.2004 року   підписаного  обласним   профпатологом   Забродою  В.П.  Крім того, позивачем  в  позові  безпідставно проведено посилання  на порушення   при  складанні  санітарно-гігієничної  характеристики пов'язані  з  відсутністю  акта перевірки  умов  праці, оскільки такий акт   згідно до   вимог   діючого на  той період законодавства   не повинен  був  складатись в  обов'язковому  порядку. При цьому господарським  судом враховується, що   станом на 17.12.2004 року   визначальними  для складання   санітарно-гігієничного висновку  були вимоги  Інструкції по складанню санітарно-гігієничної характеристики умов праці працюючого  при підозрі у нього профзахворювання, затвердженої наказом  Міністерства охорони здоров'я СРСР №555 від 29.09.1989 року , а і затверджений  наказом  Міністерства охорони здоров'я України №614 від 13.12.2004 року   Порядок складання та  вимоги до санітарно-гігієничних характеристик умов  прац набрав  чинності  лише  24.02.2005 року.

Тобто,  санітарно-гігієнична характеристика  №948 від   05.05.2005 року  повинна відповідати вимогам    затвердженого  наказом  Міністерства охорони здоров'я України №614 від 13.12.2004 року   Порядку складання та  вимоги до санітарно-гігієничних характеристик умов  праці, тому господарський  суд повністю погоджується  з   позицією  позивача про   допущену  відповідачем неповноту  при складанні цього  акту, зокрема   характеристику було  складено  при відсутності акта перевірки умов праці Яценка  А.Є. та санітарно- епідеміологічного стану дільниці, на якій  він  працював, що э порушенням  п.1.5 Порядку.

Господарський  суд вважає за необхідне  не приймати до уваги та  розцінити  як  необґрунтоване   клопотання   відповідача про   наявність права стверджувати, що  випадок з   Яценком   А.Є. не пов'язаний з виробництвом через відсутність динаміки  розвитку   профзахворювання, оскільки дане захворювання отримане внаслідок тютюнопаління  та зловживання алкоголем на протязі 5 років, враховуючи, що дане клопотання відповідача не  пов'язане з предметом спору та наводиться ним   після  складення  трьох санітарно-гігієничних  характеристик, щодо законності   видання яких  виник спір.

Непогодження з висновками санітарно- гігієничних  характеристик від 17.12.2004 року та   05.05.2005 року   стало підставою для звернення Фонду до господарського суду Кіровоградської області з даною позовною заявою.

Господарський суд не погоджується  з  клопотанням  представника 3-ої особи  на стороні відповідача Яценка  А.Є про  відсутність  підстав для розгляду  справи  через наявність  судового рішення, яке набрало чинності, оскільки  згідно до  ст.157 Кодексу адміністративного судочинства  суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того ж самого спору і між тими ж самими сторонами, а   постанова по справі №22ас421 від 21.11.2006 року на яку посилається   представник Яценка А.Є   стосується спору між іншими  сторонами.

Господарським судом також приймається до уваги, що   ст. 99 Кодексу  адміністративного судочинства передбачено  звернення  до суду  з адміністративним позовом  в межах строку  , встановленого  цим кодексом або іншими законами. За захистом  прав, свобод та інтересів  особи цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватись інші строки для звернення, які якщо не встановлено законами, обчислюються  з дня,  коли  особа  дізналася  або повинна  була дізнатися  про порушення  своїх прав, свобод чи  інтересів. Приймаючи до уваги, що  позивачем  було вжито заходів  до   досудового врегулювання спору і відповідачу направлялись пропозиції по врегулюванню спору   22.03.2007 року за №05/09-319 щодо скасування  санітарно-гігієничних характеристик, господарський  суд вважає за необхідне   відрахування  строку звернення  до адміністративного суду  проводити з  22.03.2007 року. Поряд з цим, господарський  суд не погоджується  з пропозицією  позивача  про застосування  загального  трьохрічного строку позовної давності  до його вимог  відповідно до цивільного законодавства, оскільки   він звернувся  до суду з адміністративним позовом, обґрунтував   своє рішення  про  розгляд справи  саме за   положеннями  Кодексу  адміністративного судочинства України (а.с.20-23) і  повинен  враховувати  вимоги цього закону, викладені в ст.99 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати  нечинною    Санітарно- гігієничну характеристику  на електрозварювальника  Ємилівського лісництва Голованівського державного лісомисливського господарства (ДЛМГ) Яценка  Анатолія Евгеновмча 1962 року народження  №948  від  05.05.2005 року.

В решті позову  відмовити.

Сторони мають право оскаржити   в  апеляційному  порядку постанову в   порядку і строки  відповідно до ст.   186 Кодексу адміністративного судочинства  України.  Про  апеляційне  оскарження   рішення   суду     першої  інстанції спочатку   подається заява. Обґрунтування мотивів   оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та  апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через   суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної  скарги одночасно надсилається особою,   яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне     оскарження   постанови  суду   першої   інстанції  подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня   складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,   якщо скарга  подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи    апеляційна скарга, подані після закінчення  строків,   встановлених       цією   статтею,   залишаються   без   розгляду,   якщо   суд   апеляційної   інстанції  за  заявою   особи,   яка  їх   подала,   не   знайде   підстав  для  поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова   набирає   законної   сили   відповідно   до   ст.   254   Кодексу   адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,   встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений цим Кодексом, постанова  суду  першої  інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його  не  скасовано,   набирає  законної сили   після   закінчення  апеляційного розгляду   справи.   Якщо   строк   апеляційного   оскарження   буде   поновлено,   то  вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі   15  червня  2007 року.

Суддя