ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2007 р.
Справа № 9/314-4444

17:00 год.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом  Прокурора Гусятинського району вул. Пушкіна, 9, смт.Гусятин,Тернопільська область,48200    в особі Виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в Гусятинському районіні вул. Тернопільська, 14, смт.Гусятин,Тернопільська область,48200

до  Приватної сільськогосподарської агрофірми "Нічлава"  с. Коцюбинці Гусятинського району

За участю представників сторін:

позивача:  Аніловська С.М., доручення  №  221 від 15.03.2006 р.

відповідача:  не з’явився.

прокурора:  Юзьвак І.Я., посвідчення  № 221  від 26.12.2006 р.

роз'яснивши учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України,

встановив:

Прокурор  Гусятинського  району,  в інтересах держави в особі  Виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття у Гусятинському районі Тернопільської області, в особі  Гусятинського районного центру зайнятості,  смт. Гусятин, Тернопільської області, звернувся 16.10.2006 р. до господарського суду, з адміністративним позовом до відповідача –Приватної сільськогосподарської фірми “Нічлава”, с. Коцюбинці, Гусятинського району, Тернопільської області, про стягнення недоїмки по збору на загальнообов’язкове соціальне страхування в сумі  53 789,48 грн.  за період з 01.01.2000 року по 30.06.2006 року.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17.10.2006 року позовну заяву залишено без руху, у зв’язку з тим, що спір, пов'язаний із стягненням заборгованості по сплаті страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття є публічно-правовим, де однією із сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські повноваження. Однак, прокурор Гусятинського району подав позов без дотримання вимог, встановлених до форми та змісту позовної заяви, передбачених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 17.11.2006 року відкрито провадження у адміністративній справі                 № 9/314-4444 та призначено її до розгляду в попередньому судовому засіданні о 10-30 год.  18.12.2006 року.

В попередньому судовому засіданні 18.12.2006 р. представник позивача подав заяву про відмову позовних вимог в частині 18 000,00 грн. у зв’язку з частковою сплатою боргу відповідачем та  просив стягнути з відповідача 39 789,48 грн. боргу. Прокурор  заяву позивача підтримав.

Відповідач представника в попереднє судове засідання 18.12.2006 р. не направив, відзиву на позов не подав.

Ухвалою від 18.12.2006 р. справу  призначено до судового розгляду на 09:45 год. 26.12.2006 р.

До судового засідання 26.12.2006 р. від відповідача надійшла  заява (вх. № 23813 (н) від 26.12.2006 р.), в якій  він вказав на часткове погашення боргу та визнав заборгованість на суму 35 789,48 грн.

В судовому засіданні 26.12.2006 р. оголошувалась перерва до 16:50 год. 01 лютого 2007 р.

В судовому засіданні 01. 02.2007 р. представник позивача подав заяву, в якій повідомив суд про сплату відповідачем 42 361,38 грн. боргу, відтак просить стягнути з Приватної сільськогосподарської агрофірми “Нічлава” 11 428,10 грн. боргу. Прокурор  не заперечив проти даної заяви.

В обґрунтування  позовних  вимог Прокурор вказав  на несплату відповідачем, як роботодавцем, що використовує найману працю, внесків до відповідного цільового страхового фонду за найманих працівників у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування".

Провадження у справі здійснюється відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з такого.

Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття є, згідно ч.2 ст. 8 Закону України "Про загальнообов’язкове державне  соціальне страхування на випадок безробіття" цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, діяльність якої регламентується "Основами законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування" та Законом України "Про зайнятість населення".

При цьому держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом, який створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за дотриманням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із Законом та Статутом Фонду.

Таким чином, з перелічених ознак, слід дійти висновку, що Фонд наділений державою владними повноваженнями щодо інших учасників, які діють у сфері соціального страхування, тобто у сфері публічно-правових відносин.

Адміністративно-правові відносини, які є формою вираження державно-управлінських відносин, завжди мають державно-владний характер, у яких один із суб’єктів наділений державою владними повноваженням щодо інших учасників адміністративно-правових відносин.

Виникнення адміністративно-правових відносин - це, за своєю суттю, юридичний рівень об’єктивізації загальної волі держави в реальній поведінці конкретних суб’єктів.

Фонд загальнообов’язкового державного страхування на випадок безробіття є носієм прав та обов’язків, які реалізуються у галузі державного управління у соціальній сфері, а тому реалізація Фондом його функцій, у тому числі щодо звернення за примусовим стягнення з платників страхових внесків на випадок безробіття у судовому порядку, є проявом владних повноважень стосовно роботодавців, як платників цих внесків.

Таким чином, господарський суд розглядаючи адміністративну справу, діє на підставі ст. 4, 6, 718 та п.6 розділу УП Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи прокурора та представника позивача,  суд   встановив:

Приватну сільськогосподарську агрофірму “Нічлава”, як роботодавця зареєстровано платником страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у  Гусятинському  районному центрі  зайнятості.

У позовній заяві прокурор стверджував, що Приватна сільськогосподарська агрофірма “Нічлава”, с. Коцюбинці, Гусятинського району, Тернопільської області,  всупереч вимог законодавства не сплачувала внески в повному розмірі і допустила заборгованість по їх сплаті на суму  53 789,48 грн., про що свідчить представлені в матеріалах справи належним чином засвідчені  копії розрахункових відомостей  за  3-й квартал, 4-й квартал, півріччя 2000 р.,  1-й квартал, 2-й квартал,  3-й квартал,  4-й квартал 2001 року, 1-й квартал, 2-й квартал, 3-й квартал 4-й квартал 2002 року, 1-й квартал. 2-й квартал, 2-й квартал, 4 –й квартал 2003 року, 2-й квартал, 3-й квартал, 4-й квартал 2004 року, 1-й квартал, 1-ше півріччя, 9 місяців та 2005 рік в цілому, 1-й квартал, 1-ше півріччя 2006 року, які підписано керівником та головним бухгалтером  підприємства та скріплено печаткою юридичної особи, а  також  розрахунок суми позову за період з 01.01.2000 р. по 30.06.2006 р.

Гусятинським  районним центром зайнятості  проведено перевірку  поданих  Відповідачем  звітів, за результатами  якої  виявлено заборгованість з платежів до Фонду загальнообов’язкового державного страхування на випадок безробіття у розмірі  53 789,48 грн.

Законом України  „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.2000 року №1533-ІІІ, визначено, що загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі –страхування на випадок безробіття) - система прав, обов’язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.  Страхувальниками є роботодавці та застраховані особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески. Страховиком є Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно ст. 4 даного Закону страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженою Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.12.2000 року №339.

Розмір страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття для роботодавців та застрахованих осіб встановлюється щорічно Верховною Радою України за подання Кабінету  міністрів України одночасно із затвердженням Державного бюджету України на поточний рік. Страхові внески нараховуються на календарний рік для роботодавців –у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників. Роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Відповідно до п.6.7 даної Інструкції, роботодавці щокварталу складають у двох примірниках розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, один екземпляр якої подається до центру зайнятості, у якому він перебуває на обліку, до: 20 квітня, 20 липня, 20 жовтня, 25 січня. Усі примірники розрахункової відомості підписуються керівником і головним бухгалтером підприємства або організації, виконавцем та завіряються печаткою. Другий примірник звіту, завірений центром зайнятості, залишається в бухгалтерії платника страхових внесків.

Відповідач не виконував покладені на нього вказаним Законом обов'язки зі сплати страхових внесків, отже, зобов'язаний нести передбачену відповідальність зі сплати недоїмки. Таким чином, названі вище закони та інші нормативно-правові акти чітко визначили, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю, повинні сплачувати страхові відрахування до Фонду загальнообов'язкового соціального страхування України на випадок безробіття в установлених розмірах.

Згідно ст. 136 КАС України позивач може відмовитись від адміністративного позову протягом всього часу судового розгляду. Якщо відмову від адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

В судовому засіданні 01.02.2007 р. представник позивача подав заяву  про відмову від стягнення з відповідача 42 361,38 грн. у зв’язку зі сплатою ним вказаної суми боргу та про закриття провадження по справі в частині стягнення з Приватної сільськогосподарської фірми “Нічлава” даної суми заборгованості. Прокурор підтримав подане  клопотання представника позивача .

Враховуючи, що позивач та прокурор відмовилися від адміністративного позову, така відмова не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача та відповідача по справі, провадження у справі  в частині стягнення з відповідача  42 361,38 грн. заборгованості підлягає до закриття  на підставі  ч. 2 ст. 112 КАС України .

В іншій частині позову, враховуючи, що заборгованість відповідача в сумі 11 428,10 грн. доведено матеріалами справи, а також  зважаючи на те, що відповідач самостійно визначив у розрахунковій відомості суму заборгованості перед фондом,  не заперечує даних відомостей, адміністративний позов,  підлягає до задоволення  на суму 11 428,10 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАСУ та зважаючи на  пільги, якими користується прокурор щодо сплати державного мита при поданні позову до суду,  судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

За  згодою прокурора та представника позивача  відповідно до ч.  4 ст. 167 КАС України    у судовому засіданні 01.02.2007 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови господарського суду України та повідомлено про виготовлення  та оголошення повного тексту постанови  о 10-00 год. 06.02.2007 р.

Згідно ч. 2 ст. 112 КАС України про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача  від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 94, ч. 2 ст. ст. 112, ст.ст. 136, 158, 162, 163, 164, 167 , п. 6 розділу УП Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Тернопільської області

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути  з  Приватної сільськогосподарської фірми “Нічлава” (с. Коцюбинці, Гусятинського району, Тернопільської області, р/р 1001 в ТФ “Приватбанк”,  код 30787764) 11 428,10 грн. недоїмки по збору на загальнообов’язкове соціальне страхування   на користь виконавчої дирекції Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття у  Гусятинському районі, Гусятинського районного центру зайнятості (смт. Гусятин Тернопільської області,  вул. Тернопільська, 14, ід. код 21144803,                                              р/р.  № 1116 ВДК в Гусятинському районі,  МФО 838012, код 21144803 );

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення з  Приватної сільськогосподарської агрофірми  “Нічлава” 42 361,38 грн. заборгованості.

На постанову  суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження  протягом десяти днів  з дня  складення   постанови в повному  обсязі  до  адміністративного суду апеляційної інстанції .

Суддя