ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.04.2007
Справа №2-17/3096-2007А

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Джанкойському районі АР Крим (96100, м. Джанкой, вул. Леніна 8)

До відповідача   Сільського комунального підприємства “Витязь” (96154, Джанкойський район, с. Світле, вул. Леніна 21)

про  стягнення   9869,13  грн.

Суддя В.І. Гайворонський

при секретарі  Т.Ю. Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –    Ніконенко О.С., ю/к, дов. № 3  від 09.01.2007 року

Від відповідача –   Воронцова В.М., дов. від 03.04.2007 року № 83

Сутність спору: Управління ПФУ в Джанкойському районі АР Крим звернулося до господарського суду АР Крим з позовом  про стягнення з відповідача заборгованості в сумі    9869,13  грн.

Відповідач згідно відзиву на позов   позовні вимоги визнає, та просить  суд надати відстрочку на виплату заборгованості до  початку поливного сезону.

Згідно Розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за квітень, березень 2006 року відповідач має заборгованість по сплаті  внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно Рішень позивача № 574 від 05.09.2006 року  та № 126 від 19.05.2006 року “Про застосування  фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування страхових внесків, у тому числі  донарахованих страхівниками  страхівних внесків, у тому числі  донарахованих страхівниками або страхувателями або органом Пенсійного фонду” до відповідача застосовані штрафні санкції.

По справі проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

СКП “Витязь”  зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в   Джанкойському районі АР Крим як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що  відповідачем не оспорюється, та вказується ним самим у Розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за квітень, березень 2006 року, а також підтверджується  довідкою позивача б/н.

Відповідно до п. 6. ст. 17 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобов'язаний нараховувати,  обчислювати й сплачувати у встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Сума заборгованості  відповідача складає  9869,13 грн., що підтверджується  Розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за квітень, березень 2006 року,  Рішеннями позивача № 574 від 05.09.2006 року  та № 126 від 19.05.2006 року “Про застосування  фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування страхових внесків, у тому числі  донарахованих страхівниками  страхівних внесків, у тому числі  донарахованих страхівниками або страхувателями або органом Пенсійного фонду”, Вимогами  № Ю 678С від 05.06.2006 року,  № Ю-545 С від 04.05.2006 року, розрахунком суми позову.

У встановленому Законом  порядку  рішення позивача  про застосування фінансових санкцій, та його вимоги не визнане нечинним, а виходячи із закріпленого  ст. 129 Конституції України принципу  диспозитивності сторін суд не вправі давати йому оцінку на предмет невідповідності законодавству.

Згідно Розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за квітень, березень 2006 року відповідач має заборгованість по сплаті  внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач не представив доказів погашення заборгованості.

Оскільки відповідні докази по справі не представлені до винесення постанови, немає підстав їх залучати до матеріалів  справи після прийняття постанови по цій справі.

Якщо відповідач погасив заборгованість до прийняття цієї  постанови, він вправі звернутися в суд з завою про  перегляд  постанови  за нововиявленими обставинами.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України  питання щодо відстрочки виконання рішення  розглядається в  процесі виконання рішення, після видачі  виконавчого листа.

Так, згідно ч. 1 статті 263 КАС України, за  наявності обставин,  що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку,  відсутність  присудженого майна  в  натурі,  стихійне лихо тощо),  державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням,  а  сторона  виконавчого  провадження  -  із  заявою про відстрочення або розстрочення  виконання,  зміну  чи  встановлення способу   і   порядку  виконання  судового  рішення.

Таким чином, з питання відстрочки  виконання рішення зацікавлена сторона вправі  звернутися в процесі виконання судового рішення.

Згідно  п. 4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір підлягає розгляду  за нормами  Кодексу адміністративного судочинства України. Указана норма є спеціальною нормою відносно  відповідача.

Згідно Постанови Верховного  Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року указані спори  підлягають  розгляду за нормами  Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.2. ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у даному випадку відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути  з  відповідача Сільського комунального підприємства “Витязь” (96154, Джанкойський район, с. Світле, вул. Леніна 21; , р/р 66 Ощадбанк 4553, МФО  384072) на користь  позивача  Управління Пенсійного фонду України в Джанкойському районі АР Крим (96100, АР Крим, вул. Леніна 8, р/р 5001 в КРУ “Державний Ощадний банк України”, м. Сімферополь, МФО 324805, ЗКПО 20727218)    заборгованість  в сумі  9869,13  грн.

Ст. 254 КАС України передбачено, що  постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна

скарга не була подана у строк, встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена  у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що:   про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку   подається  заява.     Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а  в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 КАСУ -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про  апеляційне  оскарження  чи  апеляційна скарга, подані  після  закінчення  строків,  встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про  що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.