СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.07                                                                                 Справа № 16/163.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали  справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Екоресурс –водні технології”, м. Луганськ

до Обласного комунального підприємства “Компанія ”Луганськвода”, м. Луганськ

про стягнення 24373 грн. 94 коп.

при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача –Занудін С.М., дов. 13.04.07. №1304/07,

від відповідача –Шепіль Ю.М., дов. від 10.01.07. №200,

Шевченко О.В., дов. від 10.01.07. №178,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 11.05.07. було оголошено перерву до 22.05.07. в порядку ст.77 ГПК України.

Суть спору: заявлено вимогу про сплату боргу в сумі 21712,34грн. за договором про надання послуг від 19.08.05. №1, інфляційних нарахувань в сумі 2169грн. за період з 09.05.06. по 15.03.07., три відсотки річних в сумі 492,48грн.

Відповідач відзивом від 11. 05.07. №20/99 підтвердив факт надання послуг позивачем за договором про надання послуг від 19.08.05. №1 та визнав позов в частині основного боргу в сумі 21712,34грн. Проти решти вимог позову відповідач заперечив та надав свій розрахунок інфляційних витрат і трьох відсотків річних, згідно якому індекс інфляції дорівнює сумі 825,09грн. за період з 01.11.06 по 01.03.07. і 3% - 275,90грн. з 12.10.06. по 15.03.07.

Дослідивши матеріали справи та вислухав представників сторін, оцінивши надані докази вимог і заперечень до суті спору, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і прийняття визнання позову відповідачем в розмірі основного боргу в сумі 21712,34грн. з наступних підстав.

Відповідно до правил ст.ст.22,78 ГПК України суд приймає визнання позову відповідачем, якщо такі дії не суперечать законодавству і не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову в розмірі основного боргу в сумі 21712,34грн., заявленого позивачем на підставі договору від 19.08.05. №1, не суперечить законодавству і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. За таких обставин,  і з урахуванням вимог ст.ст.174,193 ГК України, ст.ст.526,629,901-903 ЦК України, якими встановлено обов’язок відповідача виконувати умови укладеного договору належним чином і у повному обсязі оплатити позивачу надану послугу по обслуговуванню обладнання, суд приймає визнання відповідачем позову у розмірі 21712,34грн.

За таких підстав, позов в частині стягнення боргу в сумі 21712,34грн. слід задовольнити.

Позов в часті стягнення інфляційних нарахувань в сумі 2169грн. за період з 09.05.06. по 15.03.07., трьох відсотків річних в сумі 492,48грн. слід задовольнити частково: інфляційні нарахування на суму несвоєчасно сплаченого відповідачем боргу підлягають задоволенню на підставі ст.625 ЦК України в розмірі  1931,60грн., три відсотки річних в сумі 385,50грн., і не за вказаний позивачем період, а за період з 11.08.06. по 15.03.07., оскільки заборгованість відповідача настала у серпні 2006 року по не оплаті рахунку від 31.07.06. № СФ-0000009 на суму 9893,98грн. (без ПДВ, 11872,78грн. з ПДВ), який він зобов’язаний був оплатити до 11.08.06. –через 10 днів після підписання акта виконаних робіт (пункт 3.3 вказаного договору). Акт виконаних робіт сторони підписали без доповнень і зауважень на послуги за договором від 19.08.05. №1 на суму 11872,78грн. (з ПДВ), а.с.35. Також, даний висновок підтверджується актом звірення взаємних розрахунків сторін (а.с.22).

На підставі документів, доданих до справи відповідачем не можна зробити висновок про своєчасну оплату послуг за вказаним договором до листопада місяця 2006 року. З копій платіжних вимог, доданих відповідачем до матеріалів справи як докази сплати позивачу наданих ним послуг, відсутні відмітки банку про прийняття цих платіжних документів до оплати, тому суд оцінює дані документи як неналежні докази сплати боргу за вказаним договором. Розрахунок інфляційних вимог і трьох відсотків річних, наданий відповідачем у судовому засіданні, суд оцінює як неналежний доказ заперечень до суті спору, оскільки він є безпідставним і не ґрунтується на первинних документах з виконання господарських операцій по оплаті послуг за договором від 19.08.05.

За таких підстав, позов слід задовольнити частково.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.174,193 ГК України, ст.ст.526,625,629,901-903 ЦК України, керуючись ст.ст.22,49,п.5ст.78, ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.             Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода",  м. Луганськ, квартал ім. Пролетаріату Донбасу, 166, ід. код 32538783 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Екоресурс –водні технології”, м. Луганськ, пл.ім. героїв ВВВ, 1/29, ід. код 30699055 борг у сумі 21712,34грн., інфляційні нарахування в сумі 1931,60грн., три відсотки річних в сумі  385,50грн., витрати по держмиту у сумі 240,30грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 116,30грн. Видати наказ.

3. В решті вимог відмовити.

Рішення підписане 29.05.07.

Суддя                                                                            Р.М.Шеліхіна