Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2007 р.                                                 Справа № 29/185-07

Колегія суддів у складі:

Головуючий-суддя - Пушай В.І., судді - Такмаков Ю.В., Плужник О.В.

при секретарі - Гудковій І.В.

за участю представників:

позивача - Добровольського Є.О.

відповідача -  не з'явився.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№ 1677Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 17.04.07 р. у справі № 29/185-07

за позовом - ТОВ "Торговий дім "НАСІННЯ", м. Київ

до - ВАТ "Промінь", смт. Золочів

про стягнення 107921,12 грн., -

встановила:

В березні 2007 р. позивач –ТОВ „Торговий Дім „Насіння”, м. Київ звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача –ВАТ „Промінь”, смт. Золочів 82125 грн. заборгованості, 5431,50 грн. пені, 16425 грн. штрафу, 3161,12 грн. інфляційних витрат, 958,50 грн. річних та судових витрат.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.04.07 р. (суддя Тихий П.В.) по справі № 29/185-07 позовні вимоги задоволено. Рішення мотивоване з тих підстав, що сума заборгованості відповідачем не оспорена і останній не надав доказів її погашення; що штрафні санкції підлягають стягненню з відповідача відповідно до умов спірного договору та норм чинного законодавства України.

Відповідач з рішенням господарського суду в частині стягнення з нього штрафу у сумі 16452 грн. не погоджується, вважає рішення в цій частині таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення 16452 грн. та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що ним не було своєчасно отримано по пошті копії позовної заяви та ухвали суду про порушення провадження у справі, в зв’язку з чим відповідач не мав змогу з ними ознайомитись та надати в обґрунтування своїх заперечень відзив на позов та документи в його обґрунтування; що одночасне стягнення штрафу та пені за неналежне виконання грошового зобов”язання суперечить нормам ЦК України та Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов”язання”.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що оскільки відповідач несвоєчасно виконав зобов’язання належним чином відповідно до умов договору, то на підставі п.п. 12.2, 12,3 цього ж договору, відповідач зобов’язаний сплатити на користь позивача пеню за кожен день прострочення та штраф у розмірі 20% вартості неоплаченого товару.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх, юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставою для скасування або зміни рішення є невиконання або невірне застосування вимог передбачених зазначеною статтею. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Жодних обставин які можуть бути підставою для скасування рішення відповідач не зазначив та відповідних доказів не надав.

До матеріалів справи надано поштову квитанцію про надсилання відповідачу копії позовної заяви. Матеріалами справи також підтверджується надсилання відповідачу копії ухвали про порушення провадження у справі з зазначенням місця і часу розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, 06.02.2006 року між сторонами було укладено договір №7-0602/пн39н. Відповідно до умов договору, позивач зобов'язався поставити відповідачеві товар, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити його вартість протягом строку, що вказаний у договорі. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, що підтверджується накладною №1503-07 від 15.03.2006 року, передав відповідачеві товар на суму 164250,00 грн., а відповідач товар отримав, що підтверджується довіреністю ЯЛН №367545 від 15.03.2006 року, але оплату його вартості здійснив лише частково у розмірі 82125,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 82125,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що вказана сума боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 82125,00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен сплатити кредитору суму грошового боргу з урахуванням індексів інфляції та 3% річних. За таких обставин, позовні вимоги позивача в сумі 3161,12 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу, а також 958,50 грн. річних, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Пунктом 13.1 та 13.2 вказаного договору сторони встановили відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у вигляді пені та штрафу. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав свої зобов'язання по оплаті у термін, встановлений договором, нараховані позивачем пеня в сумі 5431,50 грн. та штраф в розмірі 16425,00 грн. відповідають умовам договору та вимогам законодавства і підлягають стягненню.

На підставі викладеного, висновки, викладені в рішенні господарського суду   відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а доводи  апелянта, з яких вони оспорюються  не можуть бути підставою для його  скасування.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ст. 103,  ст. 105 ГПК України, судова колегія,-

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2007 р. по справі № 29/185-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Повний текст постанови підписаний 03.07.2007 року.

Головуючий суддя                                                                Пушай В.І.

cудді                                                                 Такмаков Ю.В.

Плужник О.В.