ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 березня 2007 р.

№ 6/465

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка
М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.11.2006р. та рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.08.2006р.

у  справі                     №6/465 господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом                 суб'єкта підприємницької
діяльності

ОСОБА_2

до відповідача
суб'єкта
підприємницької діяльності

ОСОБА_1

про                              стягнення 33
238,10грн.

та за

зустрічним позовом суб'єкта
підприємницької діяльності

ОСОБА_1

до                                     суб'єкта
підприємницької діяльності

ОСОБА_2

про                                     визнання
договору недійсним

за участю
представників:

СПД ОСОБА_2 -  не з'явилися;

СПД ОСОБА_1 -  ОСОБА_3

в с т а н о в
и л а :

суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2 звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом
та просила суд стягнути з відповідача -суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 33 688,48 грн., у т.ч. 17 213,52грн. основної заборгованості, 16
024,58грн. пені.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на не виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за
умовами договору від 01.02.2005р. в частині оплати переданого товару у
встановлений договором строк (а.с.2-3).

Відповідач у справі - СПД ОСОБА_1
заявлені позовні вимоги не визнає, посилаючись на те , що отриманий товар у
нього викрадено і за фактом крадіжки порушено кримінальну справу. Відповідач
вважає, що оплатити вартість телефонів повинні особи, винні у вчиненні злочину
(а.с.37-38).

До прийняття рішення у даній справі
по суті заявлених вимог, відповідачем подано зустрічний позов до СПД ОСОБА_2
щодо визнання недійсним договору від 01.02.2005р. (а.с.53-54).

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.08.2006р. позов задоволено частково.
Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуто 17
213,52грн. основної заборгованості; в іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи заявлені позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на
себе зобов'язання щодо оплати отриманого товару в установлений договором строк.

У задоволенні позову в частині
стягнення пені відмовлено з тих підстав, що отримані від позивача мобільні
телефони були викрадені у відповідача до настання строків оплати товару, у
зв'язку з чим його вина у несвоєчасній оплаті товару відсутня.

Додатковим рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від 18.08.2006р. у задоволенні зустрічного
позову відмовлено (а.с.88-89).

Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не
надано доказів наявності обставин, відповідно до яких він вважає спірний
договір недійсним, а саме не підтверджено факти погроз з боку позивача або його
представника, застосування фізичного насильства, залякування.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 29.11.2006р. рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.08.2006р. та додаткове рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 18.08.2006р. залишені без змін
(а.с.122-123).

Не погоджуючись з прийнятими у
справі судовими актами, СПД ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги
обґрунтовані порушенням судами норм матеріального та процесуального права при
винесенні оскаржуваних судових актів.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу
такою, що підлягає  задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами, 01.02.2005р.
між сторонами у справі -СПД ОСОБА_2 та СПД ОСОБА_1 укладено договір, за умовами
якого позивач здійснює поставку товару згідно накладних, а відповідач приймає
його та оплачує на умовах визначених договором.

Під час вирішення спору
встановлено, що позивачем згідно накладної від 01.02.2005р. передано
відповідачу мобільні телефони на суму 12 495,24грн., а відповідно до накладної
від 04.02.2005р. -на суму 4 718,28грн.

Строк оплати товару встановлений
п.6.1. договору, відповідно до якого оплата здійснюється протягом 90 днів з дня
передачі товару.

За порушення строків оплати товару
договором передбачена відповідальність у вигляду сплати пені у розмірі 0,5% від
вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Предметом спору у даній справі є
виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань в частині оплати вартості
товару та застосування до відповідача відповідальності за порушення строків
оплати, передбаченої умовами договору.

Заперечуючи підстави заявленого
позову, відповідачем у даній справі подано зустрічний позов про визнання
вищевказаного договору недійсним.

В силу ст.60 ГПК України,
відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача
зустрічний позов, який повинен бути взаємно пов'язаний з первісним, для
спільного їх розгляду  При цьому, подання
зустрічного позову проводиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до ст.64 ГПК
України,  про прийняття позовної заяви
виноситься ухвала у якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення
справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення,
необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

Разом з тим, у матеріалах справи
відсутні дані про прийняття зустрічного позову, який подано СПД ОСОБА_1. Так,
відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2006р.
зустрічна позовна заяви та додані до неї документи повернуті відповідачу на
підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК України (а.с.52).

Фактично, як вбачається з
матеріалів справи, зустрічний позов не розглядався у засіданні суду, однак, в
порушення вимог п.1 ч.1 ст. 88 ГПК України, щодо його вимог прийнято додаткове
рішення судом.

Так, ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.12.2005р. провадження у даній справі було
зупинено (а.с.92-93); зустрічний позов подано у період зупинення провадження у справі
і повернуто відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області
від 16.01.2006р.; повторно зустрічний позов надійшов до суду першої інстанції
20.02.2006р. (вбачається з відмітки канцелярії на ньому); провадження у даній
справі поновлено ухвалою від 01.08.2006р. і справа призначена до розгляду у
судовому засідання 10.08.2006р., однак, питання про прийняття зустрічного
позову не вирішувалось (а.с.81); 10.08.2006р. судом прийнято рішення у даній
справі за відсутності відповідача.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що вимога про визнання договору недійсним не була розглянута у
судовому засіданні, чим порушені права сторін, визначені ст.22 ГПК України,
зокрема, право брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати
участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові
пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань,
що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів
інших учасників судового процесу тощо.

Зазначені порушення, допущені судом
першої інстанції, залишені без уваги судом апеляційної інстанції під час
перегляду рішення суду у даній справі в апеляційному порядку.

Окрім того, вирішуючи первісний
позов, суд першої інстанції також допустив порушення норм процесуального права,
що призвело до не повного з'ясування обставин справи, що підлягали встановленню
для повного та об'єктивного вирішення спору у даній справі.

Так, відхиляючи заявлені позивачем
вимоги, відповідач вказував на недійсність договору, невиконання зобов'язань за
яким  є предметом спору за первісним
позовом.

Зазначеним доводам відповідача суд
першої інстанції уваги не надав.

Разом з тим, в силу ч.1 ст.216 ЦК
України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Отже, дослідження доводів, на які
відповідач посилається, є необхідним для встановлення чи є такий договір
підставою для виникнення у його сторін прав та обов'язків, визначених ним.

Зокрема, оспорюючи дійсність
договору, невиконання зобов'язань за яким є предметом первісного позову,
позивач вказував на те, що даний договір та накладні підписано ним пізніше
дати, зазначеної у них; під впливом насильства та погроз, про що ним подані
відповідні заяви до органів внутрішніх справ. У матеріалах справи є клопотання
СПД ОСОБА_1 щодо витребування судом даних щодо розгляду таких заяв, яке
залишено судом першої інстанції без розгляду. Також не надано судом оцінки і
доводам відповідача, в підтвердження підстав відхилення позову, щодо підписання
ним накладних пізніше дат, зазначених у них, а саме -24.05.2005р. під впливом
погроз (а.с.30-31,37-38).

Неповне з'ясування обставин справи,
що підлягали встановленню є порушенням ст.ст.47, 38 ГПК України .

Порушення норм процесуального
права, які не усунуті апеляційною інстанцією, призвели до неповного з'ясування
обставин справи, в зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що судами дана
правильна юридична оцінка спірним правовідносинам та зроблений відповідаючий
чинним нормам матеріального права висновок щодо прав і обов'язків сторін.

Враховуючи наведене, прийняті
судові рішення підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111 ГПК
України, колегія суддів

П О С Т А Н О
В И Л А :

1.          Касаційну скаргу  суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
задовольнити частково.

2.          Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 29.11.2006р., рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.08.2006р. та додаткове рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 18.08.2006р. у справі №6/465 скасувати.

3.          Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий
суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Палій
В.М.