ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 р.
№ 8/197-19/75

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. –головуючий,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Малого приватного підприємства "Віком" на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2007 року у справі № 8/197-19/75 Господарського суду Полтавської області за позовом Малого приватного підприємства  "Віком", м. Кременчук, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Центр Лтд", м. Кременчук, про стягнення 67 644 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Центр Лтд", м. Кременчук, до Малого приватного підприємства  "Віком", м. Кременчук, про стягнення 106 448,44 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –МПП "Віком" –Булітко Г.Р. (дов. від 20.04.2006 року);

відповідача –ТОВ "Будівельна фірма "Центр Лтд" –Гонтар В.М. (дов. № 1112 від 01.11.2006 р.);

встановив:

У липні 2004 року позивач –Мале приватне підприємство  "Віком" пред'явив у господарському суді позов до відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Центр Лтд" про стягнення 67 644 грн.

Вказував, на те, що між ним та ТОВ "Будівельна фірма "Центр Лтд" укладено договір підряду № 1 від 18 квітня 2003 року на будівництво об'єкту Багатоповерхового житлового будинку по вул. Першотравневій в м. Кременчуці, згідно умов якого відповідач зобов'язаний закінчити будівельні роботи по будівництву будинку до 17 листопада 2003 року.

Посилаючись на ту обставину, що станом на 2 червня 2004 року відповідач не завершив будівництво, що є порушенням графіку виконання робіт з вини відповідача, позивач повідомив відповідача про його розірвання з 7 червня 2004 року та просив суд стягнути з відповідача 67 644 грн. штрафу в зв'язку з розірванням договору підряду № 1 від 18 квітня 2003 року.

Заперечуючи проти позову відповідач –ТОВ "Будівельна фірма "Центр Лтд" у липні 2004 року пред’явив зустрічний позов до МПП "Віком" про стягнення 106 448,44 грн. заборгованості, в тому числі 67 644 грн. штрафу та 39 713,44 грн. боргу за фактично виконані роботи.

Зустрічна позовна заява обгрунтована тим, що станом на 10 червня 2004 року МПП "Віком" не розрахувався за роботи, які були виконанні ТОВ "Будівельна фірма "Центр Лтд" в період з березня 2004 року по травень 2004 року.

Посилаючись на ту обставину, що позивач за первісним позовом необгрунтовано відмовився від оплати виконаних підрядних робіт на загальну суму 39 713,44 грн. та прийняв рішення про розірвання договору, ТОВ "Будівельна фірма "Центр Лтд" просить стягнути з МПП "Віком"  106 448,44 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14 вересня 2006 року  (суддя Безрук Т.М.) в задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічну позовну заяву задоволено частково. Постановлено стягнути з МПП “Віком” на користь ТОВ “Будівельна фірма “Центр Лтд” 11 989,96 грн. заборгованості, 119,89 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2007 року (колегія суддів у складі: Швеця В.О. –головуючий, Жук Г.А., Зеленіної Н.І.) рішення Господарського суду Полтавської області залишено без змін.

Судові рішення, в частині відмови у задоволенні первісного позову, мотивовані тим, що відповідачем не порушено строків виконання робіт за договором підряду, оскільки кошторис на проведення передбачених договором робіт складений не був.

В частині задоволення зустрічної позовної вимоги про стягнення 11 989,96 грн. заборгованості судові рішення мотивовані посиланнями на те, що відповідач не розрахувався за роботи, які були виконані позивачем в період з березня 2004 по травень 2004, що підтверджують акти виконаних робіт та безпідставно відмовив в їх підписанні та оплаті.

Відмовляючи у задоволені зустрічного позову щодо стягнення з відповідача 27 723,48 грн. за будівельні роботи, що були виконані позивачем за зустрічним позовом протягом усього часу дії договору підряду, суди попередніх інстанцій виходили з того, що проведення даних робіт не передбачено кошторисом та не узгоджено з відповідачем за зустрічним позовом.

У касаційній скарзі МПП "Віком", посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення у даній справі та прийняти нове рішення яким позовну заяву МПП "Віком" задовольнити, а в зустрічному позові ТОВ "Будівельна фірма "Центр Лтд" відмовити.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Рішення місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 18 квітня 2003 року між МПП "Віком" та ТОВ "Будівельна фірма "Центр Лтд" укладено договір підряду № 1 від 18 квітня 2003 року на будівництво об'єкту Багатоповерхового житлового будинку по вул. Першотравневій в м. Кременчуці, згідно умов якого підрядник виконує загально-будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник здійснює розробку, затвердження та передачу підряднику комплектної проектно-кошторисної документації.

Відповідно до додатку № 2 до договору № 1 від 18 квітня 2003 року відповідач зобов'язаний закінчити будівельні роботи до 17 листопада 2003 року.

Судами також встановлено, що відповідач передав позивачу вказаний об’єкт 28 квітня 2004 року, що підтверджується листом відповідача № 789 від 28 квітня 2004 року та актом позивача про взяття об’єкту під охорону.

У зв’язку із затримкою строків виконання робіт позивач направив відповідачу повідомлення про розірвання договору, що підтверджується листом № 32 від 2 червня 2004 року.

За умовами підпунктів 13.1., 13.2., 13.3. договору замовник та підрядник мають право розірвати договір або призупинити його дію та проведення робіт шляхом повідомлення про це іншій стороні.

Однак вказаний лист № 32 від 2 червня 2004 року, правомірно не визнано місцевим судом, як належний доказ повідомлення відповідача про розірвання договору підряду № 1 від 18 квітня 2003 року, оскільки лист направлено позивачем на адресу: м. Кременчук, вул. Героїв Сталінграду, 27, а згідно довідки Головного управління статистики в Полтавській області № 16/348 ТОВ “Будівельна фірма “Центр Лтд” зареєстроване за адресою м. Кременчук, пр-т. 50-річчя Жовтня, 54-а.

Відповідно до приписів статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи вказується в установчих документах. Згідно ст. 1 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” місцезнаходження юридичної особи –це місцезнаходження постійно діючого виконавчого органу юридичної особи, а в разі його відсутності –місцезнаходження іншого органу чи особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи без довіреності (виконавчий орган), за певною адресою, яка вказана засновниками (учасниками) в установчих документах і за якою здійснюється зв’язок з юридичною особою.

Відповідно до ст. 332 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, за договором підряду підрядник зобов’язується виконати на свій ризик певну роботу за завданням замовника з його або своїх матеріалів, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Водночас суд зазначив, що відповідно до статті 334 ЦК УРСР, на виконання робіт, передбачених договором підряду складається кошторис.

Приймаючи рішення у справі про відмову у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність проектно-кошторисної документації є істотною умовою договору підряду, а оскільки замовник, всупереч вимогам чинного законодавства та положенням договору, лише 5 квітня 2004 року затвердив кошторисну документацію, строки виконання робіт не можна вважати порушеними з вини відповідача.

За таких обставин суд першої інстанції з яким погодився апеляційний господарський суд дійшли обгрунтованого висновку, що порушення відповідачем строків виконання робіт за договором підряду позивачем не доведено.

Разом з тим, задовольняючи вимоги позивача за зустрічним позовом в частині стягнення з МПП “Віком” на користь ТОВ “Будівельна фірма “Центр Лтд” 11 989,96 грн. заборгованості, місцевий господарський суд виходив з того, що, станом на 10 червня 2004 року відповідач не розрахувався за роботи, які були виконані в період з березня 2004 по травень 2004, що підтверджують акти виконаних робіт.

При цьому судами встановлено, що позивачем по зустрічному позову, в березні 2004 року виконано будівельні роботи на суму 3140,60 грн., в квітні 2004 року –на суму 8 849,36 грн., однак відповідач безпідставно відмовив в підписанні актів виконаних робіт та їх оплаті.

Відповідно до ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Що стосується вимог позивача за зустрічним позовом, в частині стягнення з відповідача 27 723,48 грн. за будівельні роботи, що були ним виконані протягом усього часу дії договору підряду, то судами попередніх інстанцій обгрунтовано відмовлено в їх задоволенні, виходячи з того, що проведені позивачем роботи не передбачені кошторисом та виконувались на протязі усього строку дії договору підряду, крім того позивачем не узгоджено з відповідачем за зустрічним позовом проведення цих додаткових робіт.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 877 ЦК України при виявленні підрядником в ході будівництва не врахованих проектною документацією робіт і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт та збільшення кошторису, він зобов'язаний повідомити про це Замовника. У разі неодержання від замовника згоди на виконання цих робіт, він зобов'язаний зупинити роботи. Якщо підрядник не виконав вищенаведеного, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані роботи та позбавляється права на відшкодування завданих цим збитків.

Дані висновки грунтуються на всебічному і повному дослідженні всіх обставин справи і правильній юридичній оцінці наявних у ній доказів, а тому прийнятті судові рішення є законними та обгрунтованими.

Доводи касаційної скарги про те, що об'єм будівельних робіт був визначений у додатку № 1 до договору, а конкретизація певних видів робіт, що повинні були бути виконанні ТОВ "Будівельна фірма "Центр Лтд" згідно договору, відображалася у локальних кошторисах та главі 8 проекту, не заслуговують на увагу, оскільки як встановлено судами, замовник лише 5 квітня 2004 року затвердив кошторисну документацію в частині будівництва кровлі, встановивши, які саме роботи мають бути виконані підрядником, що суперечить вимогам чинного законодавства та положенням договору.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Малого приватного підприємства "Віком" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2007 року у справі № 8/197-19/75 залишити без змін.

Головуючий:                                                                    Л.П. Невдашенко

Судді:                                                                            М.В. Михайлюк

Н.Г. Дунаєвська