СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.07                                                                                 Справа № 14/221.

Суддя Лісовицький С.А., розглянувши матеріали справи за позовом Дочірньої   компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м. Сєвєродонецьк, Луганської області

про стягнення  4769580 грн. 08 коп.

при секретарі судового засідання Герасименко Р.В.

в присутності представників сторін:

від позивача -   Галкін В.Ю., дов. № 2-15 від 28.12.06

від відповідача –Андрєєв А.М., дов. № 24-01-103/1216 від 20.11.06

Представниками сторін подано клопотання про відмову від звукової фіксації судового процесу, яке судом задовольняється.

Суть справи:  позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3766548 грн. 05 коп., пені 317448 грн. 26 коп., інфляційних збитків 272945 грн. 82 коп., 3% річних 148979 грн. 59 коп., 7% штрафу –263658 грн. 36 коп. за договором   від 26.12.01р. № 11-900.

Відповідач заперечує проти позову в частині стягнення штрафу 263658 грн. 36 коп., звернувся з клопотанням про застосування п.3 ст.83 ГПК України в частині зменшення штрафних санкцій на 100%, також просить розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення сум на 5 років. Зазначає, що штрафні санкції нараховані позивачем арифметично невірно.

Позивач надав заперечення на відзив відповідача № 6816/6 від 07.06.07 у якому зменшує позовні вимоги в частині стягнення пені до 311335 грн. 77 коп., 3% річних до 72522 грн. 80 коп.

Дане заперечення підписано представником позивача Рокицьким А.П. на підставі довіреності № 2-11 від 28.12.06.

Але цією довіреністю Рокицькому А.П. не надано повноваження зменшувати позовні вимоги. Даним повноваженням позивач наділяє своїх представників окремо зазначаючи про це у довіреності (довіреність № 2-02 від 28.12.06 на Бойко Н.М.).

Тому суд не приймає заяву про зменшення позовних вимог, розглядаються первісно заявлені позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд, -

В С Т А Н О В И В:

ДК "Укртрансгаз" є дочірньою компанією Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", сто відсотків акцій якої належить Державі Україна в особі Кабінету Міністрів України (Постанова КМУ № 747 від 25.05.1998р.).

Здійснюючи свою статутну діяльність Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі - Позивач), уклала з Державним підприємством "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (надалі - Відповідач) договір на транспортування природного газу №11-900 від 26 грудня 2001 року (надалі - Договір), за яким зобов'язалася здійснити транспортування природного газу (надалі - газу) від пунктів прийому-передачі газу в систему магістральних газопроводів до газорозподільчої станції, а Відповідач зобов'язався оплатити послуги по транспортуванню газу (п. 1.1 Договору).

В п.5.1 Договору зазначено, що тариф на транспортування 1000 куб. м. газу по магістральних трубопроводах Позивача встановлюється в розмірі 25, 75 грн., крім того ПДВ - 5,15 грн., всього в розмірі 30,90 грн. Відповідно до п.5.2 Договору тариф на транспортування газу, зазначений у п. 5.1 Договору, може змінюватись за рішенням Національної комісії регулювання електроенергетики України. У випадку зміни тарифу новий тариф є обов'язковим для сторін за даним Договором з моменту введення його в дію. Зміна тарифу оформлюється сторонами додатковою угодою до даного Договору. З 1 травня 2004 року відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 30 квітня 2004 року №437 "Про затвердження тарифів на транспортування та постачання природного газу" був введений новий тариф в розмірі 27,00 грн., крім того ПДВ-5.40 грн., всього в розмірі 32,40 грн. (п. 5.1. Договору в редакції Додаткової угоди №5 від 2".05.2004р.). З 1 червня 2006 року відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 23 травня 2006 року №589 "Про затвердження тарифів на послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами" був введений новий тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для Відповідача в розмірі 34,90 грн., крім того ПДВ-6,98 грн., всього в розмірі 41,88 грн.

Згідно з тарифами на транспортування газу сторонами була визначена і вартість послуг на транспортування газу (п.6.1 Договору).

Згідно п.4.1 Договору послуги з транспортування газу оформлюються Відповідачем і Позивачем актами здачі-прийомки послуг по транспортуванню газу, які складаються уповноваженими представниками сторін до 5-го числа, наступного за звітним місяця.

Саме акти здачі-прийомки послуг по транспортуванню газу є підставою для проведення розрахунків.

Строк дії цього Договору - з 1 січня 2002 року по 31 грудня 2006 року (п. 11.1 Договору в редакції Додаткової угоди №7 від 13.12.2005р).

Позивач, належним чином виконуючи обов"язки прийняті на себе за Договором, у травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2006 року транспортував природний газ загальним обсягом 109 088, 837 тис. куб. м. газу, що підтверджується Актами здачі-прийомки послуг по транспортуванню газу за відповідні місяці.

Загальна вартість наданих послуг з транспортування газу становить 4 376 548, 05 грн.

Згідно з п.6.2 Договору оплата послуг по транспортуванню газу здійснюється Відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача в розмірі вартості послуг, що були надані Відповідачу Позивачем у звітному місяці транспортування газу, до 10-го числа, наступного за звітним місяця.

Відповідач частково погасив заборгованість з оплати послуг по транспортуванню газу у сумі 610 000, 00 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача за послуги з транспортування природного газу у 2006 році на момент пред'явлення позовної заяви складає:

4 376 548, 05 грн. - 610 000, 00 грн. = 3 766 548, 05 грн. основного боргу.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3766548 грн. 05 коп., пені 317448 грн. 26 коп., інфляційних збитків 272945 грн. 82 коп., 3% річних 148979 грн. 59 коп., 7% штрафу –263658 грн. 36 коп.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений договором строк.

Відповідач не виконав взяте на себе зобов’язання –не сплатив 3 766 548, 05 грн. за надані послуги по транспортуванню газу.

Тому позовні вимоги про стягнення даної суми основного боргу обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 7.2. Договору за несвоєчасну оплату послуг по транспортуванню газу у строки, зазначені в п. 6.2 даного Договору, Відповідач сплачує на користь Позивача, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2 Договору в редакції Протоколу узгодження розбіжностей до Договору).

Пеня за період з 11.06.2006р. по 24.04.2007р. складає 311335 грн. 77 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. У стягненні 6112 грн. 49 коп. пені слід відмовити, оскільки ця сума нарахована відповідачу безпідставно.

Відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні збитки за період з 11.06.2006р. по 28.02.2007р. складають 272 945, 82 грн., 3% річних з простроченої суми за період з 11.06.2006р. по 24.07.2007р. складають 72522 грн. 80 коп.148 979, 59 грн. Дані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У стягненні 76456 грн.79 коп. 3% річних слід відмовити за необґрунтованістю нарахування відповідачу.

Згідно п.2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки (в даному випадку - Позивач) штрафні санкції застосовуються за порушення строків виконання зобов'язання, а саме за прострочення понад тридцять днів додатково (окрім пені) стягується штраф у розмірі 7% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання.

Позивач є підприємством державного сектору економіки. Згідно Довідки ЄДРПОУ копія додається) підприємство Позивача за формою власності (КФВ) віднесено до загальнодержавної власності. Отже, Позивач є суб'єктом господарювання державного сектору економіки (надалі - СГДСЕ) в силу ст.22 Господарського кодексу України (надалі -ГКУ), якою встановлено, що СГДСЕ є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному фонді яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів (надалі - Перелік вимог, встановлених ст. 22 ГКУ). При цьому не визначення Кабінетом Міністрів України переліку СГДСЕ на виконання пп.4) -.3 Прикінцевих положень (розділ IX) Господарського кодексу України, не є підставою не вважати Позивача таким суб'єктом, оскільки ст.22 Господарського кодексу України дає чітке визначення поняття СГДСЕ та Переліку вимог, яким він має відповідати. Позивач відповідає і визначенню СГДСЕ і Переліку вимог, наведених у ст.22 ГКУ.

7% штрафу з простроченої суми за період з 11.07.2006р. по 11.02.2007р. складають 263 658, 36 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідач звернувся з клопотанням про застосування положень п.3 ст.83 ГПК України – просить зменшити на 100% штрафні санкції, що застосовані до нього позивачем. Також просить розстрочити виконання рішення суду на 5 років.

Суд дійшов висновку, що дані клопотання підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно п.3 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені),  яка   підлягає   стягненню   зі   сторони,   що   порушила зобов'язання.

Відповідно до статті 121 ГПК України при  наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять  його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за  поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський  суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора  чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин   справи,  може  відстрочити  або  розстрочити  виконання рішення,   ухвали,   постанови,   змінити  спосіб  та  порядок  їх виконання.

ДП «Северодонецка ТЗЦ»фізично не має можливості погасити заборгованість одночасно з наступних причин. Однією з основних обставин, що спричинила тяжке фінансове становище підприємства та зробить виконання рішення суду без надання розстрочки неможливим, є неодноразове підвищення ціни на природний газ. Так, згідно договору № 16/05-289 від 12.09.2005 р., укладеного між ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ»та ДП «Газ-тепло»НАК «Нафтогаз України»ціна газу для населення станом на 01.10.2005 р. складала 153,75 грн. за 1000 м.куб. Після цього було укладено 7 додаткових угод, які стосувались підвищення ціни, в результаті чого, згідно додаткової угоди № 7 від 30.06.2006 р. до договору № 16/05-289 від 12.09.2005 р., ціна на газ для населення складала вже 501,60 грн. за 1000 м. куб. Таким чином, ціна на газ збільшилась у 3,3 рази.

В той же час, тарифи на опалення та гаряче водопостачання збільшені не були і в період з 15.02.2005 р. по 31.05.2006 р. складали: 0,95 грн. за опалення 1 м. кв. житлової площі та 2,50 грн. за підігрів 1 м. куб. холодної води.

Підвищення було здійснене 01.06.2006 р. та 01.09.2006 р., з цього моменту тарифи складають: 2,12 грн. за опалення 1 м. кв. житлової площі та 7,18 грн. за підігрів 1 м. куб. холодної води. Таким чином, тарифи на опалення збільшились у 2,23 рази, на підігрів холодної води - у 2,8 рази, тоді як ціна на газ, як було зазначено вище, була підвищена значно більше.

Іншою істотною обставиною, що зробить неможливим виконання рішення суду, є невідповідність тарифів на теплопостачання і фактичної собівартості теплової енергії для населення та існування бюджетної заборгованості з відшкодування різниці між розміром тарифів на опалення та економічно обґрунтованими витратами на виробництво теплової енергії.

Згідно ч. 4 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Згідно розрахунку обсягів заборгованості минулих років із різниці в тарифах на теплопостачання, що постачалися населенню підприємством ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ», затвердженого міським головою м. Сєвєродонецька, заборгованість бюджету перед підприємством з відшкодування різниці в тарифах за період 2000-2004 рр. складає 27 604 385,00 грн.

Також, відповідно до Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію»від 20.02.2003 р. № 554-ІУ та Закону України «Про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій і комунальні послуги, що утворилась станом на 1 грудня 2006 року»від 19.12.2006 р. № 492-У відповідач здійснює реструктуризацію боргів населення з опалення.

Так в період з 01.07.2003 р. по 31.12.2006 р. відповідач уклав 3415 договорів реструктуризації на суму 3 561 615,14 грн.

Дані обставини становлять відповідача у край невигідне положення як господарюючого суб’єкта. Але відмовитись від виконання вищезазначених обов’язків він не може, оскільки вони існують в силу Закону.

Державне підприємство “Сєвєродонецька теплоелектроцентраль” є суб’єктом господарської діяльності, основним видом якого є виробництво теплової та електричної енергії населенню та бюджетним організаціям міста Сєверодонецька. Приймаючи до уваги доводи відповідача за відзивом, враховуючи наявність інфляційних процесів у економіці держави, наявність перед відповідачем боргів за надані послуги населенню та бюджетним установам, відсутність компенсації економічно заниженого тарифу на його послуги, що в свою чергу зменшує ступінь вини відповідача перед позивачем у невиконанні договірних зобов’язань по сплаті за отриманий газ, клопотання відповідача щодо надання зменшення суми штрафних санкцій та розстрочки виконання рішення слід задовольнити частково –зменшити суму пені, яка підлягає стягненню до 15566 грн. 78 коп., штрафу до 13182 грн. 91 коп. та надати останньому розстрочку виконання рішення в частині стягнення сум (крім судових витрат) наступним чином:

- до 31.12.07 –627758 грн. 01 коп.;

- до 31.12.08 –1756504 грн. 17 коп.;

- до 31.12.09 –1756504 грн. 18 коп.

В решті у задоволенні клопотань слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони: на відповідача –по держмиту 24990 грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 115 грн. 64 коп.; на позивача –по держмиту 510 грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 2 грн. 36 коп. пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 83, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м. Сєвєродонецьк, ТЕЦ, ідентифікаційний код 00131050, на користь Дочірньої   компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801 борг 3766548 грн. 05 коп., пеню 15566 грн. 78 коп., інфляційні нарахування 272945 грн. 82 коп., 3% річних 72522 грн. 80 коп., штраф 13182 грн. 91 коп., витрати на сплачене держмито 24990 грн. і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 115 грн. 64 коп. Наказ видати.

3.          Розстрочити виконання рішення суду (крім стягнення судових витрат) зі сплатою сум наступним чином:

–до 31.12.07 –627758 грн. 01 коп.;

- до 31.12.08 –1756504 грн. 17 коп.;

- до 31.12.09 –1756504 грн. 18 коп.

4. В решті позову відмовити.

У судовому засіданні 11.06.07 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після  закінчення  10-ти денного строку з дня його  підписання.

Дата підписання рішення 13 червня 2007 р.

Суддя                                                                                       Є.А.Лісовицький