ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"02" квітня 2007 р.
справа № 20-2/081

За позовом відкритого акціонерного товариства „Крименерго”

(95034, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6)

до відповідача приватне підприємство „Лібер” (м. Севастополь, вул. Батумська, 36, кв. 28;

99008, м. Севастополь, вул. 6-а Бастіонна, 46)

про стягнення 387,40 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

від позивача –Ключник О.О., довіреність № 172-Д від 26.03.2007;

Філімонова Т.О., довіреність № 149-Д від 09.02.2007

від відповідача – не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Крименерго” звернулось до господарського суду із позовною заявою до приватного підприємства „Лібер” про стягнення 387,40 грн., з яких 369,66 грн. –основна заборгованість  та 17,74 грн. - пеня.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем належним чином не виконувались договірні зобов’язання щодо оплати спожитої електричної енергії.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України:  не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, явку уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, вимоги суду не виконав, у зв’язку з чим 14.03.2007 у передбаченому статтею 77 Господарського процесуального кодексу України порядку розгляд справи відкладався на 02.04.2007.

Беручи до уваги наявні у справі матеріали суд на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України з метою уникнення необґрунтованого затягування розгляду справи вбачає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 (далі - Правила), встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за врегульованими  тарифами та споживачем, та встановлює зміст правових відносин, прав та обов’язків  сторін.

02.02.2002 Державна акціонерна енергопостачаюча компанія „Крименерго” та приватне підприємство „Лібер” (далі –ПП „Лібер”) уклали договір № 598 на оплату електричної енергії (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого предметом договору є умови та порядок оплати електричної енергії, яку отримує відповідач від позивача (арк.с. 8-9). Строк дії Договору по 31.12.2002, але відповідно до вимог пункту 10.1 Договору на день прийняття рішення він є дійсним.

Державна акціонерна енергопостачаюча компанія „Крименерго” реорганізована у Відкрите акціонерне товариство „Крименерго” рішенням загальних зборів акціонерів від 12.11.1999 протокол № 1 (арк.с. 13).

Пунктами 7.1-7.3 Договору встановлено, що відповідач надає позивачу звіт про витрати електроенергії з вказанням показників розрахункових приладів щомісячно. Позивач виставляє відповідачу щомісячно рахунок на кількість наданої йому електроенергії., який відповідач зобов’язаний оплатити протягом 30 днів з дня виписки рахунку.

Відповідно до показань розрахункових приладів позивач здійснював нарахування електричної енергії за період з 01.01.2004 по 31.12.2004 та виставляв відповідні рахунки. Рахунки виставлялися своєчасно та належним чином.

Але відповідачем зобов’язання щодо оплати виставлених рахунків належним чином не виконувались, в результаті чого за період з 01.01.2004 по 31.12.2004 утворилася заборгованість по оплаті за активну електричну енергію перед позивачем у розмірі 369,66 грн.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 525, 526  Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем належним чином не виконані зобов’язань за договором № 598 від 07.02.2002, заборгованість на день прийняття рішення не погашена, у зв’язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію  в розмірі 369,66 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статей 546, 549, пункту 3 статті 611  Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 3-4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивачем нарахована пеня за період з липня по грудень 2006 року в розмірі 17,74 грн.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлена позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Беручи до уваги вказані норми, позивач повинен був нарахувати пеню за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано окремо по кожному рахунку, тобто, з січня по червень, з лютого по липень, з березня по серпень, з квітня по вересень 2004 року.

Таким чином, позовні вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача пені за період з липня по грудень 2006 в сумі 17,74 грн. задоволенню не підлягають.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог у сумі 369 грн. 66 коп., у зв’язку з чим зазначена  сума підлягає стягненню.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України  при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з приватного підприємства „Лібер” (м. Севастополь, вул. Батумська, 36, кв. 28, код в , відомостей про наявні поточні рахунки в установах банку не має) на користь відкритого акціонерного товариства „Крименерго (95034, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6, код в , п/р 42 у філії КРУ ВАТ „Ощадбанк”, МФО 324805) заборгованість у сумі 369 грн. 66 коп. (триста шістдесят дев’ять грн. 66 коп.); витрати по сплаті державного мита у сумі 97,33 грн. (дев’яносто сім грн. 33 коп. ); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 112,60 грн. (сто дванадцять грн. 60 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                                                                                             Н.Г. Шевчук

Рішення оформлено відповідно

до вимог статті 84 Господарського

процесуального кодексу України

і підписано 10.04.2007.