ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.
№ 35/577-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційного подання
Військового прокурора Харківського гарнізону

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 19.02.2007р.

у справі
господарського суду Харківської області

за позовом
Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Харків

до
товариства з обмеженою відповідальністю фірми "АС", м. Харків

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору
ДАК "Національна мережа аукціонних центрів", м. Київ

про
визнання недійсним договору

за участю представників:

позивача: не з’явився,

прокурора ГПУ: не з’явився,

відповідача: Бреславець В.О. –дир. (протокол №4 від 25.03.2002р.); Капельников В.Л. –дов. від 14.05.2007р. б/н,

третьої особи: Лиштва Ю.В. –дов. від 19.12.2006р. №470-2

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з позовом про визнання  на  підставі ст. 229 ЦК України недійсним договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості від 16.11.2005 р., укладеного між Державною акціонерною компанією "Національна мережа аукціонних центрів" та фірмою "АС" Товариства з обмеженою відповідальністю.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.12.2006 р. у справі №35/577-06, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.02.2007р. з даної справи, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані необгрунтованістю позовних вимог з посиланням на п.1, 6, 12 Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000р. №1919 "Про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил" /далі Положення/ та докази наявні в матеріалах справи.

Не погоджуючись із зазначеною постановою у даній справі військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся з касаційним поданням до Вищого господарського суду України, в якому просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи подання тим, що судом невірно  трактовано п.12 Положення.

Позивач та  прокурор не реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційного подання  відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, 16.11.2005 року між Державною акціонерною компанією "Національна мережа аукціонних центрів" - уповноважена організація, що діє від імені Верховної ради України в оперативному управлінні Міністерства оборони України (продавець) та фірмою "АС" ТОВ (покупець) було укладено договір купівлі-продажу об’єкту нерухомості, що перебуває в оперативному управлінні Міністерства оборони України /далі Договір/.

Відповідно до умов Договору відповідач отримав у власність військове містечко № 211, розташоване за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Березівське, вул. Лісна, 1., яке має наступні характеристики: на земельній ділянці розташовані - будівля  казарми літ. А-1, цегляна, площею 660,10 м2, адміністративна будівля літ. Л-2, цегляна, площею 359,20 м2, адміністративна будівля літ. П-1, цегляна, площею 133,55 м2, адміністративна будівля літ. О-1, цегляна, площею 136,10 м2, адміністративна будівля літ. Н-2, цегляна, площею 79,10 м2, адміністративна будівля літ. М-2, цегляна, площею 79,10 м2, вбиральня літ. Е-1, цегляна, площею 3,70 м2, вбиральня літ. Ж-1, цегляна, площею 14,90 м2, вартове приміщення літ. Б-1, цегляна, площею 76,30 м2, склад літ. Ф-1, цегляний, площею 67,70 м2, овочесховище літ. В-1, бутобетонне, площею 100,60 м2, лазня літ. Г-1, цегляна, площею 63,50 м2, АПК літ. И-1, цегляне, площею 51,90 м2, гараж літ. Р-1, бетонні блоки, площею 227,80 м2, гараж літ. У-1, цегляний, площею 406,20 м2, склад літ. К-1, цегляний, площею 190,20 м2, сарай, літ. Д-1, цегляний, площею 201,0 м2, водопровідна насосна станція літ. З-2, цегляна, площею 55,40 м2, адміністративна будівля літ. С-1, цегляна, площею 76,20 м2, споруда ТП №1.  Загальна нежитлова площа всього військового містечка №211 складає 2982,55 м2.

У відповідності до витягу з реєстру прав власності № 8910857 станом на 10.11.2005 року залишкова вартість нерухомого майна складала 106590,00 грн.

Відповідно до п. 6 Положення рішення про відчуження військового майна приймає Кабінет Міністрів України у разі, коли внаслідок скорочення та реорганізації Збройних Сил вивільняється військове майно.

Згідно п.12 Положення, реалізація військового майна проводиться уповноваженими підприємствами (організаціями) за ринковими цінами, які склалися на відповідний період. Реалізація цілісних майнових комплексів, в тому числі, військових містечок та іншого нерухомого військового майна здійснюється за процедурою торгів, що визначається Міністерством оборони за погодженням з Міністерством економіки та Міністерством фінансів.

Згідно протоколу проведення аукціону №1 з повторного продажу військового нерухомого майна від 03.11.2003р. аукціон проведено ДАК "Національна мережа аукціонних зборів", об’єкт продажу лот №1: нежитлові будівлі №1-9, 12-15, 18-22, 26 військового містечка №211, яке розташоване в с. Березівське Дергачівського району Харківської області, продавець: Міністерство оборони України. Початкова ціна лоту № 1 складала 430000,00 грн., ціна продажу - 473000,00 грн.

Вказане майно військового містечка було передано відповідачу за актом прийому-передачі нерухомого майна Збройних сил України від 18.11.2005 року, в якому сторонами зазначено про проведення відповідачем повної оплати майна.

На підставі встановленого, враховуючи, що результати вказаного аукціону та порядок його проведення у встановленому законом порядку оскаржено та скасовано не було, господарський суд першої та апеляційної інстанції дійшов правильного  висновку щодо відповідності організації та проведення аукціону вимогам Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил.

Крім цього, на підставі переліку зазначеного у Додатковому переліку №3 нерухомого військового майна Збройних Сил, яке може бути відчужено, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 518-р від 28.07.2004р., господарський суд першої та апеляційної інстанції обґрунтовано визнали правомірним включення вказаних у переліку об’єктів до спірного договору купівлі-продажу, що спростовує посилання позивача на те, що в порушення Розпорядження Кабінету Міністрів України №518-р від 28.07.2004р. до об’єктів продажу за спірним договором були включені об’єкти військового містечка (1, 12, 14), які не увійшли в перелік нерухомого військового майна Збройних Сил, яке може бути відчужено.

Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин,  помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може  бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу  своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено недоведеність позивачем позовних вимог, а саме, що при  укладанні спірного договору мала місце помилка щодо обставин, які мають  істотне значення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що господарськими судами попередніх інстанцій встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена, з’ясовано дійсні права і обов’язки сторін та правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини сторін.

Як наслідок, постанова апеляційного господарського суду відповідає положенням ст.ст. 105 ГПК України та вимогам, що ставляться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976р. N 11 “Про судове рішення”, а отже і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційного подання відмовити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.02.2007р. у справі №35/577-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                           В.С. Божок

Судді:                                                                                         Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко