ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  12/137

29.03.07

За позовом                              Заступника прокурора Деснянського району міста

Києва в інтересах держави в особі Управління освіти

Деснянського районної у місті Києві державної

адміністрації

До                                        Суб’єкта підприємницької діяльності-фізичної особи

Луговського Мирослава Анатолійовича

Про                                        стягнення 1 391,74 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від прокуратури                    не з'явився

Від позивача                    Качкова В.В. –юрист (дов. б/н від 27.02.07 р.)

Від відповідача                    не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 1 391,74 грн. (1 085,13 грн. - орендної плати, 297,49 грн. –боргу по комунальним платежам, 9,12 грн. пені) заборгованості за Договором № 818169 оренди комунальної власності (будівель, споруд, приміщень) та надання комунальних послуг від 01.01.06 р.

Ухвалою суду від 29.01.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/137 та призначено розгляд справи на 01.03.07 р.

Ухвалою суду від 01.03.07 р. розгляд справи відкладено на 29.03.07 р. в зв’язку з нез'явленням в судове засідання відповідача, зобов’язано відповідача надати відзив на позовну заяву.

Відповідач в судове засідання 29.03.07 р. знову не з'явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалах від 29.01.07 р. та від 01.03.07 р. не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Про поважні причини неявки в судове засідання відповідача чи повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.06 р. між сторонами укладено договір № 818169 (далі - Договір) оренди комунальної власності (будівель, споруд, приміщень) та надання комунальних послуг.

Згідно п 1.1 Договору позивач на підставі розпорядження Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 12.01.06 р. № 9 передав в оренду не житлове приміщення за адресою вул. Бальзака, 90-а, д/з № 818 загальною площею 23,0 кв. м. майстерня по ремонту взуття.

Термін дії Договору був встановлений сторонами з 01.01.06 р. по 31.05.06 р.

Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач за користування об'єктом оренди сплачує позивачу орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати та порядку використання орендної плати, затвердженої рішенням Деснянської райради від 30.12.04 р. № 23 місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною до цього Договору (додаток 1), на дату підписання Договору становить 213,10 грн.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Орендна плата згідно п. 3.6 Договору повинна сплачуватись відповідачем незалежно від наслідків господарської діяльності відповідача щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця на рахунок позивача.

Також у пункті 3.8 Договору зазначається, що вартість комунальних послуг не входить до складу орендної плати та сплачується окремо на підставі розрахунків вартості послуг, визначеного в додатку 2 до цього договору, або договорів, укладених відповідачем безпосередньо з організаціями, що надають такі послуги.

Однак, протягом всього часу за користування приміщенням відповідач не сплачував орендну плату та комунальні послуги.

Після закінчення терміну дії Договору відповідач звільнив приміщення.

Станом на день розгляду спору сума боргу відповідача по орендній платі становить 1 085,13 грн., за комунальні послуги - 294,49 грн.

Крім сум по орендній платі та за комунальні послуги позивач ставить вимоги про стягнення пені, що згідно розрахунку становить 9,12 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати всій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.. 759 ЦК України за договором найму(оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. В ст. 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно п. 3 статті 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Однак, відповідач в порушення умов договору, основного обов’язку орендаря не виконав, орендну плату за користування приміщенням та комунальні послуги не вніс.

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу по орендній платі у розмірі 1 085,13 грн. та за комунальні послуги у розмірі 294,49 грн. є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В п.6.2 Договору зазначено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів відповідач на користь позивача сплачує пеню в розмірі 0,5 % за кожен день прострочки, але не більше розміру, встановленого чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 9,12 грн. (розрахунок в матеріалах справи). Контррозрахунку суму пені відповідачем суду не надано. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Таким чином, позовна вимога в частині стягнення пені у розмірі 9,12 грн. підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 527, 549, 610, 611, 612, 629, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Луговського Мирослава Анатолійовича (02225, м. Київ, пр. Маяковського, 17-в, кв. 106, інд. номер ) на користь Управління освіти Деснянського районної у місті Києві державної адміністрації (02225, м. Київ, вул. Закревського, 15-а, р/р 3044 в УДК м. Києва, МФО 820019, код 26063883) 1 085,13 грн. орендної плати, 297,49 грн. боргу по комунальним платежам, 9,12 грн. пені.

3.          Стягнути з Суб’єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Луговського Мирослава Анатолійовича (02225, м. Київ, пр. Маяковського, 17-в, кв. 106, інд. номер ) до державного бюджету України 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Після набрання рішенням законної сили видати накази.

5.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко