ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.
11:00
Справа №  2/494/06

м. Миколаїв

Суд в складі:

Судді  Моргуленко Т.Є., при секретарі судового засідання Соловйовій К.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом

Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19 ;

до відповідача Державного департаменту рибного господарства державного підприємства “Південьдіпрорибфлот”, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 25;

про стягнення 2455 грн. 20 коп.

за участю представників:

від позивача: Скляренко І.М., дов. №8786/07 від 02.06.06 р.;

від відповідача: Закорецький В.І., директор;

Позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення заборгованості по відшкодуванню різниці наукових пенсій на суму 2455 грн. 20 коп. за період з січня 2004 р. по листопад 2006 р. Відповідач позов не визнає у повній сумі і просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне:

1.          Згідно з п. 5 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 13 грудня 2000 р. № 1826 "Про затвердження порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, "Порядком фінансування та виплати різниці ..." фінансування витрат на виплату різниці в розмірі пенсії особам, які мають стаж роботи на декількох наукових підприємствах, здійснюється за рахунок коштів цих підприємств пропорційно зарахованому стажу роботи . Тобто Затірка І.Ф. працював в Миколаївському відділенні „Гипрорыбфлот" Міністерства Рибного Господарства СРСР з 01.06.76 р. відповідно до наказу директора Ленінградського інституту «Гипрорыбфлот»на посаді завідуючого відділом Нагляду за будівництвом судів та техніки безпеки, а у відповідності з наказом №212 директора Ленінградського інституту «Гипрорыбфлот»по ліквідації відділу звільнений з 01.01.1982 р., трудова книжка та особова справа передані в м. Ленінград в інститут «Гипрорыбфлот».

2.          Згідно з Законом України „Про підприємства, установи, організації, розташовані на території України" від 10.09.1991 р. Фонд державного майна України видає наказ № 188 від 16.11.1991 р. в яком наказує:

-          п.1 Начальнику головного управління т. Юмашеву П.В. забезпечети постановку на державний облік майна підприємства - Миколаївського відділення інститута Гіпрорибфлот бувшого союзного підпорядкування Мінрибгосп СРСР .

-          п.2 Заснувати підприємство Південний дослідний та проектно-конструкторський інститут по розвитку та експлуатації флоту „Південгіпрорибфлот".

Надалі ці установчі документи - установчий договір от 26.11.1991г. та Статут Південного Державного  дослідного та проектно-конструкторського інституту по розвитку та експлуатації флоту рибного господарства від 26.11.1991 р. є документами які вирішують діяльність інституту .

В судовому засіданні 21.03.07 р. сторонам було оголошено перерву до 03.04.07 р. о 10 год. 00 хв.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши заперечення відповідача та додані до заперечень матеріали, господарський суд -

встановив:

Відповідно до змісту адміністративного позову та за поясненням представника позивача, ДП "Південьдіпрорибфлот" зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва як платник страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування на підставі п. 1 ст. 14, ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

На ДП "Південьдіпрорибфлст" працював Затірка І.Ф., якому згідно довідки про науково-технічну діяльність виданою цим підприємством була призначена наукова пенсія в управлінні Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва відповідно до Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” від 13.12.1991 р.

П. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" визначено, для наукових працівників (науково-педагогічних) які мають необхідний стаж наукової, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи на державних підприємствах, в установах, організаціях пенсії встановлюються на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. До стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах наукових працівників незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання на посадах які до них прирівнюються, на підприємствах, в установах, організаціях.

Перелік посад наукових працівників державних підприємств, перебування на яких дає право на призначення пенсії затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 6 ст.24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" різниця між сумою призначення пенсій за Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право дана особа, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників не бюджетних підприємств за рахунок коштів цих підприємств у порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року "Про порядок фінансування різниці пенсій, які призначені науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств" різниця між сумою призначення пенсій за Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та сумою пенсії обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право дана особа, фінансується: 50 відсотків за рахунок підприємства, а решта 50 відсотків, за рахунок коштів Державного бюджету України

Згідно вказаного Порядку, фінансування витрат у розмірі пенсій особам, які мають стаж роботи на декількох наукових підприємствах, установах і організаціях проводиться пропорційно зарахованому стажу роботи. Розмір витрат на виплату різниці у розмірі пенсії, що підлягає фінансуванню за рахунок державних не бюджетних підприємств і організацій визначаються органами Пенсійного фонду, про що надсилається повідомлення відповідному підприємству, організації, установі, яке повинно сплатити до 25 числа поточного місяця.

Відповідно до вищезазначених нормативних документів на державне підприємство "Південьдіпрорибфлот" були направлені повідомлення про суми відшкодувань, але всупереч діючому законодавству підприємство сплатук не здійснювало. Таким чином за підприємством виник борг в сумі 2455,20 грн. який складається з заборгованості за 2004 р., 2005 р., та 2006 р. (з січня по листопад).

Позовна заява надійшла до суду 20 грудня 2006 р., що посвідчується відміткою канцелярії господарського суду Миколаївської області.

Відповідно до правил ст. 99 КАС України, який вступив в силу з 01.09.05 року адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,  встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими  законами  можуть  встановлюватися  інші   строки   для звернення  до  адміністративного  суду,  які,  якщо не встановлено інше,  обчислюються з дня,  коли особа дізналася або повинна  була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта  владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Позовна заява скерована до суду 18.12.2006 р.

З матеріалів справи вбачається, що має місце пропущення позивачем процесуального строку за період з 2004 р. по 18.12.2005 р.

Крім цього, наданий відповідачем відзив та документальне обґрунтування його свідчать про неправомірність позовних вимог виходячи з наступного:

-          відповідно до діючого законодавства виплата пенсій, призначених науковим працівникам здійснюється за рахунок підприємства, пропорційно зарахованому стажу роботи. Як вбачається з наданих відповідачем документів громадянин Затірка І.Ф. працював в Миколаївському відділенні “Гіпрорибфлот” Мінрибхоза СРСР за наказом директора Ленінградського інституту “Гіпрорибфлот” на посаді завідуючого відділом спостереження за будівництвом судів та техніки безпеки. На підставі наказу №212 директора Ленінградського інституту “Гіпрорибфлот” у зв’язку з ліквідацією відділу звільнений з 01.01.1982 р., трудова книжка та особова справа передана в Ленінградський інститут “Гіпрорибфлот”. Тобто Затірко І.Ф. не працював на підприємстві відповідача, оскільки воно створене лише у 1991 р. на підставі наказу Фонду державного майна України №188 від 16.11.1991 р.

-          зі змісту даного наказу випливає, що Південний дослідний та проектно-конструкторський інститут по розвитку та експлуатації флоту „Південдіпрорибфлот”, м. Миколаїв, засноване як новостворене підприємство без правонаступництва, від Миколаївського відділення “Гіпрорибфлот” Мінрибхоза  СРСР, що також підтверджується Статутом підприємства.

-          Громадянин Затірко І.Ф. з 1991 р. не працював в ДП Інститут “Південдіпрорибфлот”.

-          Надана відповідачем довідка №19 від 25.12.2002 р. не свідчить про те, що ДП "Південьдіпрорибфлот" є правонаступником Миколаївськоого відділення “Гіпрорибфлот” Мінрибхоза СРСР.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність", ст. 94, 99, 122, 138, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційому порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Т.Є.Моргуленко