СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.07                                                                                 Справа № 13/345

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Житлово-експлуатаційне підприємство” м. Попасна

до Попасняського житлово-комунального об’єднання,  м. Попасна

про стягнення 26653 грн. 70 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Шаповалов А.В., довіреність № 1-юЛГС від 04.06.07

Від відповідача
Артьомова Н.А., довіреність № 388 від 26.03.07

У судовому засіданні 22.06.2007 рр. відповідно до ст. 77 Господарського  процесуального кодексу України була оголошена перерва до 9 год. 55 хв. 25.06.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення боргу в сумі 24 728 грн. 00 коп., пені –1483 грн. 68 коп., втрат від інфляції –198 грн. 13 коп., 3 % річних –243 грн. 89 коп.

Представник позивача позов підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що  27 вересня 2006 року між сторонами по справі був укладений договір купівлі-продажу № 27/09 за яким позивач зобов’язався продати відповідачу товар згідно специфікації –аквазол АПП-ПЕ-3.5-П в кількості 200 рулонів за ціною 119,70 грн. за рулон на суму 28728 грн. 00 коп., а відповідач прийняти та оплатити його.

В п. 5.2. договору сторони передбачили, що у разі прострочення оплати відповідач зобов’язаний сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

27.09.2006 р. за накладною № 42 позивач передав відповідачу через гр. Субботина В.Т., що діяв згідно довіреності ЯЛЕ № 616460 від 27.09.2006 р. 200 рулонів аквазолу на суму 28728 грн. 00 коп.

30.11.2006 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 85 з вимогою про оплату поставленого товару.

Листом від 05.12.2006 р. № 873 відповідач запропонував відстрочити платіж до 22.12.2006 р.

07.12.2006 р. сторони склали акт звірення розрахунків згідно якого станом на 01.12.2006 р. заборгованість відповідача складала 28728 грн. 00 коп.

22.12.2006 р. платіжним дорученням № 688 відповідач перерахував позивачу 2000 грн. 00 коп., та 05 січня 2007 р. –платіжним дорученням № 13 –2000 грн. 00 коп.

Позивач звернувся до господарського суду луганської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за поставлений аквазол в сумі 24 728 грн. 00 коп., та пеню з 05.01.2007 р. в сумі 1483 грн. 68 коп., втрати від інфляції –198 грн. 13 коп., 3 % річних –243 грн. 89 коп.

Згідно уточненого розрахунку  від 20.06.2007 р. розмір пені складає 1364 грн. 88 коп.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що у нього відсутні документи, що підтверджують факт одержання товару від позивача.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які спростували доводи позивача, щодо передачі за договором купівлі-продажу № 27/09 товару на суму 28728 грн. 00 коп. Відповідачем не спростовано одержання товару за накладной № 42 від 27.09.2006 р., на підставі виданої ним довіреності  ЯЛЕ № 616460 від 27.09.2006 р.

Посилання відповідача на відсутність зазначених документів у нього не є підставою для відмови в позові.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню частково, з врахуванням уточненого розрахунку пені яка складає 1364 грн. 88 коп. В решті вимог щодо стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –265 грн. 35 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 47 коп., в решті на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Попаснянського житлово-комунального об’єднання м. Попасна вул. Першотравнева 34 ідентифікаційний код  05445416 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Житлово-експлуатаційне підприємство” м. Попасна вул. Герцена 3 ідентифікаційний код  32023338 борг в сумі 24728 грн. 00 коп., пеню в сумі 1364 грн. 88 коп., втрати від інфляції –198 грн. 12 коп., 3 % річних –243 грн. 89 коп., державне мито у сумі –265 грн. 35 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 47 коп., наказ видати.

3. В решті вимог відмовити.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання рішення

02.07.2007 р.