ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2007 р.
11:59
Справа №  6/646/06

м. Миколаїв

01.02.2007 р. 11 год. 59 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 17.

до відповідача
Дочірнього підприємства “Миколаївського управління механізації № 571” Відкритого акціонерного товариства “Миколаївпромсантехмонтаж”, м. Миколаїв, 4-а Поздовжня, 76.

про
стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  в сумі 27 893,70 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Апуневич Н.Ю., довіреність від 04.12.2006 року № 31902/07.

Від відповідача
Ісмаілов Шаміл Аліага огли, довіреність від 23.01.2007 року № 18.

Предмет спору: стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  в сумі 27 893,70 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечує проти позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд –

встановив:

Відповідно до ст. 14, 15  Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV відповідач є страхувальником та платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-І-IV від 09.07.2003 року страхувальник зобов’язаний сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду .

За результатами господарської діяльності за квітень –вересень 2006 року відповідач має заборгованість зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування розмірі 27893,70 грн., у тому числі:

-          внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування –11996,87 грн.

-          штрафні санкції за несвоєчасну сплату страхових внесків –11822,18 грн.

-          пеня –4074,65 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем, згідно поданих до органу ПФУ розрахунків страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за квітень – вересень 2006 року нараховано до сплати 105012,69 грн. –страхових внесків. Враховуючи, що в рахунок погашення заборгованості відповідачем за період з 01.05.06. по 30.11.06.  сплачено 93015,82 грн. розмір боргу склав 11996,87 грн.

Крім цього, за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування на підставі п.2 ч. 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” до відповідача застосовані штрафні санкції в загальному розмірі 21362,28 грн. та нарахована пеня  в сумі 5126,55 грн., що підтверджується рішеннями № 294 від 13.04.06., № 497 від 01.06.06., № 759 від 03.08.06., № 834 від 06.09.06., № 889 від 05.10.06. Враховуючи,  що в рахунок погашення боргу відповідачем сплачено 9540,10 грн. штрафних санкцій та 1051,90 грн. пені, залишок заборгованості станом на 01.12.2006 року зі штрафних санкцій складає 11822,18 грн., а по пені –4074,65 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” територіальним органом Пенсійного фонду України відповідачу були направлені вимоги про сплату боргу, проте заборгованість залишилась несплаченою.

Згідно ч.3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” оскільки  страхувальник,  який  одержав вимогу територіального  органу  Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного  фонду має  право   звернутися   до  господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства “Миколаївського управління механізації № 571” Відкритого акціонерного товариства “Миколаївпромсантехмонтаж”, м. Миколаїв, 4-а Поздовжня, 76, на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 17, заборгованість у сумі  27893,70 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко