ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.04.07 р.                                                                               Справа № 9/26

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Борзих Н.В.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні  матеріали справи

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” в особі структурного підрозділу „Вуглегірська теплова електрична станція”, м.Світлодарськ

до відповідача: Управління праці та соціального захисту населення, м.Дебальцево

про: стягнення 1 961грн.89коп.

У судове засідання з’явились представники сторін:

від позивача: Нестеренко О.О. – юрисконсульт (за дов. №1015/08 від 06.11.2006р.); Кобцева І.В. – юрисконсульт (за дов. №1014/08 від 06.11.2006р.);

від відповідача: не з’явився;

З 06.03.2007р. по 23.03.2007р. та

З 11.04.2007р. по 20.04.2007р. по

справі згідно ст.77 ГПК України

оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” в особі структурного підрозділу „Вуглегірська теплова електрична станція”, м.Світлодарськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Управління праці та соціального захисту населення, м.Дебальцево про стягнення заборгованості в сумі 1 961грн.89коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на Закон України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, рішення Виконавчого комітету Дебальцевської міської ради №616 від 17.12.2003р., заяви, листи, проїзні квитки, авансові платежі, розрахунки витрат, акт звірки взаєморозрахунків, акт інвентаризації кредиторської заборгованості.

Відповідач надав суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Крім того, відповідач зазначив, що дану заборгованість було списано у зв’язку зі спливом строку позовної давності відповідно до Порядку списання кредиторської заборгованості бюджетних установ (строк позовної давності якої минув), затвердженого наказом Держказначейства від 08.05.2001р. №73 та Інструкції №90.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача у попередніх судових засіданнях, господарський суд встановив:

Відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” позивач у період з червня 1999р. по квітень 2001р. надавав вищевказаній категорії громадян пільги, пов’язані з проїздом на підставі документів, які дають право на пільги даним категоріям. Загальна вартість наданих послуг склала 1 961грн.89коп., про що свідчать проїзні документи, авансові звіти, розрахунки витрат з виплати компенсацій (копії додано до матеріалів справи).

Відповідач проти зазначеного заперечень суду не надав.

Згідно до редакції п.31 Порядку зарахування збору до Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення і використання його коштів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1998р. №396 (далі Порядок), що діяла на час виникнення заборгованості, підприємства, установи та організації, зазначені в пунктах 24-26 Порядку, виплату допомоги і компенсацій здійснюють за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх за рахунок коштів Фонду за поданням органам Державного казначейства розрахунків витрат протягом двох тижнів від дня проведення виплати.

Відкритим акціонерним товариством „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” в особі структурного підрозділу „Вуглегірська теплова електрична станція”, м.Світлодарськ на підставі вказаного пункту Порядку було пред’явлено розрахунки витрат по сплаті компенсацій, надання пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (копії наявні у матеріалах справи).

У зв’язку з тим, що Відкритому акціонерному товариству „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” в особі структурного підрозділу „Вуглегірська теплова електрична станція”, м.Світлодарськ не компенсовано його витрати, пов’язані з наданням послуг з проїзду пільговій категорії громадян, які надавались у період з червня 1999р. по квітень 2001р., позивач звернувся до господарського суду та просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 961грн.89коп.

Позивач зазначає, що ним на адресу Управління праці та соціального захисту населення, м.Дебальцево відповідно до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. було направлено грошову вимогу №01/40-933 від 02.02.2005р. з проханням відшкодувати йому суму понесених витрат.

Суд зазначені доводи позивача не приймає, у зв’язку з тим, що Порядок, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. на час виникнення зобов’язань з відшкодування суми витрат, що є предметом позову – не існував, а положеннями зазначеного вище Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1998р. №396 передбачено, яким чином провадиться відшкодування вказаних витрат, тобто виплату допомоги і компенсацій здійснюють за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх за рахунок коштів Фонду за поданням органам Державного казначейства розрахунків витрат протягом двох тижнів від дня проведення виплати.

Оскільки відповідачем представлено розрахунки витрат по сплаті компенсацій, надання пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що позивач звертався до органів Державного казначейства України у встановленому на той час порядку.

Як вбачається з пояснень Управління Державного казначейства у м.Дебальцеве Головного управління Державного казначейства у Донецькій області, у зв’язку із зіпсуванням ґрунтовими водами справ, які знаходились у підвальному приміщенні виконавчого комітету Дебальцівської міської ради був складений акт про знищення справ від 21.03.2005р. згідно опису за 1996-2002р.р. (копії наявні у матеріалах справи). Відповідно до номенклатури справ 1999р. – 2001р., документи по відшкодуванню на безоплатний проїзд особам, які постраждали на Чорнобильській катастрофі зберігались у вказаних справах.

Таким чином, останній зазначає про неможливість надати пояснення з приводу отримання розрахунків витрат по сплаті відшкодування на безоплатний проїзд від позивача за період з 1999р. по квітень 2001р.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

У відзиві на позов Управління праці та соціального захисту населення, м.Дебальцево зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності, у зв’язку з чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, останній зазначив, що дану заборгованість було списано у зв’язку зі спливом строку позовної давності відповідно до Порядку списання кредиторської заборгованості бюджетних установ (строк позовної давності якої минув), затвердженого наказом Держказначейства від 08.05.2001р. №73 та Інструкції №90.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Виходячи зі змісту гл.19 ЦК України, поважними можливо визнати лише такі обставини, які є об’єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами відповідних правовідносин певних дій.

Як вбачається із наявної у справі позовної заяви №01-40/407 від 18.01.2007р., остання направлена до господарського суду Донецької області 18.01.2007р., про що свідчить штамп поштового відділення на конверті.

Позивач не був позбавлений права звернутися до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача відповідної суми до 18.01.2007р. Позивач знав, або повинен був знати, про наявність обставин, що зумовили подання позову, але ніяких заходів, направлених на стягнення у межах строку позовної давності не проводив, документи з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, посилання позивача про направлення грошової вимоги на адресу Управління праці та соціального захисту населення, м.Дебальцево не можуть бути прийняті судом у якості підстави для відшкодування спірної заборгованості, у зв’язку з тим, що вказана вимога була направлена після спливу строку позовної давності, що жодним чином не поновлює цього строку.

За вказаних обставин  у задоволенні позовних  вимог Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” в особі структурного підрозділу „Вуглегірська теплова електрична станція”, м.Світлодарськ слід відмовити у зв’язку зі спливом строку позовної давності.

Судові витрати, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.256, 257, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” в особі структурного підрозділу „Вуглегірська теплова електрична станція”, м.Світлодарськ до Управління праці та соціального захисту населення, м.Дебальцево про стягнення заборгованості в сумі 1 961грн.89коп. – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 20.04.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя