СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.06.07                                                                                 Справа № 13/333ад.

За позовом Луганського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, виконавча дирекція, м. Луганськ

до Фермерського господарства “Колос” смт. Білокуракине Білокуракинського району Луганської області

про стягнення 231 грн. 50 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Косогова Л.О. дов. № 07-11-03 від 03.01.07

Від відповідача
Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом про стягнення простроченої заборгованості по сплаті страхових внесків  - 231 грн. 50 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча належним чином, був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що  відповідно до ст. 23 Закону України від 18.01.01 № 2240-ІІІ “ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням ”  (далі - Закон) страхувальники –роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов’язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону.

Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

У разі нестачі у страхувальників-роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків до Фонду провадиться пропорційно до сум заробітної плати.

У разі незабезпечення банківськими установами перерахування страхових внесків до Фонду одночасно з видачею коштів на виплату заробітної плати банківські установи сплачують за рахунок власних коштів до Фонду суму несплачених страхових внесків.

У відповідності зі ст. 27 Закону страхувальники зобов’язані  нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований  як платник страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та своєчасно  не перераховує  названі внески, у зв‘язку  з чим  за ним утворилась заборгованість у сумі 231 грн. 50 коп. за І квартал 2007 року.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 231 грн. 50 коп. підтверджена документально, у тому числі Актом звірення від 16.04.07.

Відповідачем позов не оспорено. На день розгляду справи відповідачем борг не сплачено.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 121, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фермерського господарства “КОЛОС” Луганська область, Білокуракінський район, смт. Білокуракине вул. Щорса 15 на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 13,  -  заборгованість у сумі 231 грн. 50 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з  дня  складення  постанови в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Постанову складено у повному обсязі

та підписано 27.06.2007 р.