ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"12" березня 2007 р.

справа № 20-11/096

За позовом Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю “Латона”

про
спонукання до виконання зобов`язань

Суддя Дмитрієв В.Є.

Представники сторін:

від позивача -ОСОБА_1,
паспорт серії НОМЕР_1

ОСОБА_2. довіреність
НОМЕР_2

від відповідача -Нікулечев
А.М., довіреність б/н від 01.03.2007

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 (далі -Позивач) звернувся до
господарського суду міста Севастополя з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Латона»(далі Відповідач) про спонукання до виконання
зобов'язань.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 24 лютого 2007 року між
Позивачем та Відповідачем укладена угода, згідно якої Відповідач зобов'язався
виконувати роботи з охорони автостоянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1
збройними охоронцями, з 25.02.2007р. по 01.05.2007р. Однак Відповідач
безпідставно відмовляється від виконання договору, про що скерував на адресу
позивача повідомлення про розірвання договору від 24.02.2007 року в однобічному
порядку.

Представник відповідача відзив на
позов не надав, проти задоволенні позовних вимог заперечує.

Відповідно до ст. 20, 22
Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні
представникам сторін   були роз'яснені їх
права і обов'язки.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи, дослідивши надані докази,
заслухавши пояснення сторін, суд встановив:

29.01.2007р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Гермес»в
особі ліквідатора ОСОБА_2 і приватним підприємцем ОСОБА_1 укладеній договір
купівлі-продажу цілісного майнового комплексу - автостоянки на 240 місць,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказаний
об'єкт нерухомості зареєстроване за приватним підприємцем ОСОБА_1 у ДКП БТІ та
ДРОНМ в м. Севастополі 31.01.2007 р., про що внесена відповідна запис в
реєстрову книгу 17нж стр. 114 під реєстровім НОМЕР_3.

Користуючись своїми правами
власника, приватний підприємець ОСОБА_1 (Замовник) 24 лютого 2007 року уклав з
відповідачем ТОВ «Латона»(Виконавець) договір НОМЕР_4 на охорону об'єкта,
предметом якого з'явилося надання й виконання робіт з охорони автостоянки
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 збройними охоронцями відповідача. За умовами
договору відповідач зобов'язався власними силами забезпечити режим безпеки на
об'єкті нерухомості, що належить позивачеві, охоронцями, збройними спеціальними
коштами самооборони, дозволеними постановою Кабінету Міністрів України № 706.
Термін дії договору за згодою сторін був встановленій у додаткової угоди № 1
від 25.02.2007р. до договору від 24.02.2007р., з 25.02.2007 р. по 01.05.2007 р.

26 лютого 2007 р. на адресу
позивача надійшло повідомлення ТОВ «Латона»за вихідним НОМЕР_5 про дострокове
розірвання вищезгаданого договору на охорону у зв'язку з тім, що охоронюваний
об'єкт є спірним.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння  відмова  від
зобов'язання  або одностороння
зміна  його  умов
не  допускається,  якщо
інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526
Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або законом. Припинення   зобов'язання   на  вимогу
однієї  із  сторін допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно до частині першої статті 651
Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише
за  згодою сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Договором на охорону об'єкта від
24.02.2007 р. підстав для дострокового розірвання договору за мотивами,
зазначеним у заяві відповідача від 26.02.2007 р., не передбачено.

Таким чином, вимоги відповідача про
дострокове розірвання договору на законі не засновані, у зв'язку із чим позовні
вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті
державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись статтями 49,  82-85, 116, 117 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

Спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю «Латона» (м.
Севастополь, пр. Гер.Сталинграда, 63, ЕДРГПОУ 32896615) належним чином
виконувати зобов'язання за договором на охорону об'єкта від 24 лютого 2007
р. № 91, та  додаткової угодою до нього
від 25.02.2007р. укладеними між фізичної особою -підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою відповідальністю „Латона”  шляхом надання й виконання робіт з охорони
об'єкта - цілісного майнового комплексу - автостоянки на 240 місць,  розташованої за адресою: АДРЕСА_1, збройними
охоронцями відповідача.

Стягнути з
Товариство з обмеженою відповідальністю «Латона» (м. Севастополь, пр.
Гер.Сталинграда, 63, ЕДРГПОУ 32896615) на користь Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)  витрати по
сплаті державного мита в розмірі 85,0 грн.  та інформаційно-технічне
забезпечення  судового процесу в  розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя
В.Є.
Дмитрієв