РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2007 р.
Справа № 10/109-2028

Господарський суд Тернопільської області у складі

Судді  Півторака М.Є.

Розглянув справу

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Тернопільобленерго”, м. Тернопіль, вул. Енергетична, 2 в особі Бучацького району електричних мереж, м. Бучач, вул. Енергетична, 1 Тернопільської області

До відповідача: Приватно агропромислового підприємства «Хлібороб», с. Сновидів Бучацького району Тернопільської області

За участю представників

Позивача: Труш М.Я. – юрисконсульт Бучацького району електричних мереж, довіреність №5070/01 від 31.12.2006р.;

Відповідача:  Злепко І.С. –директор ПАП «Хлібороб», виписка з наказу №1 від 18.03.2000р.

В судовому засіданні 16.03.2007 року представнику позивача та відповідача роз’яснено  процесуальні права та обов’язки, передбачені  ст.ст. 20,22,81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: Відкрите акціонерне товариство „Тернопільобленерго”, м. Тернопіль  в особі  Бучацького району електричних мереж, м. Бучач звернулося з позовом до приватного агропромислового підприємства «Хлібороб», с. Сновидів Бучацького району Тернопільської області про стягнення  заборгованості  за відпущену електроенергію в сумі 15 687 грн. 21 коп. ( з яких 14 156,55 грн. - сума  основного боргу;  855,83 грн. –пені; 674,83 грн. –інфляційних нарахувань).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на умови  Договору № 21 про постачання електричної енергії, укладеного між сторонами 05 січня 2005 року та невиконання відповідачем його умов в частині оплати за спожиту електроенергію; а саме порушення вимог п.3.1.1. даного Договору та п. 2 Додатку №2 до договору, рахунками за спожиту електроенергію, рапортами про використану електроенергію; витрати по сплаті державного мита та послуг за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу просить покласти на відповідача по справі.

У відзиві на позов б/н від 05.06.2007р. відповідач заперечує заявлені вимоги повністю і вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що позивачем не проведено звірку взаємних розрахунків, тому заявлена ціна позову не відповідає дійсності. Окрім того, відповідачем в добровільному порядку на виконання договору перераховано згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру №11513; №11537 та №12846. Вважає, що борг в сумі 14 156,55 грн. сплачено повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши обґрунтування представника позивача та заперечення відповідача господарський суд встановив  наступне:

05 січня 2005 року між ВАТ «Тернопільобленерго», м. Тернопіль в особі Бучацького району електричних мереж (Постачальник електричної енергії) та Приватно агропромисловим підприємством «Хлібороб», с. Сновидів Бучацького району Тернопільської області (Споживач) укладено договір №21 про постачання електричної енергії (далі Договір). Згідно умов Договору Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно умовами цього Договору та додатками до Договору, що є невід’ємними частинами (п. 1 Договору).

У відповідності до пунктів 1, 2 Додатку №2 Порядок розрахунків Споживач зобов’язується своєчасно проводити розрахунки за спожиту електричну енергію за діючими тарифами у відповідності з чинним законодавством та даним Договором, а розрахунковим періодом вважається період з 25 числа наступного місяця. Перший день після закінчення розрахункового періоду є днем отримання рахунку на оплату.

Пунктом 9.5 Договору передбачено, що цей договір чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2003 року та вважається продовженим на наступний календарний рік (не більше ніж один раз), якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем виникло зобов’язання постачання (купівлі – продажу) електроенергії, згідно якого, в силу ст. ст. 712,714 Цивільного кодексу України, одна сторона (постачальник) зобов’язана  надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні ресурси, передбачені договором, а  споживач зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися  передбаченого договором режиму її використання,  при цьому кожна сторона має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

П.1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

У відповідності до вимог ст. ст. 525,526  ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач вважає, що свої зобов’язання згідно умов договору  щодо постачання елективної енергії він виконав повністю, в підтвердження чого представив документи, зокрема, рахунки за спожиту електроенергію, рапорти про використану електроенергію, однак відповідач по справі умови договору порушив і заборгував по оплаті послуг з постачання електричної на час подання позову     14 156 грн.55 коп.

Як вбачається із досліджених у судовому засіданні документів  ПАП “Хлібороб “ сплатило відповідачу 14 150,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №11513 від 25.04.2007р. –3 600,00 грн.; №11537 від 25.04.2007р. –10 000,00 грн. та №12846 від 05.0.62007р. –550,00 грн.

Отже , відповідач у справі  у квітні 2007 року ( тобто до подання позову до суду самостійно сплатив борг в розмірі 13600 грн. , решта суми  - 550 грн. ним сплачено у червні 2007 року ( тобто під час розгляду справи в суді ) .

У відповідності до статті 80 п. 1-1 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі , якщо між сторонами відсутній предмет спору.

При даних обставинах справи суд встановив, що провадження у справі в частині стягнення  заборгованості в сумі  грн. слід припинити в порядку ст.80 п.1-1 ГПК України, оскільки, в цій частині зобов’язання між сторонами відсутній предмет спору.

Отже, Приватне агропромислове підприємство “ Хлібороб “ с. Сновидів Бучацького району Тернопільської області  суду  представило суду докази , які свідчать про погашення ним заборгованості за спожиту електроенергію , а тому суд визначає, що на час розгляду заяви в суді борг сплачений  повністю .

Пунктом 2 статті 343 Господарського кодексу України встановлено , що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до п. 4.2.1. Договору сторони передбачили, за внесення платежів передбачених пунктами 2.2.3 –2.2.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатками №2 «Порядок розрахунків»та №6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії», Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,2%  за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, інфляційну суму за несвоєчасне виконання грошових зобов’язав у відповідності.

Отже, підставою для стягнення пені та 3% річних на користь позивача є прострочка платником  грошових коштів ( відповідачем у справі ).

Досліджені у судовому засіданні документи підтверджують відсутністю боргових зобов’язань ПП “Хлібороб“ перед ВАТ “ Тернопільобленерго“  згідно Договору № 21 від 05.01.2005р.

За  даних обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення з Приватного агропромислового підприємства “ Хлібороб “ с. Сновидів Бучацького  району Тернопільської області заборгованості: 674,83 грн. –пеня; 855,83 грн. –інфляційні нарахування суд визнає не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Витрати по сплаті державного мита  та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22,32,33,43,44-49,64,75,82,84,85,115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити Відкритому акціонерному товариству “ Тернопільобленерго “ м. Тернопіль вул. Енергетична , 2 ,  в особі Бучацького району електричних мереж м. Бучач вул. Енергетична , 1 , ідентифікаційний код 25781978 , в частині стягнення з приватного агропромислового підприємства “ Хлібороб  “ с. Сновидів Бучацького району , ідентифікаційний код 30812004 -  674,83 грн. пені , 855,83 грн. інфляційних нарахувань  .

2.В решті позову –провадження припинити .

3.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його підписання .

Сторони вправі подати апеляційну скаргу , а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало  законної сили протягом десяти днів з дня його  підписання , через місцевий господарський суд.

4.Рішення підписане 02 липня 2007 року .

Суддя                                                                                          М.Є. Півторак