КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2007                                                                                           № 22/257

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився,

від відповідача - Мельник В.В.,

третьої особи 1: не з’явився,

третьої особи 2: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.01.2007

у справі № 22/257

за позовом                               Підприємство "Прикордонник"

до                                                   Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

треті особи           Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Босфор"

про                                                  визнання простих векселів №№ , , такими, що не мають сили простих векселів

ВСТАНОВИВ:

Підприємство “Прикордонник” звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі – НАК “Нафтогаз України”) про визнання простих векселів № , № , № такими, що не мають сили простих векселів.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.11.2006 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Підприємства “Прикордонник” Дочірню компанію “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі – ДК “Укртансгаз”) та Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями “Торговий Дім “Босфор” (далі – ТОВ “Торговий Дім “Босфор”).

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.01.2007 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду НАК “Нафтогаз України” подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

ДК “Укртансгаз” доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд рішення господарського суду м. Києва від 15.01.2007 скасувати, а апеляційну скаргу НАК “Нафтогаз України” – задовольнити.

Представник Підприємства “Прикордонник” проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив суд рішення господарського суду м. Києва від 15.01.2007 залишити без зміни, а апеляцій скаргу НАК “Нафтогаз України” – без задоволення.

В засідання суду, призначене на 17.05.2007 Підприємство “Прикордонник”, ДК “Укртансгаз” та ТОВ “Торговий Дім “Босфор”повноважних представників не направили та не повідомили суд про причини їх неявки.

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

НАК „Нафтогаз України” 21.09.1999 емітував прості векселя № , № 1, № номінальною вартістю 100 000,00 грн.

За актом прийому – передачі векселів від 31.05.2000 НАК „Нафтогаз України” зазначені векселя передав Підприємству „Прикордонник”, які були в подальшому індосовані.

Відповідно до п. 10.4.6 Статуту НАК „Нафтогаз України”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 747, Голова правління Компанії вправі без довіреності вчиняти юридичні дії від її імені.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.1998 № 480, Головою правління НАК „Нафтогаз України” було призначено Бакая І.М.

Заступником Голови правління НАК „Нафтогаз України”, згідно з постановою Кабінету Міністрів України  від 25.02.1999 № 269 та наказом Голови правління НАК „Нафтогаз України” від 03.03.1999 № 70-к було призначено Корнікова Є.В.

Позивач – Підприємство „Прикордонник” позовні вимоги обґрунтовує тим, що спірні векселя підписані заступником голови правління НАК „Нафтогаз України” Корніковим Є.В., який не мав необхідних повноважень для підписання векселів від імені НАК „Нафтогаз України” і просить визнати їх такими, що не мають сили простих векселів.

Відповідач – НАК „Нафтогаз України” у відзиві на позов зазначила, що спірні векселя від імені НАК „Нафтогаз України” були підписані не керівником, а заступником керівника (Корніковим Є.В.), який не був наділений повноваженнями щодо підписання векселів.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про цінні папери і фондову біржу” вексель належить до цінних паперів. Цінні папери, в силу ст. 1 Закону України „Про цінні папери і фондову біржу” - грошові документи, що засвідчують право володіння або відносини позики, визначають взаємовідносини між особою, яка їх випустила, та їх власником і передбачають, як правило, виплату доходу у вигляді дивідендів або процентів, а також можливість передачі грошових та інших прав, що випливають з цих документів, іншим особам.

Згідно ст. 21 Закону України „Про цінні папери і фондову біржу” вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Випускаються такі види векселів: простий, переказний.

Простий вексель містить такі реквізити:

а) найменування - "вексель";

б) просту і нічим не обумовлену обіцянку сплатити визначену суму;

в) зазначення строку платежу;

г) зазначення місця, в якому повинен здійснюватись платіж;

д) найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен бути здійснений;

е) дату і місце складання векселя;

є) підпис того, хто видає документ (векселедавця).

Переказний вексель повинен містити крім реквізитів, передбачених у підпунктах "а", "в - є" частини третьої цієї статті, також:

просту і нічим не обумовлену пропозицію сплатити певну суму;

найменування того, хто повинен платити (платника).

Документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, вказаних у частинах третій і четвертій цієї статті, відповідно для простого і переказного векселів, не має сили простого або переказного векселя, за винятком таких випадків:

а) вексель, строк платежу по якому не вказано, розглядається як такий, що підлягає оплаті по пред'явленні;

б) при відсутності особливого зазначення місце, позначене поруч з найменуванням платника (місце складання документа - для простого векселя), вважається місцем платежу і одночасно місцем проживання платника (векселедавця - для простого векселя);

в) вексель, в якому не вказано місце його складання, визнається підписаним у місці, позначеному поруч з найменуванням векселедавця.

Порядок випуску та обігу векселів визначається Кабінетом Міністрів України.

На час випуску спірних векселів, діяла Правила виготовлення і використання вексельних бланків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 10.09.1992 № 528 (далі - Правила виготовлення і використання вексельних бланків).

Розділом II Правил виготовлення і використання вексельних бланків (Використання вексельних бланків) було передбачено, що до затвердження Порядку випуску та обігу векселів використання вексельних бланків здійснюється відповідно до Положення про переказний та простий вексель, затвердженого постановою ЦВК і РНК СРСР від 7 серпня 1937 р. № 104/1341, з урахуванням таких особливостей:

- використовувати векселі, а також виступати векселедавцями, акцептантами, індосантами і авалістами можуть тільки юридичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, що визнаються такими відповідно до чинного законодавства України;

- векселі можуть видаватися лише для оплати за поставлену продукцію, виконані роботи та надані послуги, за винятком векселів Мінфіну, Національного банку та комерційних банків України;

- у господарському обігу можуть використовуватись простий і переказний векселі;

- вексельний бланк може заповнюватися друкованим та недрукованим способами;

- сума платежу за векселем обов'язково заповнюється цифрами та літерами;

- вексель підписується керівником і головним бухгалтером юридичної особи та завіряється печаткою.

Відповідно до ст. 75 Положення про переказний та простий вексель, затвердженого постановою ЦВК і РНК СРСР від 7 серпня 1937 р. № 104/1341простий вексель містить такі реквізити:

1) найменування "вексель", яке включене безпосередньо в текст і висловлене тією мовою, якою цей документ складений;

2) просте і нічим не обумовлене обіцяння сплатити визначену суму;

3) зазначення строку платежу;

4) зазначення місця, в якому має бути здійснений платіж;

5) найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен бути здійснений;

6) зазначення дати і місця складання векселя;

7) підпис того, хто видає документ (векселедавця).

Згідно ст. 76 Положення про переказний та простий вексель, затвердженого постановою ЦВК і РНК СРСР від 7 серпня 1937 р. № 104/134176 документ, у якому відсутній який-небудь з реквізитів, вказаних у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком таких випадків, зазначених нижче.

Простий вексель, строк платежу у якому не вказано, розглядається як такий, що підлягає оплаті за пред'явленням.

У разі відсутності особливого зазначення місце складання документа вважається місцем платежу і разом з тим місцем проживання векселедавця.

Простий вексель, у якому не вказано місце його складання, розглядається як підписаний у місці, позначеному поруч з найменуванням векселедавця.

Отже, на час випуску спірних векселів, векселі від імені юридичних осіб підписували власноручно керівник та головний бухгалтер (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноважена ними особа і підписи скріплюються печаткою.

Відповідно до ст. 8 Положення про переказний та простий вексель, затвердженого постановою ЦВК і РНК СРСР від 7 серпня 1937 р. № 104/134176 кожний, хто підписав переказний вексель як представник особи, від імені якої він не був уповноважений діяти, сам зобов'язаний за векселем, і, якщо він заплатив, має ті самі права, які мав би той, хто був вказаний як представник. У такому ж становищі знаходиться представник, який перевищив свої повноваження.

З урахуванням того, що оспорені векселя від імені НАК „Нафтогаз України” підписані неуповноваженою особою, що не заперечують сторони у справі, то це не викликає виникнення зобов’язання для НАК „Нафтогаз України”, від імені якої було вчинено підпис. Проте, у такому випадку, вексельне зобов’язання не зникає, воно переноситься на особу, яка вчинила підпис на векселі від імені іншої особи, не маючи на це повноважень.

Враховуючи те, що векселя визнаються такими, що не мають вексельної сили, зокрема, за відсутності підпису того, хто видає документ (векселедавця), а оспорені векселя підписані, то колегія суддів дійшла висновку, відсутні підстави для визнання їх такими, що не мають вексельної сили, а оскільки вони підписані не уповноваженою особою від імені НАК „Нафтогаз України”, то зобов’язання за цими векселями виникли у особи, що їх підписала, а не у НАК „Нафтогаз України”.

За наведених обставин, рішення господарського суду м. Києва від 15.01.2007 у справі № 22/257 підлягає скасуванню, а в позові слід відмовити.

Посилання НАК „Нафтогаз України” в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції відповідно до ст. 41 ГПК України не призначив почеркознавчу експертизу стосовно належності підпису Корнікова Є.В. на спірних векселях колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на те, що сторони самі не заперечували факту підписання Корніковим Є.В. спірних векселів, а також, як вбачається із матеріалів справи, в суді першої інстанції сторони не піднімали питання щодо призначення експертизи та не надавали необхідні матеріали для її проведення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 15.01.2007 у справі № 22/257 скасувати та прийняти нове рішення.

2. У позові відмовити повністю.

3. Стягнути з Підприємства „Прикордонник” (95034, м. Сімферополь, вул. Федотова27, п/р 260073016 в 39 Відділенні Ощадбанку м. Сімферополя, код 23858096) на користь Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, п/р 09 в ГОУ Промінвестбанк, МФО 300012, код 20077720) 42 (сорок дві) грн. 50 коп. державного мита за подачу апеляційної скарги.

4. Доручити господарському суду м. Києва видати наказ на виконання постанови.

5. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя

Судді