Харківський апеляційний
господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

адміністративна
Головуючий по 1-й інстанції

справа №АС12/562-06
суддя Костенко Л.А.

Доповідач по 2-й інстанції

суддя  Кравець Т.В.

“17”квітня 2007
р.                                                                             м.
Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського
суду у складі:

головуючого судді Кравець Т.В.,
суддів Істоміна О.А., Шутенко І.А.

при секретарі Кобзєвої Л.О.

за участю представників:

позивача -ОСОБА_1,

відповідача -Устименко О.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в м. Суми (вх.НОМЕР_1)

на постанову господарського
суду Сумської області від 15.01.2007 року по адміністративній справі №
АС12/562-06

за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до
Державної податкової інспекції в м. Суми

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановила:

У листопаді 2006 року позивач,
Приватний підприємець ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Сумської області
з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 15.08.06
НОМЕР_2, яким позивачу донарахований ПДВ у розмірі 10831,00 грн., та штрафні
санкції у розмірі 5416,00 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Постановою господарського суду
Сумської області від 15 січня 2007 року по справі № АС12/562-06 позовні вимоги
задоволені, визнано нечинним податкове повідомлення-рішення НОМЕР_2 від
15.08.2006 року.

Не погодившись з зазначеною
постановою, відповідач -ДПІ у м. Суми, звернувся до апеляційного суду зі
скаргою, в якої порушує питання про скасування зазначеної постанови та
прийняття нової, якою відмовити у задоволенні позову повністю, при цьому
посилаючись на те, що судом неповно досліджені обставини справи та вказана
постанова винесена з порушенням норм матеріального права.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому вважає постанову господарського суду Сумської області від
15.01.2007року законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін,
апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх
юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Сумської області
норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах
вимог, передбачених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача та
представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається с матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції, органом ДПС було проведено планову
документальну перевірку позивача з питань дотримання податкового та валютного
законодавства за період 01.04.2003 року по 31.03.2006 року. За результатами
перевірки відповідачем складений акт НОМЕР_3 від 07.08.2006 року, згідно
висновків якого, встановлено, що позивач в 1-му кварталі 2005 року безпідставно
включив до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 1608,68 грн., на підставі
податкових накладних від 08.02.2005 р. б/н на суму 9652,05 грн., отриману від
Приватного підприємства "Степс-2001".
Крім того, у 4 кварталі 2004 року позивачем безпідставно включено до
податкового кредиту суму ПДВ 9222,40 грн. по податковим накладним: від
29.10.04р. НОМЕР_4 на суму 39585,40 грн., ПДВ 6597,57 грн.,  від 29.12.04р. НОМЕР_5 на суму 13124,17 грн.,
ПДВ 2624,83 грн., отриманих від ПП "Верніс",  які включені до книги придбання товарів
(робіт, послуг ) НОМЕР_6 від 26 03.2002 р. та до податкового кредиту.

На підставі акту перевірки,
начальником ДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення за НОМЕР_2 від
15.08.2006 року про донарахування податкового зобов'язання по ПДВ у сумі
10831,00 грн., та застосування штрафних санкцій на суму 5416,00 грн.

Відповідач посилається на порушення
позивачем п.п.7.2.4. п. 7.2.; п.п. 7.4.5. п. 7. 4; п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7
Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р.

Із акту перевірки вбачається, що
підставою для включення до податкового кредиту у 1 кварталі 2005 року суму
1608,68 грн. стали, отримані від ПП «Степс-2001»податкових накладних від
08.02.2005 року б/н на суму 9652,05 грн. Відповідач наполягає на незаконність
включення цієї суми, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Києва від
29.04.2004р. скасовані з моменту реєстрації установчі документи ПП
«Степс-2001», а саме: статут ПП «Степс-2001»;
свідоцтво про державну реєстрацію ПП «Степс-2001»від 12.11.2001р.;
свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ПП «Степс-2001»№36720246
від 11.12.2001 р.

Незаконність включення у податковий
кредит у 4 кварталі 2004 року суми ПДВ у розмірі 9222,40 грн., підтвердженими
податковими накладеними від 29.10.04р. НОМЕР_4 на суму 39585,40 грн., ПДВ
6597,57 грн. від 29.12.04р. НОМЕР_5 на суму 13124,17 грн., ПДВ 2624,83 грн.,
відповідач також мотивує тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.
Києва визнано недійсними установчі документи ПП "Верніс", а саме:
статут "ПП Верніс"; свідоцтво про державну реєстрацію ПП
"Верніс" №0 07441 від 24.07.2003р.; свідоцтво про реєстрацію платника
податку  на додану  вартість ПП "Верніс" № 37065570 від
29.08.2003р., з моменту реєстрації.

При розгляду даної справи, місцевий
господарський суд дійшов до висновку про те, що включення позивачем до податкового
кредиту спірних сум ПДВ за 1 квартал 2005 та 4 квартал 2004 року, є
правомірним.

З таким висновком погоджується
колегія суддів, оскільки пунктом 1-3 Закону про ПДВ визначено, що платник
податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та
внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує
товари на митну територію України. Пункт 1.6. ст. 1 цього Закону визначає, що
податкове зобов'язання це загальна сума податку, одержана (нараховану)
платником податку в звітному (податковому) періоді, визначена згідно з цим
Законом.

Тобто, обов'язок сплатити ПДВ із
вартості придбаного товару покладається на покупця, а обов'язок утримати та
внести до бюджету покладається на продавця.

Відповідно до п. 1.8. ст. 1 Закону
бюджетне відшкодування - це сума податку, що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених
цим Законом. Умова бюджетного відшкодування визначена п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст. 7
Закону 168 а саме: сплата покупцем ціни товару (послуг) продавцю. Тобто не
сплата податку продавцем не впливає на податковий кредит покупця та суму
бюджетного відшкодування.

В силу п.10. 2 статті 10 Закону про
ПДВ платники податку, визначені у підпунктах «а», «в», «г», «д»пункту 10.1.
цієї статті відповідають, зокрема, за дотримання достовірності та своєчасності
визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність сплати до бюджету
відповідно до Закону. В той же час норма Закону не передбачає спільної
відповідальності покупця та продавця товару та умов такої відповідальності.

Разом з тим, контроль та
правильність нарахування та сплати ПДВ до бюджету здійснюється відповідним
податковим органом.(п. 10.4. ст. 10 Закону).

Згідно з п.п. «б»п. 9.8. ст. 9
Закону про ПДВ анулювання реєстрації особи, як платника податку на додану
вартість відбувається, зокрема, у випадку, якщо ліквідаційна комісія платника
податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу, або платник податку
ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду. Згідно з зазначеною
нормою анулювання реєстрації на підставах, визначених у пунктах «б»-«г»цього
пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податного органу або такої
особи. Але в разі ліквідації юридичної особи анулювання реєстрації за
ініціативою податкового органу можливе лише, якщо юридичну особу виключено з
державного реєстру. До анулювання реєстрації юридична особа має право та
зобов'язана, у випадках встановлених законом видавати податкові накладні на
загальних підставах.

Матеріали даної справи не містять
доказів анулювання податкових
накладних  контрагентів  позивача,
та дані  щодо виключення    ПП
«Степс-2001»,    ПП  «Верніс»
з    ЄДРПОУ.

Крім того, позивачем, в
апеляційному провадженні надані довідки з Головного управління статистики у м.
Києві № 13-67/1 від 05.02.2007 року, № 13-67 від 05.02.2007 року щодо наявності
реєстрі ПП «Верніс»та ПП «Степс-2001», які свідчать , що станом на 5.02.2007
року контрагенти позивача - ПП «Верніс»та ПП «Степс-2001»знаходяться у Єдиному
державному реєстрі підприємств та організацій України.

Таким чином, нарахування
відповідачем податкового зобов'язання на суму 10831,00 та застосування штрафних
санкцій у розмірі 5416,00 грн. є неправомірним, внаслідок чого, податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Суми № НОМЕР_2, є таким що підлягає визнанню
нечинним.

На підставі викладеного, судова
колегія зазначає, що судом першої інстанції правомірно зроблений висновок про
законність та обґрунтованість позовних вимог. Постанова господарського суду
Сумської області від 15.01.2007 року по справі № АС12/562-06 є законною та
обґрунтованою, та такою, що прийнята у відповідності до вимог діючого
законодавства, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. ст. 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 206, 209, 211, 212, 254 КАС
України, колегія суддів апеляційного суду, одностайно,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Суми залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Сумської області  від 15 січня 2007 року
по справі № АС12/562-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення.

Адміністративну справу
№АС12/562-06  направити до господарського
суду Сумської області.

Роз'яснити сторонам, що вони мають
право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням
суду апеляційної інстанції.

Головуючий
суддя
Кравець Т.В.

Судді
Істоміна О.А.

Шутенко І.А.