Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.                                                           Справа № 38/86-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Томчишин С.В.

відповідача -  Мельник Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника" Лозівської міської ради Харківської області (вх. № 1397 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 р. по справі № 38/86-07

за позовом Приватного підприємства "Наш дім-1", м. Лозова, Харківська область

до Комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника" Лозівської міської ради Харківської області

про стягнення 101742,00 грн., -

встановила:

У лютому 2007 року Приватне підприємство "Наш дім –1" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника" Лозівської міської ради про стягнення 101742,00 грн. заборгованості.

15.03.07р. позивач звернувся до господарського суду із заявою про уточнення до позовних вимог, в якій зазначено, що з урахуванням здійснених відповідачем з 1 січня по 14 березня 2007 року платежів в рахунок погашення заборгованості, яка  виникла станом на 1 січня 2007 року, заборгованість відповідача станом на 1 січня 2007 року становить 36242,00 грн. та з урахуванням сум, відображених у акті-переліку виконаних робіт за січень 2007 року, фактична заборгованість станом на 1 лютого 2007 року становить 86553,71 грн. В зв’язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача  заборгованість в сумі 86553,71 грн., що існувала станом на 1 лютого 2007 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.2007р. по справі № 38/86-07 (суддя Жельне С.Ч.) позов задоволено повністю та стягнуто з Комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника" Лозівської міської ради Харківської області 86553,71 грн. основного боргу, 864,80 грн. витрат на сплату державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення від 15.06.2007р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити на суму 62880,31 грн., за виключенням суми 23673,40 грн., компенсація якої не надійшла з державного бюджету.

Позивач пояснень або заперечень по апеляційній скарзі не надав, його уповноважений представник у судовому засіданні 15.05.07р. просив рішення   господарського суду Харківської області від 15 березня 2007 року по справі № 38/86-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноважених представників позивача та  відповідача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених  матеріалами справи обставин спору за якими встановив, що 1 липня 2006 року між сторонами у справі був укладений договір на виконання комунального замовлення по утриманню будинків, споруд і прибудинкових територій комунального житлового фонду м. Лозова (далі - Договір).

Відповідно до абз. 1 розділу І Договору позивач зобов’язався надавати послуги з утримання будинків, споруд, та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) у частинні комунального житлового фонду м. Лозова, який знаходиться в управлінні відповідача (згідно Додатку № 1 до Договору), а відповідач в свою чергу зобов'язався сплачувати вартість наданих  позивачем послуг (робіт) в строки обумовлені Договором.

Так, відповідно п.п.13 п. 4. розділу ІІ Договору виконання оформлюється актом приймання (робіт, послуг), який підписується уповноваженими особами. Згідно із абз. 2 розділу ІV Договору відповідач зобов’язаний сплачувати позивачеві плату у розмірі вартості відповідно до Переліку, періодичності та строків виконання робіт згідно підписаного сторонами акту приймання робіт (послуг). Відповідно до абз. 1 розділу ІV Договору за проведенні позивачем  роботи (послуги) відповідач зобов’язаний здійснювати оплату протягом 3 робочих банківських днів після закінчення поточного місяця.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, позивач умови даного Договору виконав належним чином, проте відповідач оплату вартості наданих позивачем послуг (робіт) здійснив лише частково, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 86553,71 грн.

За загальними умовами виконання зобов’язань, встановленими ст. 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання  зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

При винесенні рішення господарський суд послався на те, що оскільки заборгованість в сумі 86553,71 грн. відповідачем не погашена, факт порушення відповідачем умов спірного Договору та вимог чинного законодавства доведений позивачем у повному обсязі та належним чином і підтверджується матеріалами справи, в зв'язку з чим позовні вимоги визнані судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення колегія суддів не вбачає, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що господарський суд при винесення оскаржуваного рішення не врахував та не надав оцінки тій обставині, що п. 1 розділу ІV Договору передбачено проведення відповідачем оплати позивачу ("Виконавцю") при  надходженні коштів за попередній місяць від споживачів, субсидій, пільг та компенсацій, різниці в тарифах на рахунок Управителя. Скаржник вказує, що в зв'язку з ненадходженням із державного бюджету коштів на компенсацію за надані відповідно до чинного законодавства  окремим категоріям громадян пільг та субсидій з оплати житлово - комунальних послуг, КП "Дирекція єдиного замовника" не може здійснити оплату по спірному Договору з позивачем у повному обсязі, а тому відповідач просив суд першої інстанції врахувати вказані обставини і розстрочити сплату заборгованості відповідно до графіку і очікуваних надходжень коштів за цей час по компенсації за пільги і субсидії, але суд першої інстанції не взяв ці доводи відповідача до уваги, що на думку останнього призвело до винесення неправомірного рішення.

Однак вказані посилання відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки належних доказів в підтвердження обставин, викладених в апеляційній скарзі відповідач не представив, а саме не надав належних доказів    ненадходження із державного бюджету коштів на компенсацію витрат КП "Дирекція єдиного замовника" по пільгах і субсидіях окремих категорій громадян з оплати житлово - комунальних послуг відповідно до чинного законодавства

Крім того, господарський суд в своєму рішенні правомірно зазначив про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, оскільки наявність виключних обставин для цього відсутня, а   така розстрочка може зашкодити майновим інтересам позивача.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Позивач в обґрунтування вимог по стягненню заборгованості надав суду першої інстанції достатньо доказів для визнання їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проте відповідач, заявник апеляційної скарги, не навів жодних фактичних даних, що спростовують факти, які було покладено в основу оскаржуваного судового рішення, а також не представив доказів, які б підтверджували реальну та правову обґрунтованість для звільнення від оплати вартості наданих позивачем робіт (послуг).

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 15.03.2007 року по справі № 38/86-07  прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи відповідача з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника" Лозівської міської ради Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.03.2007 року по справі № 38/86-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Судді                                                                    Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.