ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"12" червня 2007 р.                                                           Справа № 8/169-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом'якової В.В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства "Дніпро"

до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона

про  визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

від  позивача - керівник Верещак Г.П.

від  відповідача - зав. юр. сектором Довгошея Л.М., дов. №3955/07 від 23.05.07.

Комунальне підприємство «Дніпро»(позивач) звернулось до суду з позовом про визнання нечинним рішення управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Херсона  № 92 від 28 липня 2006 року про  застосування штрафу в сумі 8903 грн. 29 коп. та пені в сумі 2623 грн. 21 коп. за несвоєчасне та неповне перерахування страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до ч. 9 ст. 106 Закону України “Про  загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”. Позивач посилається на те, що не мав можливості  перерахувати внески до ПФУ у зв'язку із  недостатністю надходження коштів на компенсацію витрат, пов'язаних з наданням комунальних послу за тарифами, встановленими Херсонським міськвиконкомом, заборгованістю населення за послуги. Позивач вважає, що заборгованість зі сплати страхових внесків виникла з об'єктивних причин, внаслідок різниці між фактичною вартістю послуг та оплатою їх населенням, яка повинна  фінансуватися з місцевого бюджету Рішення № 92 не містить даних про повний склад економічного правопорушення, у зв'язку з яким до підприємства застосовані штрафні санкції. Вважає безпідставним одночасне застосування штрафу та пені, що суперечить ст. 61 Конституції, це юридична відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення. Також позивач заявив вимогу про розстрочення заборгованості по страховим внескам в розмірі 66386 грн. 01 коп. з квітня 2007 року по 1500 грн. щомісячно.

Управління ПФУ в Дніпровському районі м. Херсона (відповідач) проти позову заперечує, посилаючись на те, що штрафні санкції та пеня застосовані підставно у відповідності до ст. 106  Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Недостатність коштів на компенсацію витрат, пов’язаних з наданням комунальних послуг, не звільняє платника страхових внесків від зобов’язання щодо своєчасної та повної сплати страхових внесків.

Розглянувши матеріали справи в судовому засіданні 29 травня 2007 року з перервою до 12 червня 2007 року, заслухавши представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” комунальне підприємство „Дніпро” є страхувальником та платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона.  Згідно ч. 6 ст. 20 зазначеного закону страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду (календарний місяць). Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески (ч. 10 ст. 106 Закону) до них застосовуються фінансові санкції, передбачені п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону.

Матеріали справи свідчать, що позивач  в установленому порядку та строки надавав управлінню ПФУ в Дніпровському районі м. Херсона  відомості про нараховані та утримані із заробітної плати страхові внески, але не мав можливості сплатити їх у передбачені ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"   строки. За звітні періоди травень 2004 року –вересень 2005 року страхові внески сплачувались   з простроченням  від 20 до 227 днів.

Частина 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює відповідальність страхувальника за затримку оплати цих внесків у вигляді штрафних санкцій: 10 % своєчасно не сплачених сум у випадку затримки їх сплати до 30 календарних днів включно; 20 % - при затримці до 90 календарних днів; 50 % - понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених ( не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 % зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

В зв'язку з цим управлінням ПФУ в Суворовському районі м. Херсона   прийнято рішення № 92 від 28 липня 2006 року про застосування фінсанкцій до позивача за несвоєчасне перерахування страхових внесків. Як видно з таблиці-розрахунку штрафних санкцій і пені, доданої до рішення управління, контролюючий орган , приймаючи рішення, перевірки не проводив - використав дані щомісячного декларування позивачем зобов'язань з внесків та дані картки обліку зобов'язань платника внесків, починаючи з  травня 2004 року. Заперечень стосовно конкретного розміру штрафних санкцій позивач не надав.

Ствердження позивача про подвійну відповідальність за одне й те саме порушення суд вважає необґрунтованим. Закон "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає одночасне нарахування пені  на суми  несплачених страхових внесків та фінансових санкцій. Пеня –це вид штрафної санкції, грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожний день прострочення до виконання грошового зобов'язання. Сума пені збільшується прямо пропорційно кількості днів прострочення.  Штрафна санкція  у фіксованому розмірі (10 %, 20 %, 30 %) це засіб забезпечення  виконання зобов'язання, це грошове стягнення, яке застосовується у випадках та розмірах, передбачених Законом "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У  разі  несплати  платником у встановлений  строк  штрафної  санкції    вона  визнається   сумою недоїмки, на суму такої штрафної  санкції  від  першого  робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, починає нараховуватися пеня.

Вказані санкції, які встановлені Законом "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не скасовані, отже, орган ПФУ мав  повноваження та підстави для їх застосування.

Порушень чинного законодавства при прийнятті  управлінням ПФУ рішення про застосування  фінансових санкцій та нарахування пені судом не встановлено.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову про визнання нечинним рішення управління ПФУ відмовляється. Судові витрати відносяться на позивача.

Вимога про розстрочення заборгованості по страховим внескам в розмірі 66386 грн. 01 коп. не підлягає розгляду судом, оскільки  суд має повноваження щодо розстрочення боргу, на стягнення якого суд видав виконавчий лист на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. В даному випадку суд не розглядає справу про стягнення з відповідача суми боргу по страховим внескам.

Керуючись   ст.  94,  158-163, 167 Кодексу   адміністративного   судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити комунальному підприємству “Дніпро” в задоволенні позову про визнання нечинним рішення управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Херсона  № 92 від 28 липня 2006 року про  застосування штрафу в сумі 8903 грн. 29 коп. та пені в сумі 2623 грн. 21 коп.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом'якова

Постанова підписана  19 червня   2007 року