ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.
Справа № А-18/203

Господарський суд Івано-Франківської області  у складі:

Судді  Б.П.Гриняка

При секретарі судового засідання   А.С. Томашевській

За позовом:   Управління Пенсійного фонду України в Калуському районі , пр-т Л. Українки , 16 “Б”, м. Калуш .

До відповідача:  ТзОВ наукове виробниче підприємство “Калушновотех”, вул.  С. Стрільців ,34 б, м. Калуш,  Івано-Франківської обл.

Представники:

Від позивача:   Шепетун Л.В., (довіреність № 512 від 19.02.07) - представник

Від відповідача: не з”явились;

Суть справи :  стягнення заборгованості в сумі 15515,97  грн.

Розгляд справи відкладався судом з 05.07.07р до 24.07.07р.

Відповідач в судові засідання не з”явився  двічі, відзиву на позов не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ( ухвала про порушення про відкриття провадження в адміністративній справі від 05.06.07 р. за вих. №8729 , ухвала від 05.07.07 р. за вих. №10565  згідно журналу вихідної кориспонденції суду).

Неприбуття відповідача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду справи не є перешкодою для розгляду справи.

До початку розгляду справи представникові позивача роз”яснено його права та обов’язки, передбачені ст. 49-51 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, з’ясувавши її фактичні  обставини, об’єктивно оцінивши докази, що  мають юридичне значення для розгляду позовної заяви і вирішення справи по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмежено відповідальністю  наукове виробниче підприємство “Калушновотех” діє на підставі статуту та зареєстроване 07 лютого 2003 року Калуською районною державною адміністрацією.

В судовому засіданні представник позивача пояснив , що у відповідності до ст. 14 Закону України  “Про систему оподаткування ” збори до Пенсійного фону України віднесено до загальнообов”язкових зборів.  Статтею 9 зазначеного закону передбачено , що платники податків і зборів зобов”язані сплачувати належні суми податків і зборів у встановлений законом термін.

Станом на 01.04.2007 р. відповідач допустив заборгованість по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України на суму 15515, 97 грн., ( недоїмка по страхових внесках –6334,55 грн + борг по пені –2143,31 грн.+ борг по штафних санкціях –6838 , 11 грн.) .

Позивач ствердив , що для погашення боргу , боржнику щомісяця направлялись вимоги про сплату боргу згідно ч. 3 ст. 106 Закону України “ Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” з відміткою про вручення “особисто” , однак відповідачем вимоги не оскаржувались , отже вони вважаються узгодженими.

Таким чином  заборгованість відповідача перед позивачем становить15515, 97 грн.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив причини неявки не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доводи представника  позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає докази та доводи представника позивача достатніми та обгрунтованими, а вимоги в сумі 15515, 97 грн., грн. такими, що підлягають до задоволення.

При цьому суд керується наступним:

Відповідно до ст.1 Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”платниками  збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Пунктом 1 статті 2 Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”встановлено, що для  платників збору,  визначених пунктами 1 та 2 статті  1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно до п. 1 ст. 14 зазначеного Закону страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності, виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, підприємства та організації зобов”язані сплачувати до Пенсійного фонду України плату, що покриває  витрати фонду на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. „б”- „з” цієї статті Закону.

Як визначено в п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 р., відшкодуванню  підлягають  витрати  Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного Фонду України від 19.12.2003  N 21-1, зареєстрованої в Міністерстві  юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663 Із змінами, внесеними згідно з Постановами  Пенсійного фонду N 5-1 від 05.04.2004 р., N 9-4  від 29.07.2004 р., N 3-1  від 31.01.2005 р. (далі - Інструкція) розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п/п 6.5 п. 6 Інструкції).

Згідно п. 6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа   вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.9. вказаної Інструкції не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Згідно  п.4 ст. 94 КАС України, у справах , в яких позивачем є суб»єкт владних повноважень , а відповідачем - фізична чи юридична особа , судові витрати , здійснені позивачем , з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.8, 124 Конституції України,  Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, Законом України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”, п.п. 5, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст.158-167 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити .

Стягнути з ТзОВ наукове виробниче підприємство “Калушновотех”, вул. Шевченка ,106 , смт. Войнилів , Калуського району, Івано-Франківської обл. ( ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Калуському районі , пр-т Л. Українки , 16 “Б”, м. Калуш .(  код 22170642 ) заборгованість в сумі 15515,97  грн.

Постанова набирає законної сили після строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається  протягом десяти днів з дня її проголошення ; апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Відповідно до п.1 ст.258 КАС України , за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили  або яке належить виконати негайно , за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається  один виконавчий лист.

СУДДЯ                                                                Б.П.ГРИНЯК

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________