ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.07.2007
Справа №2-19/7993-2007А

За позовом – Прокурора м.Керчі в інтересах держави в особі

За позовом – ДПІ в м.Керчі, м.Керч АР Крим

До відповідача – Територіального комунального житлово-експлуатаційного підприємства, м.Керч АР Крим

Про стягнення 46473,49  грн.

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача –  Базілевич Н.В., держ. інспектор, довіреність № 8476/10/10-0 від 11.06.2007 р.; Савченко М.В., заст. нач. відділу, довіреність № 4086/10/10-0 від 14.03.2007 р.

Від відповідача – не з’явився

Суть спору:

Позивач заявив позов про стягнення з відповідача 46473,49  грн. заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач повинен сплатити суму податку з доходів фізичних осіб.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористувався, відзив на позовну заяву не представив, повідомлявся належним чином: замовленою кореспонденцією на юридичну адресу.

Провадження по справі здійснювалося відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача відмовився від послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989 року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України та клопотанням представника позивача він давав пояснення по справі на російській мові.

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, п.2-1 Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України перед початком слухання справи представнику позивача була вручена пам’ятка про права та обов’язки сторін.

Розглянув матеріали справи,  суд –

В С Т А Н О В И В :

Територіальне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство зареєстровано у якості суб’єкта підприємницької діяльності – юридичної особи 04.10.2002 року виконкомом Керченської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.16).

Згідно із ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

09.02.2007 р. ДПІ в м.Керчі проведено перевірку та складено акт № 31-17-1-08-32165249 про результати позапланової виїзної документальної перевірки з питання повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб у Територіальному комунальному житлово-експлуатаційному підприємстві за період з 01.04.2005 р. по 30.09.2006 р., яким встановлено порушення п.п.8.1.2. п.8.1. ст.8, п.п. 19.2а) п.19.2 ст.19 Закону України «Про порядок з доходів фізичних осіб» (від  22.05.2003 р. № 889-IV) в частині порушення граничних термінів сплати податку з доходів фізичних осіб до бюджету за період з 01.04.2005 р. по 31.12.2006 р., в результаті встановлена заборгованість податку з доходів фізичних осіб у сумі 46473,49 грн. (а.с.17-18).

Позивач просить стягнути з відповідача податок з доходів фізичних осіб у розмірі 46473,49 грн. відповідно розрахунку повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб на виплачену заробітну плату у ТК ЖЕП (а.с.19).

Спеціальним Законом з питань оподаткування, що встановлюють порядок погашення зобов'язань юридичних і фізичних осіб перед бюджетами і державними цільовими фондами по податках і зборах ( обов'язковим платежам ), нарахування і сплати пені і штрафних санкцій, вживаних до платників податків контролюючими органами, є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»  (№ 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями).

Згідно із п.1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»  (№ 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями) податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій при їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але не сплачені у встановлений термін, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»  (№ 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями) активи платника податків можуть бути примусово стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Згідно із п.1.6 ст.1 Закону У країни «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»  (№ 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями) примусове стягнення – це звернення стягнення на активи платника податків в рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Згідно із ч.2 ст.11 Закону України «Про систему оподаткування» (№ 1251 від 25.06.1991 року із змінами та доповненнями) фінансові  санкції за наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами  державної податкової служби України та іншими уповноваженими державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими актами.

Згідно із п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами та доповненнями) органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідач не надав доказів, які б свідчили про те, що він оспорює суму боргу, чи оскаржує прийняті щодо нього рішення, також відповідач не надав доказів, які б свідчили про сплату відповідачем заборгованості перед бюджетом, у зв’язку з чим суд задовольняє позовні вимоги.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.17,  18, 70, 76, 86, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Стягнути з Територіального комунального житлово-експлуатаційного підприємства, м. Керч (98313, АР Крим, м. Керч, вул. Орджонікідзе, 7, р/р 2859 в філії «Відділення ПІБ в м. Керчі, МФО 324548) на користь державного бюджету (р/р 0019 УДК в АРК м. Сімферополя, код податку 11010100 до місцевого бюджету м. Керч, МФО 824026, ) 46473,49 грн.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступна та резолютивна частина Постанови проголошена у судовому засіданні 10.07.2007 року у 14 год. 55 хв.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.