РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15"
червня 2007 р.

Справа
№ 7/60-1943

Господарський
суд Тернопільської області у складі

судді
Стадник М.С.

розглянув
справу

за позовом: Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, 46003

до Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Представники сторін:

позивача:           Переймибіда Роман Богданович
-довіреність № 71/7/10-015 від 09.01.07р..

Суть
справи:

Тернопільська
об'єднана державна податкова інспекція звернулася з позовом про припинення
підприємницької діяльності Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1.

Сторони
відповідно до ст. 64 ГПК України повідомлені про час і місце розгляду справи.

Учаснику
судового процесу в засіданні роз'яснено права і обов'язки передбачені ст. 22
ГПК України.

Позивач
подав уточнення позовних вимог в частині зазначення ім'я по батькові
відповідача у зв'язку з допущеною опискою при оформленні позовної заяви, а
саме: просить замість „ОСОБА_1” вважати „ОСОБА_2”.

Суд,
розглянувши клопотання, задовольняє його як таке, що подане у відповідності до
ст. 22 ГПК України та не порушує чиї-небудь охоронювані законом інтереси.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2 проти позовних вимог не
заперечив та просить суд розглянути справу без його участі, у зв'язку із
відрядженням за межі України.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановлено:

-
Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, відповідно до Закону України
„Про підприємництво”, проведено 27.07.1992р. державну реєстрацію Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Довідкою
відділу державних реєстраторів Тернопільської міської ради НОМЕР_1
підтверджено, що  підприємець ,станом на
03.04.2007р., змін в реєстраційну картку щодо відомостей про адресу
місцезнаходження в установленому порядку не вносив.

Згідно
ч. 8 ст. 19 Господарського кодексу України, підп. 2 п. 1 ст. 9 Закону України
„Про систему оподаткування” усі суб'єкти господарювання зобов'язані здійснювати
первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи,
складати бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з
обчисленням, сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), подавати їх до
державних податкових органів та інших державних органів, відповідно до чинного
законодавства.

За
порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності, до суб'єктів господарювання, згідно
ст. 238 ГК України, можуть бути застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або
майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його наслідків.

Умови
та порядок застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені ст.
239 ГК України, одним з видів яких є скасування державної реєстрації суб'єкта
господарювання.

Неподання
протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності дає право органам Державної податкової служби
на підставі п. 17 ч. І ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні” та п. 2 ст. 46 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців” від 15.05.2003р. (далі  Закон України), звернутися до суду з позовом
про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку
передбаченому ст. 49 Закону України.

Як випливає
із матеріалів справи, підприємець ОСОБА_2 перебуває на обліку в податковій
інспекції як платник податку з 28.07.1992р. і з 2002р. податкову та
бухгалтерську звітність не подає. На підтвердження даного факту позивачем
подана суду копія Декларації про доходи, одержані підприємцем з 19.05.2000р. по
31.12.2001р.., яка прийнята податковою інспекцією 01.02.2002 року.

Підприємець
викладені в позовній заяві вимоги належними доказами  не спростував.

За
таких обставин позов підлягає задоволенню, як обґрунтовано заявлений та
неоспорений відповідачем.

Рішення
суду про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця, яке
набрало законної сили, є підставою для внесення державним реєстратором
Тернопільської міської ради (за місцем реєстрації фізичної особи -підприємця)
запису до Єдиного державного реєстру про судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця та для вчинення дій,
встановлених ст. 49  Закону України.

Державне
мито в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 118 грн. згідно ст. 49 ГПК України покладаються на суб'єкта
підприємницької діяльності.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84
ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні
вимоги задовольнити.

2.Внести
виправлення у вступну та описову частину ухвал суду від 27.04.2007р. та від
22.05.2007р. у справі № 7/60-1943 щодо назви відповідача, а саме: замість
„ОСОБА_1” вважати  „ОСОБА_2”.

3.Припинити
підприємницьку діяльність Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_2 , АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

4.Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_2:

- в
доход Державного бюджету України -85 (вісімдесят п'ять) грн. державного мита;

- в
доход Державного бюджету України, р/р 0002 у ГУДКУ у Тернопільській
області, МФО 838012, , Одержувач: УДК у м. Тернополі -118 (сто
вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Видати накази.

Копію
рішення направити сторонам.

Копію
рішення направити відділу державної реєстрації Тернопільської міської ради
після набрання ним законної сили.

На
рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну
скаргу,  протягом десяти днів з дня
підписання рішення,  через місцевий
господарський суд.

Суддя
М.С. Стадник