ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  09/1817а

"30" травня 2007 р.,  14 год.  20 хв.                                               м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі –Лавріненко С.І.

за участю представників сторін: позивача –Нечаєнко Т.А. за довіреністю, відповідача –Пилипенко В.М. за довіреністю, Коломієць О.Г. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків  на виробництві та професійних захворювань в Черкаській області до відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Черкаського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" про зобов’язання повернення коштів 299,64 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Подано адміністративний позов про зобов’язання відповідача повернути 299,64 грн.. з них:  296,67 грн. помилково перерахованих страхових виплат на особовий рахунок №12480 громадянина Ведмеденко Олександру Івановиу після його смерті та не повернутих відповідачем, 2,97 грн. процентів за обслуговування банку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.04.2001 року позивач продовжив виплату відшкодування втраченого заробітку внаслідок нещасного випадку на виробництві громадянину Ведмеденко О.І., який 19 квітня 2005 року помер, про  що позивачу стало відомо лише після звірки з Пенсійним фондом, родичі потерпілого не повідомили про  його смерть, тому на особовий рахунок померлого надлишково поступили кошти в сумі 299,64 грн., які відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.1999 року №1596 «Про заходи щодо виконання ст.3 Указу Президента України від 04.07.1998 року №734»банк повинен був припинити зарахування коштів на рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача та зробити відповідну відмітку у примірнику списку на нарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню Пенсійному фонду або органу праці та соціального захисту також банк повинен відшкодувати сплачені йому проценти за обслуговування з цієї суми.

Відповідач у запереченні на адміністративний позов позовні вимоги не визнав, посилаючись на наступне:

- кошти, перераховані позивачем згідно платіжних доручень№484228 від 11.05.2005 року –67,03 грн., №637880 від 13.06.2005 року –67,03 грн., №779570 від 13.07.2005 року –67,03 грн., №927383 від 18.08.2005 року –67,90 грн., №1032587 від 13.09.2005 року –67,90 грн. (загальне сума перерахування 336,89 грн. з якої вимагається до повернення 296,67 грн.) на ім’я громадянина Ведмеденко О.І., були зараховані банком на його поточний рахунок, який є його власністю, і банку не дано право контролювати чи обмежувати напрями використання коштів із рахунку клієнта, а списання коштів банком без розпорядження клієнта можливе лише на підставі рішення суду чи у випадках, встановлених договором;

-  згідно п. 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22,  кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів;

- Законом України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинило втрату непрацездатності” від 23.09.1999 року не передбачено, що у разі смерті потерпілого щомісячні страхові виплати припиняються з дня його смерті;

- угодою №44 від 13.12.2000р. між позивачем та відповідачем не передбачено повернення сум виплат, що були перераховані фондом на рахунки клієнтів після їх смерті;

- відповідач вважає безпідставною вимогу позивача про повернення 1% за банківське обслуговування та про стягнення пені.

До початку судового засідання відповідач подав клопотання про застосування наслідків пропущення позивачем  річного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України, і відповідно до ст.100 КАС України відмовити позивачу у позові у зв’язку з пропуском річного строку звернення до адміністративного суду.

Позивач заявою від 30.05.2007 року заявив клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, посилаючись на те, що строк пропущений з поважних причин, а саме: до відповідача та його відділення були численні звернення повернути кошти,  після відмови повернути кошти, позивач звертався до родичів померлого,  відповіді не було отримано.

Згідно ст. 150 КАС України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 29 по 30 травня 2007 року.

В судовому засіданні:

- представник позивача підтримав позовні вимоги, просив поновити строк на звернення до адміністративного суду та задовольнити позовні вимоги;

- представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позов та наполягав на застосуванні наслідків пропущення річного строку звернення до адміністративного суду, просив у позові відмовити, оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду без поважних причин, наведені представником відповідача причини пропуску звернення до адміністративного суду вважав не поважними.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, з огляду на наступне.

13 грудня 2000 року сторони уклали угоду №44 про зарахування на особові рахунки та виплату страхових виплат застрахованим, за умовами якого банк (відповідач у справі) прийняв на себе зобов’язання здійснювати зарахування на поточні (вкладні) рахунки, відкриті в його установах, та виплату страхових виплат застрахованим клієнта (позивач у справі) на платній основі через установи банку (п.1.1 Угоди).

09 липня 2004 року між Смілянським відділенням №3276 Ощадбанку та громадянином Ведмеденко О.І. був укладений договір про відкриття поточного рахунку та розрахунково-касового обслуговування вкладу «Пенсійний Ощадного банку»в національній валюті для фізичної особи, на підставі якого відповідач здійснював зарахування страхових виплат, які перераховував позивач, на  поточний рахунок громадянина Ведмеденка О.І..

19 квітня 2005 року громадянин Ведмеденко О.І. помер, про що в Книзі реєстрації смертей 2005 року квітня місяця 20 числа  зроблений відповідний запис за №22 Ротмистрівською сільською радою  Смілянського району.

10 листопада 2005 року позивачем прийнята постанова №1707 про припинення страхової виплати та соціальних послуг  Ведмеденко О.І. в розмірі 67,03 грн. з 19.04.2005 року.

Таким чином,  після смерті потерпілого позивач, не маючи відомостей про смерть, продовжував помилково перераховувати страхові виплати, про що йому стало відомо з дня прийняття постанови про припинення виплат, тобто з 10.11.2005 року.  27.09.2005 року позивач отримав відповідь банку з відмовою повернути кошти. Родичі померлого на прохання позивача повернути кошти відповіді не надали.

Позивач є суб’єктом владних повноважень, дана справа є справою адміністративної юрисдикції, підлягає розгляду відповідно до Кодексу адміністративного судочинства (КАС України). Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень КАС України справа розглядається господарським судом за правилами КАС України.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк, який якщо не встановлюється інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод  чи інтересів.

З даної категорії спору строки звернення до суду іншими законодавчими актами  не встановлені.  Строк для звернення  позивача за захистом до адміністративного суду слід обліковувати з  10.11.2005 року, тобто з дня коли  позивач дізнався про помилкове надлишкове перерахування коштів для зарахування на рахунок померлого Ведмеденка О.І.

Банк (відповідач) не знав і не міг знати про смерть клієнта Ведмеденка О.І., отже на виконання угоди з позивачем №44  правомірно вчинив дії по зарахуванню перерахованих позивачем коштів на рахунок  клієнта Ведмеденка О.І.

З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що позивачем пропущений річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів, відповідають фактичним обставинам справи.

Причини пропущення строку звернення до суду, наведені позивачем, не є такими, що  перешкоджали  позивачу звернутись до суду. Інших причин, які б  перешкоджали позивачу з 10.11.2005 року звернутися до адміністративного суду, судом не встановлено. Таким чином, причини пропущення позивачем строку звернення до суду, суд вважає не поважними, тому клопотання позивача про їх поновлення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи викладене та те, що відповідач наполягає на застосуванні наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду,  відповідно до ст.100 КАС України суд  відмовляє у позові з підстав пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 94, 99, 100, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити повністю у адміністративному позові управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків  на виробництві та професійних захворювань в Черкаській області до відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Черкаського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" про зобов’язання повернення коштів в сумі 299,64 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена в повному обсязі 06 червня 2007 року