ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"06" червня 2007 р.                                                    Справа № 8/188-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом"якової В.В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс"

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про скасування податкової вимоги

за участю представників сторін:

від позивача - гол. бухг. Ментус В.В., дов. №1-453 від 10.05.07.

від  відповідача - СДПІ Горбунова К.О., дов. №4/9/10-026 від 09.01.07., ГДПРІ Клеймьонова Т.Ю., дов. №5118/9/10-105 від 11.05.07.

Міське комунальне підприємство „Хесонелектротранс” (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування податкової вимоги Державної податкової інспекції у м. Херсоні № 1/514 від 28 березня 2007 року про сплату 58821 грн. 10 коп. пені з податку з доходів фізичних осіб, яка  рахується станом на 26.03.2007. Позивач вважає , що. податкова інспекція повинна була взяти до уваги  причину несвоєчасного перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб.  Підприємство виконує обов'язки по перевезенню пільгових категорій пасажирів, при цьому не одержувало з держбюджету компенсації за збитки. Вважає необхідним застосування п. 3 ст. 11 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, факт порушення державою своїх обов'язків призвело до виникнення станом на  січень 2007 року боргу бюджету за субвенціями на компенсацію пільгового проїзду в розмірі 2122979 грн.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні (відповідач) заперечує проти позову, мотивуючи тим, що підприємство є податковим агентом, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб у вигляді заробітної плати.  Податок з доходів фізичних осіб підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою., що його нараховує, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду. Позивач, як податковий агент, несе відповідальність  за несвоєчасну сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб у вигляді нарахування пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ відповідно до  ст. 16Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Розглянувши матеріали справи в судових засіданнях 29 травня з перервою до 06 червня 2007 року, заслухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

Міське комунальне підприємство „Херсонелектротранс” є юридичною особою та платником податків. При проведенні виїзної планової документальної перевірки  МКП „Херсонелектротранс” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 по 31.12.2006 посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Херсоні було виявлено, зокрема, заниження податку  з доходів фізичних осіб на 65 грн. внаслідок  порушення підприємством  пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, пп. 4.2.10 п. 4.2 ст. 4, пп. 8.1 ст. 8 Закону України від 22 травня 2003 року „Про податок з доходів фізичних осіб”. Також виявлено  несвоєчасно перерахований податок в розмірі 1374879 грн. в порушення пп. 8.1.2 п. 8.1 Закону „Про податок з доходів фізичних осіб”.  ДПІ нараховано пеню за несвоєчасне та неповне перерахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 58821 грн. 10 коп. за період  липень 2004 року - грудень 2006 року.

За висновками перевірки ДПІ сформувала та надіслала позивачу першу податкову вимогу № 1/514 від 28 березня 2007 року про сплату податкового боргу –58821 грн. 10 коп. пені по податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до статті 2 Закону України від 22 травня 2003 року N 889-IV   "Про податок з доходів фізичних осіб"   платниками  податку  з  доходів  фізичних  осіб   є  резиденти,  які  отримують  як  доходи  з  джерелом їх походження з території України,  так і іноземні  доходи,  та  нерезиденти,  які отримують доходи з джерелом їх походження з території України.     Особою, відповідальною  за  нарахування,  утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді  заробітної плати,  є  працедавець  ,  який  виплачує такі доходи на користь платника ,  зокрема особою,   відповідальною   за  нарахування,  утримання  та  сплату (перерахування) до бюджету оподатковуваних доходів з  джерелом  їх походження з  України - податковий агент (пп.  17.1 ст.  17 Закону N 889). В даному випадку  платники  цього податку –працівники позивача, звільнені від обов'язку подавати до податкового органу  податкову  декларацію,  розрахунок, замість них позивач подає до ДПІ податкову звітність - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, і сум утриманого з них податку за формою № 1ДФ.

Пунктом 20.2 ст.  20 Закону N 889 визначено  осіб, які несуть відповідальність за  порушення норм цього закону.   Так, фінансово  відповідальними  за  порушеннями  норм Закону N 889  є такі особи:

при порушенні  нарахування,  утримання  та  сплати до бюджету податку з доходів  платника  податків,  що  здійснюються  особами, визначеними податковими агентами, - такі особи;

при порушенні  правил  сплати  податку  з   чистого   річного оподатковуваного доходу платника податку - такий платник податку. Податковим агентом, тобто особою, яка нараховує    (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу  за  його  рахунок, є позивач, отже він і несе відповідальність за будь-які порушення Закону № 889.

Ст. 16  Закону України від 21 грудня 2000 року N 2181-III  "Про порядок  погашення зобов'язань  платників  податків  перед  бюджетами  та  державними

цільовими фондами" передбачає нарахування пені  після   закінчення   встановлених  строків  погашення узгодженого податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання - це зобов'язання платника  податків  сплатити  до  бюджету  або  державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону N 2181-III пеня - це плата у вигляді процентів,  нарахованих на  суму  податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання. Згідно з  п.  1.3  ст.  1 зазначеного Закону податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання  (з  урахуванням  штрафних  санкцій  за  їх наявності),   узгоджене   платником   податків  самостійно  або  в адміністративному  чи  судовому  порядку,  але   не   сплачене   в установлений  строк,  а  також  пеня,  нарахована  на  суму такого податкового зобов'язання. Таким чином,   відповідно   до   вищенаведених   норм  Закону N 2181-III  у  разі  несплати  податковим агентом   у встановлений  строк  до бюджету суми податку з доходів найманих працівників вона  визнається   сумою податкового боргу  та згідно зі ст.  16 Закону N 2181-III на суму такого податкового боргу починає нараховуватися пеня. Підпунктом 6.2.1 ст. 6 Закону № 2181-Ш передбачено надсилання податкових вимог у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового  зобов'язання  в установлені строки.

Позивач факт несвоєчасного перерахування податку  з доходів фізичних осіб не заперечує. Існування бюджетної заборгованості не звільняє позивача від сплати пені. Посилання позивача на норми пункту 11.3 ст. 11 Закону України № 2181-Ш є помилковим, оскільки дана норма передбачає підстави розірвання  трудового  договору  (контракту)  з  керівником державного (комунального) підприємства, що має податковий борг. По-друге, причиною  виникнення податкового боргу в даному підпункті визнається невиконання або неналежне виконання державними органами зобов'язань з  надання  платнику  податків  субсидій   або   дотацій, передбачених  законодавством. Причинного зв'язку між заборгованістю бюджету за субсидіями перед позивачем та неперерахуванням до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який позивач вже утримав із зарплати, не доведено.

Враховуючи викладене, порушень чинного законодавства при формуванні податкової вимоги суд не вбачає. В задоволенні позову відмовляється.

Судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити в задоволенні позову про скасування податкової вимоги Державної податкової інспекції у м. Херсоні № 1/514 від 28 березня 2007 року про сплату 58821 грн. 10 коп. пені з податку з доходів фізичних осіб.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом"якова

повний текст постанови підписаний

11 червня 2007 року.