Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня  2007 року                                                 Справа № 50/109-06

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Шепітько І.І., судді Білоконь Н.Д., судді Сіверіна В.І.

при секретарі –Саутенко К.О.

за участю представників:

позивача  –Несторова М.Б. за дорученням № 9 від 09.01.2007 року

відповідача – Єгорова С.Г. за дорученням № 08-11/3128/2-06 від 28.12.2006 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№ 1432Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 14 березня 2007 року по справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Завод „Березівські мінеральні води”, с.Березівське, Дергачівський район, Харківська область

до 1. Комунального підприємства „Харківське міське бюро технічної інвентаризації”, м.Харків

2.    Харківської міської ради, м.Харків

про визнання права власності

встановила:

ВАТ „Завод „Березівські мінеральні води”  звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до КП „Харківське міське бюро технічної інвентарізації” про визнання права власності на торгівельний павільйон, розташований за адресою: м.Харків, пр.Косіора, 99 та зобов"язання  відповідача зареєструвати право власності позивача на зазначений об"єкт.

09.08.2006 року Харківська міська рада надала через канцелярію суду клопотання про залучення її до участі у справі в якості іншого відповідача.

23.08.2006року позивач подав через канцелярію суду заяву в якій просить залишити без розгляду позовні вимоги в частині зобов’язання КП „Харківське міське бюро технічної інвентарізації”  зареєструвати право власності на павільйон. Одночасно позивач подав до заяву про відмову від позовних вимог до КП „Харківське міське бюро технічної інвентарізації” та просив припинити провадження у справі в цій частині позовних вимог. Також 23.08.2006р. позивач через канцелярію суду надав уточнення позовних вимог, в яких просив суд визнати право власності позивача на нежитлову будівлю (павільйон) літери „Г-1” загальною площею 47,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Косіора, буд. 99.

У судовому засіданні 11.09.2006 року господарський суд, розглянувши надані уточнення та враховуючи приписи ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняв уточнення позовних вимог позивача та залучив до участі у справі в якості другого відповідача Харківську міську раду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14 березня 2007 року (суддя Тихий В.П.) позов до Харківської міської ради задоволено повністю. Визнано право власності Відкритого акціонерного товариства „Завод „Березівські мінеральні води” на нежитлову будівлю (торговельний павільйон) літери „Г-1” загальною площею 47,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Косіора, буд. 99. Провадження у справі відносно позовних вимог до КП "Харківське МБТІ" припинено.

Відповідач з рішенням суду не погодився, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 14 березня 2007 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити,    посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права. Вказує на те, що позивачем не надано до суду доказів затвердження акту державної приймальної комісії Харківської міської ради, та його реєстрації в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м. Харкова, доказів отримання рішення сесії Міської ради про надання дозволу на збереження самовільно збудованого об'єкту та доказів оформлення земельної ділянки під самочинно побудовані об’єкти. Також зазначає, що земельна ділянка надавалася позивачу для будівництва тимчасового торгівельного павільйону по продажу власної продукції.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішення господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 14 березня 2007 року залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. Позивач не заперечує, що ним здійснено на відведеній земельній ділянці самочинне будівництво, проте, вказує на те, що розташування торгівельного павільону на зазначеній земельній ділянці не порушує прав інших осіб, що підтверджується наявними матеріалами справи та актом вибору майданчику для проектування та будівництва торгівельного павільону, затвердженого начальником Головного управління містобудування. Також зазначає, що будівництво торгівельного павільону здійснено із додержанням встановлених норм і правил, що робить можливим його збереження.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Задовольняючи позов до Харківської міської ради про визнання права власності Відкритого акціонерного товариства „Завод „Березівські мінеральні води” на нежитлову будівлю (торговельний павільйон) літери „Г-1” загальною площею 47,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Косіора, буд. 99 господарський суд Харківської області виходив з того, що позивач є власником нежитлової будівлі (павільйон) літери „Г-1” загальною площею 47,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Косіора, буд. 99, придбаної позивачем на підставі договору купівлі-продажу. У липні 2006р. ТОВ „Харківреконструкція”, яке діє на підставі державної  ліцензії серії АА № 775360,  складено технічний висновок про можливість збереження самовільно збудованого торговельного павільйону по пр. Косіора, 99, згідно з яким усі основні будівельні конструкції Будівлі знаходяться у задовільному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації.  Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).  Згідно з ч. 1  ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.  Враховуючи, що зазначений торговельний павільйон збудовано позивачем без належного дозволу та належно затвердженого проекту, Будівля вважається самочинним будівництвом. Відповідно до рішення Харківської міської ради ХL сесії ІV скликання від 28.09.2005р. № 170/05 позивачу надано в оренду в межах акту встановлення меж земельної ділянки на місцевості від 18.05.2004р. № 8054 по пр. Косіора, 99 для будівництва торговельного павільйону площею 51 кв.м. до 01.10.2007р. (але не пізніше здачі об’єкту до експлуатації) та для експлуатації до 01.10.2010р. Таким чином, прийняття Харківською міською радою зазначеного рішення свідчить про надання згоди у встановленому законом порядку про передачу в оренду позивачу земельної ділянки, на якій розташований самочинно збудований павільйон. На підставі викладено господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача  в цій частині позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів, зазначені висновки місцевого суду є помилковими, не відповідають нормам чинного законодавства та обставинам справи виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням 40 сесії Харківської міської ради 4 скликання „Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції та подальшої експлуатації об’єктів”  №170/05 від 28.09.2005 року позивачу було надано в оренду земельну  ділянку площею 51 кв.м.  за адресою пр. Косіора,99  для будівництва тимчасового торгівельного павільону по продажу власної продукції строком до 01.10.2007 року (але не пізніше прийняття об’єкту до експлуатації) та її подальшої експлуатації до 01.10.2010 року. Відповідно до п.4.2 рішення позивачу було необхідно у трьохмісячний термін оформити договір оренди землі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач без оформлення договору оренди земельної ділянки здійснив самочинне будівництво торгівельного павільону, придбаного на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно з ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 376 ЦК України зазначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

У ч. З ст.18 Закону України „Про основи містобудування" зазначено, що закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

"Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. № 1243 передбачено затвердження акту державної приймальної комісії органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєстрацію в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов*язковими для виконання на відповідній території.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано суду доказів затвердження акту державної приймальної комісії органом місцевого самоврядування, яким є Харківська міська рада, та його реєстрації в Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м. Харкова.

Процедура вирішення питань, пов*язаних з самочинним будівництвом на території м. Харкова, з метою визначення можливості збереження самочинного будівництва регулюється “Порядком вирішення питань, пов*язаних із самочинним будівництвом” № 90/04 від 23.06.2004 року, який було затверджено в новій редакції рішенням XL сесії  IV скликання Харківської міської ради від 28.09.2005 р. № 188/05 “Про внесення змін до рішення ХХІІ сесії Харківської міської ради ІУ скликання від 23.06.2004 р. № 90/04”

Згідно цього порядку, якщо забудовник здійснив самочинне будівництво, він повинен надати в управління містобудування та архітектури міської ради передбачені п. 2.3. Порядку документи та документи, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, для підготовки управлінням містобудування та архітектури висновку передбаченого п. 2.5. Порядку, та внесення цього питання на розгляд постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва. Після прийняття комісією рішення, передбаченого підпунктом “а” пункту 2.7. Порядку, забудовник повинен в установленому порядку отримати рішення сесії міської ради про надання дозволу на збереження самовільно забудованого об*єкту та в установленому порядку оформити право власності на об*єкт.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач не звертався до відповідача для вирішення в установленому порядку питання оформлення права власності на об*єкти самочинного будівництва, а відповідачем, в свою чергу, не порушено ніяких прав та законних інтересів позивача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову щодо визнання права власності Відкритого акціонерного товариства „Завод „Березівські мінеральні води” на нежитлову будівлю (торговельний павільйон) літери „Г-1” загальною площею 47,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Косіора, буд. 99.

Стосовно позовних вимог до КП "Харківське МБТІ" колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обгрунтованого висновку щодо припинення провадження у справі в цій частині, оскільки при наданні уточнень до позовних вимог № 32 від 22.08.2006 року позивач фактично відмовився від позовних вимог до 1-ого відповідача в частині зобов’язання зареєструвати право власності на спірну будівлю.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Завод „Березівські мінеральні води”, у зв’язку з чім, задоволенню не підлягають, а рішення господарського суду Харківської області від 14 березня 2007 року прийняте з порушенням норм матеріального права підлягає частковому скасуванню.

Керуючись   ст. ст.  99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 3, 4 ч. 1, ст. 104,  ст. 105 ГПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення господарського суду  Харківської області від 14 березня 2007 року по справі № 50/109-06 в частині визнання права власності Відкритого акціонерного товариства „Завод „Березівські мінеральні води” на нежитлову будівлю (торговельний павільйон) літери „Г-1” загальною площею 47,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Косіора, буд. 99 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В частині припинення провадження у справі відносно позовних вимог до КП "Харківське МБТІ" рішення залишити без змін.

Головуючий суддя            (підпис)                                        Шепітько І.І.

cуддя             (підпис)                                       Білоконь Н.Д.

cуддя             (підпис)                                        Сіверін В.І.