ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" травня 2007 р.
Справа №  4/99

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Хилька Ю.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 4/ 99

за позовом:  Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" м.Київ

до відповідача:  Товариство  з  обмеженою відповідальністю науково- виробнича  фірма “Свіч” м.Кіровоград

про переддоговірний спір.

Представники сторін:

від позивача - Кіріченко С.В. , довіреність № 4535  від 28.07.05 ;

від відповідача - Антонова С.Ю. , довіреність № б/н  від 03.01.07 ;

ВСТАНОВИВ:

Відкритим  акціонерним товариством "Укртелеком" переданий на вирішення господарського суду спір, що виник при укладанні з  Товариством  з  обмеженою відповідальністю науково- виробнича  фірма “Свіч” договору  № 803620-107 від 01.03.2007 року “Про надання  телекомунікаційних послуг”.

Позивач   просить врегулювати   розбіжності  по договору № 803620-107 від 01.03.2007 року “Про надання  телекомунікаційних послуг”, прийняти та   затвердити в  редакції  позивача  умови  договору , які визначені в  пунктах    3.13, 3.15, розділі  1 Додатку  №5 до договору.

У відзиві на позов відповідач не заперечує проти умов, запропонованих заявником позову у пунктах 3.15 договору № 803620-107 від 01.03.2007 року, інші вимоги ним не визнаються; у письмових поясненнях, наданих 07.05.2007 року  Товариство  з  обмеженою відповідальністю науково- виробнича  фірма “Свіч”  просить позов  Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в частині  залишення  п.3.15 договору   залишити в  редакції  позивача, а   в решті  викласти умови  договору в  редакції, викладеній  відповідачем в  протоколі   узгодження  розбіжностей.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін у засіданні, господарський суд встановив наступне:

Позивач  по  справі   Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком"  06.02.2007 року   надіслав відповідачу Товариству  з  обмеженою відповідальністю науково- виробнича  фірма “Свіч”   договір № 803620-107 від 01.03.2007 року   “Про надання  телекомунікаційних послуг”,  який останнім повернутий підписаним із протоколом розбіжностей від  01.03.2007 року.

Господарський суд прийшов до висновку про те, що договір, про який йдеться, є таким, укладання якого є обов'язковим для сторін на підставі закону - ст. 63 Закону України "Про телекомунікації” та   ч.6 ст. 179  Господарського  кодексу України.

За ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладання яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом, і день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладання відповідного договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Господарським судом  враховується, що  заявником , при викладенні  позовних  вимог не враховано те, що на вирішення суду передаються спори, що виникають при укладанні договорів, тобто при досягненні сторонами згоди по всіх істотних умовах, тому суд, вирішуючи переддоговірний спір вирішує питання щодо правомірності пропозицій редакції договору кожної з сторін, а не вносить зміни до редакції пунктів договору, який сторонами ще не укладений, тому звернення про зміну пунктів 3.13 проекту договору не відповідає вимогам  закону.

Сторони не позбавлені права у встановленому порядку внести зміни до умов укладеного ними договору в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України.

У судовому процесі сторони досягли згоди щодо редакції пункту  3.15 договору.

Господарський суд вважає, що сторони не позбавлені права досягти примирення щодо редакції умов договору, переданих на вирішення суду, у судовому провадженні, і при відсутності порушень норм законодавства України у викладеній узгодженій редакції умов договору, а також відповідності правовідносин сторін такій редакції, тому приймає рішення про затвердження саме узгодженої сторонами редакції спірних пунктів договору № 803620-107 від 01.03.2007 року- п.3.15  договору в такій  редакції:   “Якщо акти  здавання- приймання  наданих послуг не будуть  підписані сторонами, то для формування рахунків на оплату  наданих  послуг приймаються  дані Укртелекому тарифікації та обліку графіку від  телекомунікаційної  мережі оператора”.

Щодо редакції інших спірних пунктів при укладанні договору сторони згоди не досягли, тому спір в цій частині підлягає вирішенню господарським  судом по суті. Редакція  п.3.13 договору   викладена  позивачем  наступним чином:  Оплата сторонами рахунків проводиться протягом 20 днів з дати направлення рахунків, але не пізніше останнього числа місяця, що настає після звітного періоду. Відповідач   запропонував   свою  редакцію  вказаного  пункту:  Оплата сторонами рахунків проводиться   протягом   10 днів    з    дати    отримання рахунків,   але   не   пізніше останнього   числа   місяця, що  настає  після  звітного періоду. На  обґрунтування своєї  позиції  позивач  посилається на те , що Відповідно до п. 3.12.   договору рахунки на оплату наданих послуг надсилаються до 10 числа місяця, що настає за звітним. 10 число +20 днів = кінець місяця, що узгоджується з положеннями другої частини цього речення,  вважаючи свою редакцію  більш точною  та коректною.

Заперечуючи вимоги  позивача  відповідач  вважає, що  для  здійснення  ним  контролю за  своєчасністю оплати  рахунків, тобто  належним виконанням договірних  зобов'язань  для  нього є  визначальним   строк  отримання  рахунку, який  він зможе  контролювати, а  не строк  відправки   рахунку  позивачем, який  відповідач  не може будь-яким чином  контролювати.

Проаналізувавши доводи сторін, господарський  суд   приймає   до  уваги, що вказане протиріччя  не можливо  вирішити  на підставі    прямого    застосування  закону, оскільки   спірне  питання  не   відображено  в  примірних   або   типових   договорах  чи  іншим  чином не висвітлено в нормативних документах. За приписом   ч.4 ст. 179  Господарського кодексу  України   при укладенні господарських  договорів сторони  можуть визначати зміст  договору  на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають  право погоджувати на свій  розсуд будь-які умови  договору , що не суперечить законодавству.

Згідно  до ст. 627  Цивільного кодексу  України   відповідно  до  статті  6 цього  кодексу  сторони  є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та  визначенні  умов  договору  з  урахуванням вимог  цього кодексу,  інших актів цивільного законодавства, звичаїв  ділового обороту, вимог  розумності  та справедливості.

Враховуючи викладене, господарський  суд прийшов  до переконання, що  з  метою  забезпечення  сторонам  рівних прав  на  виконання  умов  договору   більш  прийнятною є редакція  п.3.12  договору  запропонована   відповідачем: “  Оплата   сторонами рахунків проводиться   протягом   10 днів    з    дати    отримання рахунків,   але   не   пізніше останнього   числа   місяця, що  настає  після  звітного періоду.”

Проаналізувавши  обґрунтованість позовних  вимог   в  частині   викладення умов  договору  в розділі  1  додатку  №5 до договору  господарський  суд  враховує  позицію   позивача, який    пропонує   встановити  розрахункову  таксу:  за  початок  з'єднань з  мережами операторів рухомого мобільного  зв'язку  0,20 грн. за  хвилину без  урахування ПДВ на користь оператора; завершення з'єднання ( утому  числі  транзит) на мережах операторів рухомого (мобільного)  зв'язку  в розмірі  0,80  грн. за  хвилину  на користь  Укртелекому;  місцеве  завершення  з'єднань від мереж операторів рухомого ( мобільного) зв'язку в  розмірі  0,11 грн. за  хвилину  на користь оператора,  але  вважає її такою, що  ґрунтується на вимогах  закону, а  вимоги про   укладення договору  в  запропонованій   позивачем  редакції  як  обґрунтовані.

Такий  висновок господарський  суд  зробив на підставі  наступного. Згідно до протоколу  розбіжностей   до договору   відповідач  запропонував    розділ 1 додатку №5 викласти  в  редакції:  встановити  розрахункову  таксу:  за  початок  з'єднань з  мережами операторів рухомого мобільного  зв'язку  0,75 грн. за  хвилину без  урахування ПДВ на користь оператора; завершення з'єднання ( у тому  числі  транзит) на мережах операторів рухомого (мобільного)  зв'язку  в розмірі  0,20  грн. за  хвилину  на користь  Укртелекому;  місцеве  завершення  з'єднань від мереж операторів рухомого ( мобільного) зв'язку в  розмірі  0,11 грн. за  хвилину  на користь оператора.

За приписом ст. 63 Закону України “ Про телекомунікації” умовами надання  телекомунікаційних  послуг є :  укладення договору  між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних  послуг відповідно до основних вимог до договору  про надання   телекомунікаційних  послуг, установлених  НКРЗ;  оплата замовленої споживачем  телекомунікаційної  послуги.

На думку господарського суду   визначальним при  вирішенні питання  щодо    розміру   розрахункових такс на послуги доступу  до телекомунікаційних мереж операторів телекомунікацій  є   Порядок  взаєморозрахунків між операторами  телекомунікацій за  послуги доступу  до  телекомунікаційних  мереж при наданні  послуг  телефонного  зв'язку затверджений   рішенням  Національної  комісії з питань регулювання зв'язку України  від  06.09.2006 року № 351, який  погоджений  з Антимонопольним  комітетом України та  Державним  комітетом України з питань регуляторної політики та  підприємництва і зареєстрований  в Міністерстві юстиції України 2.10.2006 року за №1082/12956  ( в подальшому-  Порядок).

При цьому господарським  судом не приймається до уваги та розцінюється як  необґрунтована  позиція  відповідача про те, що  згідно до п.9.3 вказаного Порядку   розрахункові  такси  за послуги   доступу  до  телекомунікаційних мереж  операторів телекомунікацій,  що займають  монопольне (домінуюче) становище на ринку  телекомунікацій,  при  наданні   послуг рухомого (мобільного) зв'язку  не можуть перевищувати розмір, зазначений в  додатку №6: за  завершення з'єднання  розрахункова  такса  складає 0,25  грн. за хвилину  без ПДВ, а згідно до   примітки  цього додатку   за взаємною домовленістю операторів розрахункові  такси можуть бути зменшені  не  більше  ніж на  40  відсотків  та  про те, що  визначення в проекті договору  розрахункової  такси  за  завершення з'єднання ( у тому  числі  транзит) на мережах операторів рухомого (мобільного)  зв'язку  в розмірі  0,80  грн. за  хвилину  на користь  Укртелекому  позивач провів  без врахування   вимог   Порядку, який  набрав  чинності  з  01.01.2007 року.  Натомість господарський  суд   розцінює  як обґрунтоване  посилання  позивача  на   необхідність застосування  до   визначення    розрахункових такс  положень   п.5.4 Порядку, оскільки  цей  пункт регулює  загальні вимоги до організації взаєморозрахунків за послуги доступу до телекомунікаційних мереж, а   розділ 9 та  зокрема  п.9.3 Порядку  визначає  особливості  взаєморозрахунків за послуги доступу  до телекомунікаційних мереж при наданні  послуг рухомого (мобільного) зв'язку що  саме і  є  предметом  спірного  договору.   Що стосується додатку № 6 до  роз ділу 9 Порядку, то його норми регулюють виключно особливості взаєморозрахунків (за послуги доступу) при наданні послуг рухомого (мобільного) зв'язку, тобто стосуються особливостей доступу при дзвінках від мереж операторів мобільного зв'язку до мереж операторів телекомунікацій різних видів (за видами надання послуг) та становищ на ринку телекомунікаційних послуг. Господарським судом  робиться  висновок про те, що    сторони спору  станом на теперішній час не надають  послуги мобільного (рухомого) зв'язку, а розділ 9 Порядку стосується розрахунків за доступ до мереж позивача та відповідача при дзвінках абонентів операторів мобільного зв'язку на вищезазначеній мережі , а також той факт, що відповідач погоджується з розрахунковою таксою 0,11 грн. (без ПДВ) за місцеве завершення з'єднань від мереж оператора рухомого (мобільного) зв'язку, про що свідчить підписаний  відповідачем протокол розбіжностей від 01.03.2007  р.  зроблений   відповідачем висновок про те, що  позивач  надає послуги мобільного зв'язку та при цьому ще займає на цьому ринку монопольне становище, у зв'язку з чим повинен отримувати  не більше 0,25 грн. без ПДВ за завершення з'єднання на мережах операторів рухомого (мобільного) зв'язку є   таким, що  не підтверджується  фактичними обставинами справи.

Порядок  надання  доступу  до  мереж  операторів   рухомого (мобільного) зв'язку регулюється розділом 7 Порядку. Нормами саме цього розділу повинні керуватися оператори, у тому числі місцевого рівня, коли їх абоненти здійснюють дзвінки на мережі операторів мобільного зв'язку (їх абонентів). Так,  згідно з п. 7.12. розрахункові такси за завершення з'єднання на мережах операторів рухомого (мобільного) зв'язку визначаються на договірних засадах. Запропонована  позивачем  такса за  надання  доступу  до мереж  операторів  рухомого (мобільного) зв'язку складається з власної розрахункові такси та розрахункової такси, яка належить операторам рухомого мобільного  зв'язку за завершення з'єднання на їх мережах, що відповідає вимогам  визначеним у Порядку,  зокрема   згідно до  п. 5.4.  Порядку.

При викладених обставинах редакція розділу 1 додатку №5 договору , викладена позивачем у  проекті  договору, відповідає нормам законодавства і не порушує прав і охоронюваних законом інтересів  відповідача.

При  розгляді  справи господарським судом   проаналізовано  наявність підстав для застосування  до  сторін  спору  положень ч.7 ст.181 Господарського  кодексу України про   визнання  договору  укладеним  у зв'язку  з  несвоєчасним   переданням  до суду   неврегульованих  розбіжностей враховуючи  наступне.

Господарський  суд   не приймає  до уваги  та вважає  невірною  позицію  відповідача щодо  порушення   позивачем  вимог п. 5 ст. 181 Господарського кодексу України, щодо  отримання згоди іншої сторони,  тобто  ТОВ НВФ "Свіч",   на   передачу неврегульованих розбіжностей на розгляд суду.

За  змістом   п. 7 ст. 181 Господарського кодексу України вимога щодо отримання згоди іншої сторони за договором не розповсюджується на переддоговірні спори, що виникають при укладенні договорів, заснованих на державному замовленні; таких, укладення яких є обов'язковим для сторін на підставі закону; або таких, де сторона-виконавець за договором в установленому порядку визнана монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг).

Крім того, в вищезазначених випадках, якщо сторона, яка одержала  протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до  суду розбіжності, що залишились неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Позивача в особі Кіровоградської філії включено до переліку суб'єктів природних монополій на товарному ринку "місцевий телефонний  зв'язок" у територіальних межах Кіровоградської області. Цей факт не заперечується відповідачем  та  повністю  підтведжується  довідкою  Кіровоградського обласного територіального відділення АМК України від 16 березня 2007 року № 593.

Крім того,  спірний   договір  є публічним договором згідно до ч.2 ст. 957 ЦК України та ст. 63 Закону України "Про телекомунікації”.

У частині 5 ст. 633 ЦК України зазначено, що актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов’язкові для сторін при  укладанні і виконанні публічного договору.

Дану норму необхідно застосовувати  враховуючи положення ст.ст.4, 638 ЦК України.

Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги визнаються господарським судом частково.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті державного мита та  витрат на інформаційно-технічне  забезпечення  судового процесу покладаються на  сторони спору в рівних  частках.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов  задовольнити   частково.

Пункт Розділ 1 додатку  №5 договору №803620-107 від  01.03.2007 року  прийняти у редакції: " Встановити  розрахункову  таксу:  за  початок з'єднань з  мережами операторів рухомого мобільного  зв'язку  0,20 грн. за хвилину без  урахування ПДВ на користь оператора; завершення з'єднання ( утому  числі  транзит) на мережах операторів рухомого (мобільного)  зв'язку в розмірі  0,80  грн. за  хвилину  на користь  Укртелекому;  місцеве завершення  з'єднань від мереж операторів рухомого ( мобільного) зв'язку в розмірі  0,11 грн. за  хвилину  на користь оператора”.

Відмовити  Відкритому  акціонерному  товариству "Укртелеком" м.Київ   у задоволенні позовних вимог про внесення  до договору №803620-107 від  01.03.2007 року   п.3.13 в  редакції: Оплата  сторонами рахунків  проводиться  протягом  20 днів з  дати направлення  рахунків, але не пізніше останнього  числа  місяця, що настає після звітного  періоду”.

Пункт 3.13  договору №803620-107 від  01.03.2007 року  прийняти у редакції  відповідача :  Оплата сторонами рахунків проводиться   протягом   10 днів    з    дати    отримання рахунків,   але   не   пізніше останнього   числа   місяця, що  настає  після  звітного періоду.

Припинити провадження  щодо  узгодження  редакції п.3.15  договору №803620-107 від  01.03.2007 року.

Стягнути з Товариства  з  обмеженою відповідальністю науково- виробнича  фірма “Свіч”, 25028, м.Кіровоград,   вул. Героїв Сталінграда  8 р/р 3364 в "Промінвестбанк", м. Кіровоград, МФО 323301, код 20640753  на користь  відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" м.Київ бульвар Т. Шевченка 18, п/р 2600257 в ВАТ "Раффайзен БАНК АВАЛЬ", м. Києва, МФО 300335, код 21560766  суму сплаченого  державного мита в розмірі  42 грн. 50 коп. та   витрат на інформаційно-технічне  забезпечення  судового процесу в розмірі  59  грн.

Наказ видати позивачу для пред'явлення до виконання у встановленому порядку після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя