ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2007 р.                                                           Справа № 10/35"НА"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Тичина О.Г., довіреність від 01.06.2006 року,     Сурменко А.А., довіреність від 01.06.2006 року,

від відповідача: Шевчук В.П., довіреність №8728/Ш/10 від 24.05.2006 року,               Федчук В.І., довіреність №9321/Ф/10 від 29.05.2006 року,

Олексюк Ю.Ю., довіреність №9691/О/10 від 31.05.2006 року

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Житомирі, м. Житомир

на постанову господарського суду Житомирської області

від "06" вересня 2007 р.   у справі № 10/35"НА" ( суддя  Будішевська Л.О. )

за  позовом Закритого  акціонерного  товариства  "Житичі", м. Житомир

до Державної  податкової  інспекції  у м.Житомирі, м. Житомир

про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Житомирської області від 06.09.2006 р. ( дата підписання та складення у повному обсязі 11.09.2006 р. ) у справі № 10/35"НА" задоволено позов  Закритого  акціонерного  товариства  "Житичі", м. Житомир до  Державної  податкової  інспекції  у м.Житомирі, м. Житомир про  визнання недійсними податкових повідомлень - рішень.

Визнано протиправними та скасовано податкові  повідомлення  - рішення  Житомирської  об'єднаної  державної  податкової  інспекції від 03.03.2006 р.                              № /0 та від 21.03.2006 р. № 000096/2301/1.

Стягнуто з державного бюджету України 3,40 грн. судових витрат.

Вважаючи, що при  прийнятті  постанови судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права та не у повному обсязі досліджено обставини, що мають значення для справи, Державна  податкова   інспекція   у м.Житомирі звернулася до Житомирського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою про її скасування.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, особа, що її подала, зазначає:

- за даними  планової документальної перевірки  Житомирської  об'єднаної  державної  податкової  інспекції встановлено, що позивачем  у порушення п.6.1 ст. 6 Закону України " Про оподаткування прибутку підприємств"  при складанні  Декларації про прибуток  підприємства не враховано  результати  попередньої документальної перевірки, а саме: акт від 28.12.2004 р. № 650/23-01/02969627/0110, що призвело  до заниження  податку на прибуток  за перше півріччя 2005 р. на 19,2 тис. грн., а за 9  місяців 2005 р. - на 41,8 тис. грн.;

- ЗАТ " Житичі "  перенесено в Декларацію  з податку на прибуток за 2004 р. суму збитків за 2003 р. по рядку 04.9 " Від'ємне значення об'єкту  оподаткування ", не зменшену  на 83,3 тис. грн.  та заповнено рядок 04.12." Інші витрати " без зменшення  на 84,0 тис. грн., що призвело, як стверджує відповідач, до  завищення скоригованих  валових витрат  на 167,3 тис. грн. та  завищено від'ємне значення  об'єкту оподаткування  за підсумками  2004 р. в розмірі 167,3 тис. грн.;

- платником  податку при складанні  Декларації   з податку на прибуток  підприємства  за перший квартал, півріччя та 9 місяців 2005 р. було віднесено  до складу скоригованих  валових витрат  по рядку 04.9 завищене на 167,3 тис. грн. від'ємне значення  об'єкту  оподаткування  за підсумками  2004 р., чим порушено  п. 6.1 ст. 6 Закону України " Про оподаткування прибутку підприємств"  та призвело  до  заниження позитивного значення  об'єкта  оподаткування  податком  на прибуток  за перше півріччя 2005 р. на 76,8 тис. грн. та 9 місяців 2005 р.  на 167, 3 тис. грн., що  є наслідком, як стверджує відповідач,  заниження позивачем  податку на  прибуток  за перше півріччя 2005 р. в сумі 19,2 тис.  грн. та  за 9 місяців  2005 р. - 41, 8 тис. грн.

У судовому засіданні представники відповідача  у повному обсязі  підтримали  доводи апеляційної  скарги, просять скасувати  оскаржений судовий акт місцевого господарського суду.

Представники   позивача  у судовому  засіданні  заперечили проти доводів  особи, що подала апеляційну скаргу, вважаючи їх необгрунтованими та такими, що не підлягають  задоволенню.

Зокрема, зазначили:

- при проведенні попередньої планової  документальної перевірки  працівниками податкової інспекції  безпідставно було виключено  зі складу валових витрат витрати, пов'язані з ліквідацією та демонтажем у  4 кварталі  2003 р.  приміщення медпункту  та столярно - обойного цеху у розмірі 99985,20 грн. ліквідацією та демонтажем у 3 кварталі 2004 р.  столярних майстерень, гаражів та КПП у розмірі 100800 грн.;

-  невірним є  висновок відповідача про те, що витрати  позивача на демонтаж  основних фондів  не можуть бути віднесені до  валових витрат та  зараховані  у вартість осоновних  фондів 1 групи, що підлягає  амортизації, оскільки, як стверджує  позивач,  витрати, пов'язані  зі створенням  чи ліквідацією  основних фондів  можуть бути віднесені  або на валові витрати, або включені  у вартість  основних  фондів та згодом замортизовані;

- безпідставним  є висновок  Житомирської  об'єднаної  державної  податкової  інспекції  стосовно того, що витрати, пов'язані з демонтажем -  це витрати  на реконструкцію  об'єкта основного  фонду, які не  можуть бути віднесені  на валові витрати;

- відповідно до листа Державного комітету України з  питань регуляторної політики та підприємництва № 962 від 17.02.2005 р. у  разі відповідності  об'єкту  демонтажу визначенню об'єкта  основних фондів  згідно з п.п.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону  України " Про оподаткування прибутку підприємств"  витрати на демотаж включаються до складу валових витрат підприємства; на суму таких витрат  балансова  вартість  відповідної  групи основних фондів  не збільшується, оскільки, як стверджує позивач,  ці витрати   не є витратами, понесеними у зв'язку  з придбанням основних фондів;

- у переліку витрат, визначених  п. 8  Стандарту  бухгалтерського  обліку                              " Основні засоби ", затвердженого  наказом Міністерства фінансів України за № 92 від 27.04.2000 р., відсутні витрати на демонтаж та ліквідацію основних фондів;

- витрати,  понесені  підприємством у зв'язку з демонтажем  та ліквідацією  основних фондів 1 групи, не можуть  бути віднесені  на збільшення  балансової вартості   відповідної  групи  основних фондів та  не підлягають  амортизації.

Заслухавши у судовому  засіданні повноважних представників сторін, перевіривши у повному обсязі законність та обгрунтованість прийнятої по справі  постанови, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга Державної   податкової   інспекції    у м.Житомирі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У квітні місяці  2006 р.  Закрите  акціонерне товариство  "Житичі" звернулося до господарського суду Житомирської області  з позовною заявою про скасування  податкових  повідомлень  - рішень  Житомирської  об'єднаної  державної  податкової  інспекції від 03.03.2006 р.  № /0 та від 21.03.2006 р. № 000096/2301/1.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ЗАТ "Житичі"  зазначало, що  при проведенні  попередньої планової перевірки працівниками  податкової служби  безпідставно було виключено  зі складу валових витрат витрати, пов'язані з ліквідацією та  демонтажем у 4 кварталі 2003 р. приміщення  медпункту та столярно- обойного цеху у розмірі 99985,20 грн. та  ліквідацією і демонтажем  у 3 кварталі 2004 р. столярних майстерень, гаражів та КПП у розмірі 100800,00 грн.

Позивач вважав, що  включення  вищезазначених витрат  до складу валових витрат товариством здійснено правильно з урахуванням  вимог Закону України " Про оподаткування прибутку підприємств ".

Правомірність включення  витрат  по демонтажу основних засобів  до складу валових підтверджується  листом ДПА України від 14.02.2005 р. № 1271/16/15-1116, листом ДПА у Житомирській області від 16.02.2005 р. № 1525/10/15-119, листом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 17.02.2005 р. № 962.

Господарський  суд  Житомирської області постановою  від 06.09.2006 р.  у справі № 10/35"НА" задоволив  позовні вимоги  Закритого  акціонерного  товариства  "Житичі", м. Житомир  та скасував  спірні податкові  повідомлення - рішення  Державної  податкової  інспекції  у м.Житомирі.

Мотивуючи прийнятий по справі судовий акт, місцевий господарський суд зазначав, що безпідставним та необґрунтованим є віднесення відповідачем витрат, пов'язаних з демонтажем, до витрат на реконструкцію об'єкта основного фонду, оскільки реконструкція об'єкту передбачає переобладнання існуючих об'єктів виробничого та цивільного призначення, пов'язану з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників, в той час як демонтаж передбачає ліквідацію існуючих об'єктів виробничого призначення з метою створення нових об'єктів.

Закон про прибуток дає визначення основних фондів, як певних матеріальних цінностей та встановлює, що амортизації підлягають витрати на придбання основних фондів, на самостійне виготовлення основних фондів та витрати на ремонт, поліпшення, модернізацію та реконструкцію основних фондів. При цьому Закон про прибуток не містить переліку витрат, що відносяться до витрат на придбання або виготовлення основних фондів.

Суд першої інстанції також зазначив, що витрати, понесені позивачем у зв'язку з демонтажем та ліквідацією основних фондів 1 групи, не можуть бути віднесені на збільшення балансової вартості відповідної групи основних фондів та не підлягають амортизації, у зв'язку з чим позивач правомірно відніс ці витрати на валові витрати, пов'язані з поточною господарською діяльністю підприємства.

З урахуванням наведених обставин,  суд вказав на те, що відповідачем  в акті перевірки від 28.12.2004р.№650/23-01/02969627/0110 зроблений неправомірний висновок щодо зменшення збитків на суму 167,3тис.грн.

Оскільки  господарський суд Житомирської області  у повному обсязі  дослідив  зібрані по справі докази та дав  їм належну правову оцінку, колегія суддів вважає,  відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги Державної  податкової  інспекції  у м.Житомирі та скасування  постанови  від 06.09.2006 р. з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Житомирською  об'єднаною  державною  податковою інспекцією  за результатами  виїзної планової  документальної перевірки  дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства  Закритим акціонерним  товариством   "Житичі" за період з 01.10.2004 р. по 31.12.2005 р.  складено акт  від 22.02.2006 р. № 1029/23-1/02969627/0110 ( а.с. 7-55 ).

В ході  перевірки  працівниками  органами державної податкової служби встановлено, зокрема,  порушення ЗАТ " Житичі " п.6.1 ст.6 Закону України  " Про оподаткування прибутку підприємств"  в результаті чого занижено прибутоу в сумі                   41,8 грн., в тому числі по періодах:

І півріччя 2005р. - 19,2тис.грн.

9 місяців 2005р. - 41,8тис.грн.

2005р. - 41,8тис.грн.

На підставі зазначеного акту  перевірки, з урахуванням вимог підпункту " б" п.п.4.2.2 ст. 4, та п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України " Про порядок  погашення  зобов'язань платників  податків  перед бюджетами та державними цільовими фондами"  відповідачем  прийнято  податкове повідомлення-рішення №/0 від 03.03.06р., яким визначено суму податкового зобов'язання по податку на прибуток на загальну суму 52080грн. 00коп., в тому числі 41800грн. - основний платіж та 10280грн. - штрафні (фінансові) санкції ( а.с. 69 ).

Однак, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що  застосування  Державною  податковою інспекцією  у м.Житомирі зазначених штрафних ( фінансових ) санкцій до ЗАТ " Житичі " є неправомірним, враховуючи слідуюче.

Матеріалами справи стверджується, що 10.11.2003 р.  між  ЗАТ " Житичі " - Замовник  та КП по експлуатації  штучних споруд  - Підрядник укладено договір                           № 03-11-10,  за умовами  п.1.1 якого Замовник  доручає, а Підрядник  зобов'язується  виконати роботи по  демонтажу офісу ЗАТ " Житичі "  згідно актів виконаних робіт                      ( а.с.70 -72 ).

Вартість  робіт, передбачених у п.1.1 договору та у кошторисі, складає                        100 000,00 грн.( п.1.4 угоди ).

Відповідно  до  двостороннього акту  прийому виконаних  підрядних робіт за грудень 2003 р. прямі затрати позивача склали 99985,20 грн.( а.с. 73,74 ).

Крім того, між  ЗАТ " Житичі " - Замовник  та  ТОВ " МСБУД " - Підрядник 30.07.2004 р. укладено договір № 138/П-161-04 на виконання  будівельних і монтажних робіт, предметом якого, відповідно до п.1.1 є зобов'язання Підрядника виконати  на свій ризик та здати Замовнику в установлені договором строки  роботи по будівництву на об'єкті -  закрита автостоянка з  механічною майстернею  за адресою: м. Житомир,                     пр. Миру, 57 та демонтаж існуючих  будівель столярної  майстерні, 2- х поверхової будівлі гаражів з побутовим блоком, КПП з інженерними  мережами у відповідності  з переліком робіт, вказаних у кошторисах, які є невід'ємною частиною договору  та зобов'язання Замовника  прийняти і оплатити  виконані Підрядником роботи  у строки  та на умовах, передбачених довором ( а.с. 75-85 ).

Відповідно до двостороннього  акту № 1 приймання виконаних підрядних робіт  від 01.09.2004 р. Підрядником виконано роботи на суму  84000,00 грн., з урахуванням 20% ПДВ - 16800,00 грн. ( а.с. 86, 87 ). Всього, затрати  позивача склали 100800,00 грн.

З аналізу положень  договорів та актів приймання  виконаних підрядних  робіт вьачається, що витрати, понесені позивачем, були  пов'язані саме з роботами  з демонтажу та ліквідації певних об'єктів,  що включені до основних  засобів позивача, в той час, як твердження  відповідача про  придбання  або  самостійне  виготовлення  основних фондів  позивачем  цими доказами  спростовується.

Склад валових витрат  визначено відповідно до  п.5.2 Закону України " Про оподаткування прибутку підприємств".

До складу валових витрат включаються суми  будь - яких витрат, сплачених                   ( нарахованих ) протягом  звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією,  веденням виробництва, продажем продукції ( робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі, витрати з придбання  електричної енергії ( включаючи реактивну ), з урахуванням обмежень, установлених  пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті (  підпункт   5.2.1 п.5.2 Закону ).

З урахуванням п.п. 8.1.2 п. 8.1. ст. 8 Закону України " Про оподаткування прибутку підприємств"  амортизації підлягають витрати на: придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення; самостійне виготовлення основних фондів для власних виробничих потреб, включаючи витрати на виплату заробітної плати працівникам, які були зайняті на виготовленні таких основних фондів; проведення всіх видів ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних фондів.

Згідно п.п. 8.2.1. п. 8.2. ст. 8 зазначеного Закону під терміном "основні фонди" слід розуміти матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

Отже, аналіз зазначеної норми Закону  дає підстави вважати, що  витрати позивача на демотаж, перевезення та здійснення  монтажу об'єктів  обладнання  необхідно включати   до складу валових витрат. На суму  таких витрат  балансова вартість  відповідної групи  основних фондів не збільшується, оскільки це не є витратами, понесеними у зв'язку з придбанням  основних фондів.

Таким чином, Закон України " Про оподаткування прибутку підприємств"  дає визначення основних фондів, як певних матеріальних цінностей та встановлює, що амортизації підлягають витрати на придбання основних фондів, на самостійне виготовлення основних фондів та витрати на ремонт, поліпшення, модернізацію та реконструкцію основних фондів. При цьому Закон про прибуток не містить переліку витрат, що відносяться до витрат на придбання або виготовлення основних фондів.

Відповідно до п.8. Стандарту бухгалтерського обліку "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів №92 від 27.04.00р. первісна вартість об'єкта основних засобів складається з таких витрат:

- суми, що сплачують постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт (без непрямих податків);

- реєстраційні збори, державне мито та аналогічні платежі, що здійснюються у зв'язку з придбанням (отриманням) прав на об'єкт основних засобів;

- суми ввізного мита;

- суми непрямих податків у зв'язку з придбанням (створенням) основних засобів (якщо вони не відшкодовуються підприємству);

- витрати зі страхування ризиків доставки основних засобів;

- витрати на транспортування, установку, монтаж, налагодження основних засобів;

- інші витрати, безпосередньо пов'язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою.

Вказаний перелік витрат не містить витрат на демонтаж та ліквідацію основних фондів.

В п.29 Стандарту бухгалтерського обліку „Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів №318 від 31.12.99 р.,  наведений перелік інших витрат операційної діяльності підприємств, а саме:  до складу інших витрат включаються витрати, які виникають під час звичайної діяльності (крім фінансових витрат), але не пов'язані безпосередньо з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг). До таких витрат, серед інших, належать витрати на ліквідацію необоротних активів (розбирання, демонтаж тощо).

Зважаючи на  викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що витрати, понесені позивачем у зв'язку з демонтажем та ліквідацією основних фондів 1 групи, не можуть бути віднесені на збільшення балансової вартості відповідної групи основних фондів та не підлягають амортизації, в зв'язку з чим позивач правомірно відніс ці витрати на валові витрати, пов'язані з поточною господарською діяльністю підприємства.

Оскільки доводи апеляційної скарги Державної  податкової  інспекції  у м.Житомирі, м. Житомир не грунтуються на чинному законодавстві України та спростовуються матеріалами справи, з урахуванням наведених обставин, відсутні правові підстави  для  її задоволення  та скасування постанови  господарського суду Житомирської області від 06.09.2006 р.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Житомирської області від 06 вересня 2006 року у справі №10/35-НА залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Житомирі, м.Житомир - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу №10/35-НА повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді: