ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" червня 2007 р.

Справа № 2-4257/06

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді:   Мирошниченко М. А.,

Суддів:   Бєляновського В. В., Шевченко В. В.,

(згідно розпорядження Голови суду  В. С. Балуха №44 від 03.05.2007 р., склад
колегії суддів змінений з колегії суддів у складі суддів: Петрова М. С.,  Бєляновського В. В. та Колоколова С. І.
на  колегію суддів у складі суддів:
Мирошниченко М. А., Бєляновського В. В. та Шевченко В. В.),

при
секретарі   -   Волощук О.О.,

за участю:

позивача
- ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, за дорученням,

представника
відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 -ОСОБА_6, за дорученнями,

представника
відповідачів: Міжнародного гуманітарного
університету, Одеської національної юридичної академії, ТОВ
«Телерадіокомпанія Одеської  національної
юридичної академії  «Академія»-
Залюбовської І.К., за дорученнями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Одеса

на  рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2006 р.

у справі
№2-4257/06

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3,
м. Одеса, ОСОБА_4, смт. Велика Михайлівка Одеської області, ОСОБА_5, м. Одеса,
Міжнародного гуманітарного
університету, м. Одеса, Одеської національної юридичної академії, м.
Одеса,  ТОВ «Телерадіокомпанія Одеської  національної юридичної академії  «Академія», м. Одеса

про визнання
не дійсними рішень зборів учасників від 05.09.2005 р., 22.09.2005 р.,
06.10.2005  р., про поновлення ОСОБА_1 на
роботі на посаді генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1 та про стягнення з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Міжнародного
гуманітарного  університету,
Одеської національної юридичної академії солідарно відшкодування моральної
шкоди у сумі 100000 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

22.09.2005 р. (вх. №18751) ОСОБА_1
у Приморському районному суді м. Одеси пред'явлено позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Міжнародного гуманітарного
університету, Одеської національної юридичної академії про
скасування   рішення позачергового збору
засновників ІНФОРМАЦІЯ_1 від 5 вересня 2005 р.,    як проведене з порушенням вимог його
Статуту і чинного законодавства; зобов'язання адміністрації ОНЮА не чинити
позивачу опір у виконанні трудових
зобов'язань генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, позивач просив
суд викликати до суду свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с. 5-7).
Свої  вимоги він мотивував
наступним.

5 вересня 2005 року відбулися
позачергові збори засновників ІНФОРМАЦІЯ_1, на повістці дня яких планувався
розгляд питань про звіт позивача як Генерального директора цієї компанії,
відповідність позивача займаній посаді і його звільнення, а також про
призначення нового Генерального директора. Внаслідок допущених порушень порядку
підготовки і проведення позачергових зборів засновників, позивач, як один із
засновників ІНФОРМАЦІЯ_1, був позбавлений можливості відповідним чином
підготуватися до нього. У зв'язку з чим, звіт про роботу на посаді генерального
директора компанії не заслуховувався і рішення по ньому прийняте не було.
Наряду з тим, позачерговий збір засновників ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв рішення про
усунення позивача від виконання обов'язків Генерального директора компанії до
20 вересня і тимчасове призначення виконуючим обов'язки директора ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_11. Позивач вважає, що рішення, прийняті на позачергових зборах засновників
ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняті з порушенням чинного законодавства й грубо порушують
його права як працівника компанії, так і як одного з її засновників. У
відповідності до п.7.5. Статуту ІНФОРМАЦІЯ_1, позачергові збори скликаються
Головою Товариства з повідомленням про його проведення не менш, ніж за 30 діб,
як за його ініціативою, так і за ініціативою будь-якого з засновників. Причиною
для скликання й проведення позачергових зборів засновників ІНФОРМАЦІЯ_1 був
лист ОСОБА_12. На позачерговому зборі ОСОБА_12 був відсутній, а представником
його повноважень була ОСОБА_13, яка, в свою чергу, не змогла на вимогу позивача
надати документ про її повноваження як представника. Окрім того, ОСОБА_12 не є
засновником ІНФОРМАЦІЯ_1. Порушення прав позивача призвело до того, що у
приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 були змінені усі замки і опечатаний його робочий
кабінет. З 5 вересня 2005 року позивача не допускають до робочого місця у
будівлю ОНЮА за адресою: АДРЕСА_1, в якому на 10 поверсі розташовано
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дані факти підтверджуються актом про недопущення позивача у
будівлю ОНЮА від 5 вересня 2005 року, свідоцькими свідченнями членів колективу
працівників ІНФОРМАЦІЯ_1. З 5 вересня 2005 року позивач позбавлений можливості
виконувати свої трудові обов'язки, користуватися особистим майном, яке
знаходиться у приміщенні компанії.

Надалі Міжнародний
гуманітарний   університет надав суду
заперечення (а.с. 26-29), в якому просив відмовити у задоволенні позову,
оскільки 31 жовтня 2001 р. рішенням Зборів учасників - ОНЮА, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 було створено ІНФОРМАЦІЯ_1. Директором ІНФОРМАЦІЯ_1 був призначений
ОСОБА_1. Після чого склад учасників ТОВ декілька разів змінювався. Станом на 05
вересня 2005 року учасниками ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОНЮА, Міжнародний гуманітарний
університет, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1. 01 серпня 2005 року
довіреність на представлення інтересів Університету як учасника ІНФОРМАЦІЯ_1
в.о. ректора Університету була видана ОСОБА_13. В ніч з 03.09.2005 р. на
04.09.2005 р. від Шеф редактора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 учасникам ТОВ стало
відомо про зникнення з приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1 обладнання та відеокасет з
архівом ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з чим, всіма учасниками було прийняте рішення
про скликання позачергових зборів учасників ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою з'ясування
зазначених фактів. Відповідно до ст. 97 ГКУ, органами управління товариством є
загальні збори його учасників. Відповідно до ст. 98, загальні збори учасників
товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у
тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого
органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа
присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або
законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих
документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма
відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога
учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право
самі скликати загальні збори. У телефонній розмові всі учасники ІНФОРМАЦІЯ_1
були попереджені про призначення позачергових зборів учасників на 12:00
05.09.2005 р.. Відповідно до ст. 61 ЗУ "Про господарські товариства",
позачергові збори учасників скликаються головою товариства, або учасника, що
володіє у сукупності більше як 20% голосів. При цьому, законодавством
встановлено, що учасник, що володіє у сукупності більше як 20% голосів, має
право вимагати скликання позачергових зборів учасників у будь-який час і з
будь-якого  приводу.  Ініціатором
позачергових  зборів  ІНФОРМАЦІЯ_1 виступив Міжнародний
гуманітарний університет, який володіє 31% статутного капіталу товариства.
Підтвердженням того, що всі учасники були попереджені належним чином, є лист
реєстрації учасників ІНФОРМАЦІЯ_1 на позачергових зборах, що відбулися
05.09.2005 року. В тому числі, на зазначених зборах був присутній і позивач,
який у листі реєстрації підписатися відмовився, про що був зроблений
відповідний запис. Факт своєї присутності на зборах учасників ІНФОРМАЦІЯ_1
позивач і не заперечує у позовній заяві. Крім. того, на зазначені позачергові
збори були запрошені і члени трудового колективу ІНФОРМАЦІЯ_1. На зазначених
позачергових зборах ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуте питання зникнення з приміщень
ІНФОРМАЦІЯ_1 обладнання та відео-архіву, ОСОБА_1 відмовився відповідати на
питання учасників, при цьому, він не заперечував проти того, що саме він виніс
зазначені речі з приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1, обіймаючи
посаду директора ІНФОРМАЦІЯ_1, почав своїми діями заважати діяльності
ІНФОРМАЦІЯ_1 учасники прийняли рішення відсторонити ОСОБА_1 від виконання
обов'язків директора ІНФОРМАЦІЯ_1 на період проведення перевірки
фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1, а також призначити на цей термін
виконуючого обов'язки директора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11. Крім того, ОСОБА_1 було
запропоновано повернути майно ІНФОРМАЦІЯ_1, а також передати в.о. директора
ІНФОРМАЦІЯ_1 документацію ТОВ, але він це зробити відмовився. Таким чином, як
повідомила в.о. директора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11, вона була вимушена звернутися
з відповідною заявою до правоохоронних органів. Учасники, у тому числі, і
Університет, в свою чергу, звернулися до Національної ради з питань телебачення
і радіомовлення України з повідомленням про відсторонення ОСОБА_1 від виконання
обов'язків директора ІНФОРМАЦІЯ_1, а також з проханням видати ІНФОРМАЦІЯ_1
дублікати ліцензій на право мовлення, що передбачено чинним законодавством.
Наступні позачергові загальні збори учасників ІНФОРМАЦІЯ_1 були призначені на
22.09.2005 р., про що всі учасники були повідомленні належним чином. 22.09.2005
року ОСОБА_1 не з'явився на збори. Хоча на зборах в.о. директора надала
учасникам ІНФОРМАЦІЯ_1 документи, які свідчили про те, що ОСОБА_1 належним
чином був повідомлений про проведення зборів. На зазначених зборах, планувалося
заслухати звіт ОСОБА_1 про діяльність та розвиток ІНФОРМАЦІЯ_1 за період, коли
він займав посаду директора. Але внаслідок не явки, учасниками було прийнято
рішення заслухати звіт в.о. директора ОСОБА_11 та комісії створеної учасниками
для перевірки діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1,
за  результатами  яких учасники
ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняли рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади
генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 41 КЗпроП України. Таким чином,
позачергові збори учасників ІНФОРМАЦІЯ_1, які відбулися 05.09.2005 р. та
22.09.2005 р., на думку Університету, були проведені у відповідності з чинним
законодавством та в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 11.10.2005 р. (а.с. 41) заяву позивача про забезпечення позову
задоволено (а.с. 33-35) та вжито заходи до забезпечення позову, а саме: до
вирішення справи по суті заборонено засновникам ІНФОРМАЦІЯ_1 приймати рішення
на зборах засновників, пов'язані з перерозподілом часток засновників у
статутному фонді ІНФОРМАЦІЯ_1, його збільшення та проводити зміни складу
засновників ІНФОРМАЦІЯ_1 та проводити реєстрацію вказаних дій у нотаріусів та в
органах державної влади; до вирішення справи по суті заборонено засновникам
ІНФОРМАЦІЯ_1 виконувати будь-які дії по відчуженню майна товариства.

Ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 11.10.2005 р. (а.с. 45) залучено до участі у справі в якості 3-ї
особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, зі сторони
відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Надалі ІНФОРМАЦІЯ_1 надало суду
заперечення (а.с. 91-94), в якому просило відмовити у задоволенні позову,
оскільки  31 жовтня 2001 р. рішенням
Зборів учасників - ОНЮА, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1  було
створено   ІНФОРМАЦІЯ_1.
Директором ІНФОРМАЦІЯ_1 був призначений ОСОБА_1.. Станом на 05 вересня 2005 р.
учасниками ІНФОРМАЦІЯ_1 були: ОНЮА - 5% статутного капіталу ІНФОРМАЦІЯ_1,
Міжнародний гуманітарний університет - 31 % статутного капіталу ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5 - 17% статутного капіталу ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 - 15 % статутного
капіталу ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3  -   15
%     статутного  капіталу
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 - 17% статутного капіталу ІНФОРМАЦІЯ_1. В ніч з
03.09.2005 р. на 04.09.2005 р. шеф - редактор ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 повідомила
учасників ІНФОРМАЦІЯ_1 про зникнення з приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1 обладнання та
відеокасет з архівом ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з чим, представник Міжнародного
гуманітарного університету ОСОБА_13 ініціювала скликання позачергових зборів
учасників ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою з'ясування зазначених фактів. Відповідно до ст.
97 ГКУ, "Органами управління товариством є загальні збори його
учасників". Відповідно до ст. 98, "Загальні збори учасників
товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у
тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого
органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа
присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або
законом". "Порядок скликання загальних зборів визначається в
установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як
десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо
вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право
самі скликати загальні збори". У телефонній розмові всі учасники
ІНФОРМАЦІЯ_1 були попереджені про призначення позачергових зборів учасників на
12:00 05.09.2005 р.. Ініціатором позачергових зборів ІНФОРМАЦІЯ_1 виступив
Міжнародний гуманітарний університет, який володіє 31% статутного капіталу
товариства. Підтвердженням того, що всі учасники були попереджені належним
чином, є лист реєстрації учасників ІНФОРМАЦІЯ_1 на позачергових зборах, що
відбулися 05.09.2005 р.. В тому числі, на зазначених зборах був присутній і
позивач - ОСОБА_1, що він не заперечує у позовній заяві. Крім того, на
зазначені позачергові збори були запрошені і члени трудового колективу
ІНФОРМАЦІЯ_1. На зазначених позачергових зборах ТОВ  "ІНФОРМАЦІЯ_1  було розглянуте питання зникнення з приміщень
ІНФОРМАЦІЯ_1 обладнання та відео-архіву, ОСОБА_1 відмовився відповідати на
питання учасників, при цьому, він не заперечував проти того, що саме він виніс
зазначені речі з приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1, обіймаючи
посаду директора ІНФОРМАЦІЯ_1, почав своїми діями  заважати
діяльності  ІНФОРМАЦІЯ_1,
учасники   68 голосами прийняли рішення
відсторонити ОСОБА_1  від виконання
обов'язків   директора ІНФОРМАЦІЯ_1  на
період    проведення    перевірки
фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1, а також призначити на
цей термін виконуючого обов'язки директора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11. Крім того,
ОСОБА_1 було запропоновано повернути майно ІНФОРМАЦІЯ_1, а також передати в.о.
директора ІНФОРМАЦІЯ_1 документацію ТОВ, але він це зробити відмовився. Таким
чином, в.о. директора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 була вимушена звернутися з
відповідною заявою до правоохоронних органів. Учасники, в свою чергу,
звернулися до Національної ради з питань телебачення і радіомовлення України з
повідомленням про відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов'язків директора
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також з проханням видати ІНФОРМАЦІЯ_1 дублікати ліцензій на
право мовлення, що передбачено чинним законодавством. Наступні позачергові
загальні збори учасників ІНФОРМАЦІЯ_1 були призначені на 22.09.2005 р., про що
всі учасники були повідомленні належним чином. 22.09.2005 р. ОСОБА_1 не
з'явився на збори. На зазначених зборах планувалося заслухати звіт ОСОБА_1 про
діяльність та розвиток ІНФОРМАЦІЯ_1 за період, коли він займав посаду
директора. Але, внаслідок його не явки, учасниками було прийнято рішення
заслухати звіт в.о. директора ОСОБА_11 та комісії створеної учасниками для
перевірки діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1, за результатами яких учасники ІНФОРМАЦІЯ_1,
а також, враховуючи діяльність ОСОБА_1, спрямовану на протидію ІНФОРМАЦІЯ_1
(винесення майна, привласнення архівів, приховування установчих документів та
ліцензій на право мовлення), прийняли рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади
генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 41 Кодексу законів про працю
України. 06.10.2005 р. відбулися позачергові збори учасників ІНФОРМАЦІЯ_1, про
які всі учасники були повідомлені на зборах, що відбулися 22.09.2005 р., а
ОСОБА_1 була направлена у той же день телеграма з повідомленням про збори та порядком
денним. Але і на ці збори ОСОБА_1, в порушення обов'язків учасника
ІНФОРМАЦІЯ_1, не з'явився. 06.10.2005 р. рішенням зборів учасників генеральним
директором ІНФОРМАЦІЯ_1був призначений ОСОБА_14. Державним реєстратором
виконавчого комітету Одеської міської ради 21.10.2005 р. відповідні зміни до
відомостей про ІНФОРМАЦІЯ_1були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Надалі ОСОБА_1 подано до суду заяву
про доповнення позовних вимог (а.с. 105-108), в якій він просив відмінити
рішення позачергового збору засновників ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.2005 р. та від
06.10.2005 р., як проведене з порушенням вимог його Статуту та чинного
законодавства України, та стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 грошову
суму моральної шкоди в розмірі 100000 грн..

Представник ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 надав суду заперечення на позов та заяву про доповнення позовних вимог
(а.с. 115-117), в якому просив відмовити у його задоволенні, оскільки
04.09.2005 р. учасникам   ІНФОРМАЦІЯ_1
було повідомлено, що з приміщень товариства за адресою: АДРЕСА_1,   вивезено
весь архів відеозаписів на відеокасетах кількістю більше 200 штук та
інше майно.  Враховуючи цю
обставину,  за  ініціативою
представника МГУ,  з метою
захисту  прав та законних   інтересів
ІНФОРМАЦІЯ_1   та  його учасників терміново   було
скликано   позачергові   збори
учасників   товариства   на 05.09.2005 р. о 12:00. 05.09.2005   р.
відбулися  позачергові  збори
учасників  ІНФОРМАЦІЯ_1,    на
яких    були    присутні
учасники  - ОСОБА_1, ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
представники учасників  ОНЮА та
МГУ. Враховуючи    нездатність    ОСОБА_1,
який     перебував    на
посаді генерального
директора,  забезпечити  ефективну
діяльність  товариства та
збереження  його  майна,
за рішенням  зборів  він
був  відсторонений  від виконання обов'язків генерального
директора товариства для проведення перевірки та вжиття заходів до розшуку
втраченого майна. При проведенні перевірки в.о. генерального директора
ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що в службових приміщеннях відсутні установчі
документи, ліцензії, службові документи та інше майно товариства, що   створює
перешкоди   у    подальшій
діяльності.    07.09.2005    р.
в.о. генерального директора було скликано загальні збори учасників
товариства на 22.09.2005 р. о 12:00. 09.09.2005 р. в.о. генерального директора
звернулася із   заявою   про
втрату   документів   та
майна   до   Шевченківського   ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області.  13.09.2005 р. учасники
ОСОБА_4, ОСОБА_5, представники учасників ОНЮА та МГУ  звернулися
до  Національної ради  України
з  питань  телебачення
і радіомовлення із заявою про видачу дублікатів ліцензій на право
мовлення. ОСОБА_1 08.09.2005 р. рекомендованим листом був повідомлений про дату
проведення та порядок денний загальних зборів учасників ІНФОРМАЦІЯ_1, скликаних
на 22.09.2005 р. Враховуючи наведене, він мав достатньо часу та можливостей для
належної підготовки та обґрунтування власної позиції щодо обставин, які
спричинили його відсторонення та постановку питання щодо його звільнення з
посади генерального директора, а також інших питань порядку денного. 22.09.2005
р. відбулися загальні збори учасників ІНФОРМАЦІЯ_1, на яких були присутні
учасники ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,   представники   учасників
ОНЮА   та   МГУ.
Враховуючи нез'явлення учасника ОСОБА_1, неподання ним звіту про
діяльність на посаді генерального директора, невжиття ним заходів на виконання
рішення позачергових загальних зборів від 05.09.2005 р. та неповідомлення ним
про причини відсутності, за рішенням зборів ОСОБА_1  був звільнений з посади генерального
директора за п.1 ст. 41 КЗпП України. Крім того, за рішенням зборів, наступні
збори учасників ІНФОРМАЦІЯ_1 було призначено на 06.10.2005 р. о 12:00. ОСОБА_1 телеграмою
був повідомлений про дату проведення та порядок денний загальних зборів
учасників ІНФОРМАЦІЯ_1, скликаних на 06.10.2005 р. Аналогічно із підготовкою до
зборів 22.09.2005 р., він   мав   достатньо
часу   та   можливостей
для   належної   підготовки
та обґрунтування власної позиції щодо питань порядку денного. 06.10.2005
р. відбулися загальні збори учасників ІНФОРМАЦІЯ_1, на яких були присутні
учасники ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представники   учасників   ОНЮА
та   МГУ.   Враховуючи нез'явлення   учасника
ОСОБА_1,   продовження   ним
поведінки,   яка перешкоджала
досягненню цілей товариства, за рішенням зборів ОСОБА_1 був виключений зі
складу учасників ІНФОРМАЦІЯ_1. Учасники
ІНФОРМАЦІЯ_1 не вчиняли будь-яких протиправних дій щодо ОСОБА_1 і не
несуть відповідальність за будь - яку шкоду,
заподіяну  йому, на його
думку.  Зважаючи  на цю
обставину, моральна   шкода,   заподіяна
ОСОБА_1,   якщо   вона
наявна,   повинна відшкодовуватися
тими, чиїми протиправними діями вона спричинена.

ОСОБА_1 знову подано до суду заяву
про доповнення позовних вимог (а.с. 155-158), в якій він просив визнати
недійсними повністю наступні рішення загальних зборів учасників ІНФОРМАЦІЯ_1:
від 05.09.2005 р., від 22.09.2005 р., від 06.10.2005 р.; поновити позивача на
роботі на посаді генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1і в цій частині, на
підставі пп.4 п.1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення
суду; стягнути з відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, МГУ, ОНЮА солідарно
відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 грн.; стягнути з відповідачів:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, МГУ, ОНЮА солідарно відшкодування судових витрат
позивача.

ОСОБА_1 подано до суду позовну
заяву (доповнену та викладену в новій редакції), в якій він просив визнати
недійсними повністю наступні рішення загальних зборів учасників ІНФОРМАЦІЯ_1:
від 05.09.2005 р., від 22.09.2005 р., від 06.10.2005 р.; поновити позивача на
роботі на посаді генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1і в цій частині, на
підставі пп.4 п.1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення
суду; стягнути з відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, МГУ, ОНЮА солідарно
відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 грн.; стягнути з відповідачів:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, МГУ, ОНЮА солідарно відшкодування судових витрат
позивача (а.с. 177-184). Також, позивачем у цій заяві зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1в
якості відповідача.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 08.06.2006 р. (суддя Свячена Ю.Б.) у задоволенні позову
відмовлено (а.с. 193-204). Таке рішення суд мотивував тим, що  під час роботи на посаді генерального
директора товариства ОСОБА_1 до початку 2005 року частково надавав інформацію
про його діяльність обмеженій кількості учасників, зокрема, представнику ОНЮА.
Іншим учасникам такої інформації, отримання якої є їхнім правом, відповідно до
п.5 ч.1 ст. 116 ЦК України та п.„г” ч.1 ст. 10 Закону України „Про господарські
товариства”, він не надавав, а також не надавав будь-кому з учасників та
загальним зборам річні звіти про діяльність товариства, надання яких є
обов'язковим, відповідно до п.п.1,5 ч.4 ст. 145 ЦК України та п.„д” ст. 41 та
ст. 59 Закону України „Про господарські товариства”, виходячи з відсутності
відповідних вимог з їхнього боку, що підтверджується поясненнями позивача та
представників відповідачів. З початку
серпня  2005  року
протягом  місяця  представник
ОНЮА Аракелян М.Р. та представник МГУ ОСОБА_13 неодноразово зверталися
до ОСОБА_1 з вимогами надання звіту та іншої інформації про діяльність
товариства,   передбачених  зазначеними
вище  нормами   ЦК України та Закону України „Про
господарські товариства”, на які позивач відповів   згодою,
послався   на   потребу
у   часі   для
їх   підготовки,   але
у подальшому   їх   не
надав,   що   підтверджується   поясненнями
позивача та представників відповідачів. Представники відповідачів
зазначили, що 05.09.2005 р. фактично мало місце тимчасове усунення ОСОБА_1 від
виконання своїх  обов'язків,  передбачене
ч.3  ст. 99  ЦК України, тому рішення загальних зборів не
ґрунтувалося і не містило посилання на ст. 46 Кодексу законів про працю
України. Під час розгляду питань про звіти генерального директора 22.09.2005
р., в.о. генерального директора та робочою комісією, було встановлено, що
позивачем не виконано рішення загальних зборів про тимчасову передачу в.о.
генерального директора печатки та документації, у тому числі, засновницьких та
ліцензійних документів, які він продовжує утримувати; розміщення в ефірі
товариства значної частини реклами здійснюється за особистими вказівками ОСОБА_1
на безоплатній основі та без укладання договорів; у товаристві відсутня значна
частина необхідної кадрової документації; не визначено юридичний статус значної
частини обладнання, яке використовується у діяльності товариства, що може
спричинити спори щодо його належності, що вбачається зі змісту протоколу та
підтверджується поясненнями представників відповідачів. Позивач, не заперечуючи
наявність зазначених обставин, у своїх поясненнях вказав, що такий стан справ
тривалий час задовольняв інших учасників, а його діяльність на посаді
генерального директора в цілому сприяла розбудові товариства як потужної
рейтингової телерадіокомпанії. При розгляді питання 06.10.2005 р. про
виключення ОСОБА_1 зі складу учасників було встановлено, що ОСОБА_1
неодноразово грубо порушував обов'язки генерального директора товариства, що
стало причиною його звільнення; продовжує утримувати засновницькі та ліцензійні
документи, а також іншу документацію товариства, чим перешкоджає досягненню
цілей товариства, що підтверджується змістом протоколу та поясненнями
представників відповідачів. З урахуванням цих обставин, загальними зборами було
прийнято рішення про виключення позивача зі складу учасників за перешкоджання
своїми діями досягненню цілей товариства, відповідно до ст. 64 Закону України
„Про господарські товариства”. Позивач, не заперечуючи наявність зазначених
обставин, у своїх поясненнях вказав, що оскільки його звільнення з посади
генерального директора було, на його думку, незаконним і ґрунтувалося на
особистих мотивах, його дії з утримання документації були правомірними. Крім
того, 06.10.2005 р. загальними зборами були прийняті рішення про збільшення
статутного фонду (капіталу) товариства до 150 000 грн. за рахунок внеску
учасника ОСОБА_5, перерозподіл часток у статутному фонді, прийняття Статуту
товариства у новій редакції та призначення осіб на посади генерального
директора, заступника генерального директора та виконавчого директора
товариства. В подальшому порушення ОСОБА_1 службових (трудових) обов'язків
генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1 було підтверджено аудиторським висновком.
Позивач та кожен з відповідачів як учасники ІНФОРМАЦІЯ_1, яке є господарським
товариством, наділені, згідно ст. 116 ЦК України та ст. 10 Закону України „Про
господарські товариства”, однаковими правами, зокрема, брати участь в
управлінні товариством та одержувати інформацію про діяльність товариства. Крім
того, суд вважає, що учасники товариства мають законні інтереси у здійсненні
діяльності товариства, відповідно до вимог законодавства України та Статуту
товариства. Реалізація зазначених прав та законних інтересів учасників залежить
від волевиявлення та дій виконавчого органу, в даному випадку - генерального
директора товариства, який, відповідно до п.3 ч.4 ст. 145 ЦК України та п.„г”
ст. 41, ст. 59 Закону України „Про господарські товариства”, створюється
(призначається) загальними зборами учасників для виконання відповідних функцій.
Позивач, призначений на посаду генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно
до ч.1 ст. 99, ч.3 ст. 145 ЦК України, прийняв на себе обов'язки та отримав
можливості впливу на повсякденну діяльність товариства, передбачені ст. 62
Закону України „Про господарські товариства” та Статутом товариства. При цьому,
позивач повинен був дбати про реалізацію та захист законних інтересів інших
учасників без будь-яких додаткових дій (вимог, прохань, запитів тощо) з їхнього
боку. Нехтування цим обов'язком спричинило конфлікт, який позивач і відповідачі
намагалися врегулювати, за згодою всіх учасників, шляхом розгляду відповідних питань
на загальних зборах учасників товариства, які мають право, згідно ч.1 ст. 98 ЦК
України, приймати рішення з усіх питань діяльності товариства. Враховуючи зміст
ч.5 ст. 61 Закону України „Про господарські товариства”, суд дійшов до того, що
встановлення строку має на меті захист інтересів тих учасників, які не
володіють інформацією про діяльність товариства і потребують її отримання для
формулювання та відстоювання власної позиції і захисту власних інтересів під
час загальних зборів. Посилання позивача на цю норму у спірних правовідносинах
носить характер зловживання законодавчим приписом, оскільки він як генеральний
директор товариства повинен був мати і мав у своєму розпорядженні інформацію,
необхідну для участі у загальних зборах з питань порядку денного. Суд врахував
також, що відмова позивача надавати відповідачам інформацію та звіти про
діяльність товариства, передбачені нормами ЦК України та Закону України „Про
господарські товариства”, сама по собі могла бути розцінена ними як грубе
порушення службових (трудових) обов'язків та перешкоджання досягненню цілей
товариства, у зв'язку з чим потребувала негайного реагування. При цьому,
відповідачі неодноразово надавали позивачеві можливості протягом розумних
строків (сімнадцять днів та чотирнадцять днів) підготуватися до відстоювання
власної позиції і захисту власних інтересів на загальних зборах, якими він не
вважав за необхідне скористатися. Суд дійшов до того, що реалізація прав та
законних інтересів відповідачів вимагала певних дій з боку позивача, від здійснення
яких він безпідставно ухилявся без посилання на будь-які поважні причини, у той
час як він був обізнаний про власні порушення службових (трудових) обов'язків.
За таких умов, дотримання строків повідомлення про час і місце та порядок
денний загальних зборів, передбачених ч.5 ст. 63 Закону України „Про
господарські товариства”, могло спричинити товариству та його учасникам більшу
шкоду, ніж було відвернуто їх скороченням за згодою усіх учасників, крім
позивача. На позивача, який обіймав посаду генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1,
поширювалися норми трудового законодавства, яке визначає, зокрема, порядок та
підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника. Суд дійшов до
висновку, що 22.09.2005 р. загальні збори учасників товариства правомочні були
розглянути та вирішити питання про звільнення позивача за п.1 ст. 41 Кодексу
законів про працю України. Враховуючи приписи ч.1 ст. 1167 ЦК України,  вимоги про визнання будь-яких дій
(бездіяльності) відповідачів неправомірними позивачем не заявлялися. Крім того,
позивачем не доведено неправомірність дій (бездіяльності) відповідачів, їх
вину, причинний зв'язок між такими діями та заподіяною шкодою та необґрунтовано
її розмір. Позивачем не зазначено, які саме обов'язки, передбачені конкретними
нормами права, порушені щодо нього відповідачами і якими саме діями
(бездіяльністю). В обґрунтування рішення суд послався на ст.ст.
98,99,116,145,1167 ЦК України, ст.ст. 10,41,59,61,62,64 Закону України „Про
господарські товариства”, ст.ст. 41,46,59,149 Кодексу законів про працю
України, ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218,226 ЦПК України.

Не погоджуючись зі вказаним
рішенням, позивач звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною
скаргою (а.с. 116-126), в якій просить його скасувати і прийняти нове, яким
позов задовольнити, з тих же підстав, що були викладені ним у позові та
доповненнях до нього, а також, враховуючи те, що 22.09.2005 р. ОСОБА_1,
звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив
рішення позачергових зборів учасників ІНФОРМАЦІЯ_1від 05.09.2005 р. про
відсторонення його від посади генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1скасувати та
зобов'язати адміністрацію ОНЮА не чинити йому опір у виконанні трудових
обов'язків. Рішення загальних зборів учасників від 05.09.2005 р. про
відсторонення ОСОБА_1 від посади не обґрунтовано наявністю будь-якої з підстав
для відсторонення від роботи, що допускаються ст. 46 КЗпП України чи будь-яким
іншим актом законодавства, Контрактом з генеральним директором від 09.07.2004 р.
або Статутом, тобто воно протиречить ст. 46 КЗпП України, Контракту або
Статуту, а, отже, повинно бути визнано недійсним. У ст. 99 ЦК України, як
вказує апелянт, немає нічого, що дозволяло б зробити висновок, що
правовідносини між ОСОБА_1, як генеральним директором, та ТОВ не були трудовими
або що ч.3 цієї статті дозволяє порушувати норми трудового права. Оскільки ні
Статутом, ні штатним розкладом не передбачена така посада, як «виконуючий
обов'язки директора», не визначені повноваження і обов'язки такої посадової
особи, рішення про призначення ОСОБА_11 на зазначену неіснуючу посаду
протиречить Статуту та законодавству. ОСОБА_1 не сповістили належним чином про
наступне позачергове засідання - не ознайомили з повідомленням про проведення
зборів за 30 днів до скликання зборів, не зазначили час та місце проведення
зборів  та не сповістили порядок денний,
який мав розглядатися на зборах. Крім того,
відповідно до представлених відповідачами документів, збори скликалися
ОСОБА_11, яка, як було вищезазначене, неправомірно була призначена на неіснуючу
в товаристві посаду - «виконуючий обов'язки директора». Отже, оскільки був
порушений порядок скликання зборів, їх рішення, на думку скаржника, є
неправомірними і мають бути визнані судом недійсними. Представники відповідачів
в судовому засіданні визнали наявність порушення порядку скликання зборів. Те,
що порядок їх скликання був порушений, визнав і суд першої інстанції.  В своєму рішенні (арк. 10, абз.1 зверху) суд
першої інстанції дійшов до висновку про те, що положення ч.5 ст. 61 Закону
України «Про господарські товариства»не є обов'язковими для виконання,
поширюються не на всіх учасників товариства, зокрема, на ОСОБА_1 ці положення
не поширюються. Теза, викладена в рішенні суду першої інстанції щодо того, що
«дотримання строків повідомлення про час і місце та порядок денний загальних
зборів, передбачених ч.5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства»,
могло спричинити товариству та його учасникам більшу шкоду, ніж було відвернуто
їх скороченням за згодою усіх учасників, крім позивача», тобто суд відверто
визнає, що лише інтереси відповідачів заслуговують на увагу і ці інтереси, на
думку суду першої інстанції, виправдовують відверте порушення закону.
Передбачені п.1 ст. 41 КЗпП України підстави для звільнення з посади були
відсутні та не було дотримано передбаченого законом порядку звільнення з
посади. При звільненні з посади не було взагалі зазначено ні самого проступку,
ні обставин, за яких його було вчинено, ні розмір завданої або можливої шкоди.
Намагання суду першої інстанції аргументувати звільнення ОСОБА_1 виглядає, на
думку останнього, необґрунтовано, крім того, суперечить «обґрунтуванню»,
викладеному в протоколі. Оскільки звільнення з посади генерального директора
ОСОБА_1 було неправомірним, відповідно, було неправомірним призначення на
посаду директора ОСОБА_11. Призначена дата проведення наступних позачергових
зборів засновників ІНФОРМАЦІЯ_1 -06.10.2005 р. була встановлена, в порушення
діючого законодавства, через 14 днів, а не через 30 днів, як встановлено абз.3
п.7.5. Статуту ІНФОРМАЦІЯ_1 та п.4 ст. 98 ЦК України. Рішення про виключення
учасника з товариства інші учасники (що володіють у сукупності більш як 50
відсотками загальної кількості голосів учасників товариства) можуть прийняти
виключно у випадку, коли наявні факти систематичного невиконання або
неналежного виконання своїх обов'язків або перешкоджання своїми діями
досягненню цілей товариства учасником, щодо якого розглядається питання про
виключення. Ці факти стосуються дій чи бездіяльності особи, яку виключають,
саме в якості учасника товариства, тобто претензії до ОСОБА_1, як до
генерального директора, взагалі не могли розглядатися, як підстава для його
виключення з товариства. Втім, як зазначає позивач, як претензії до нього, як
до генерального директора, так і, як до учасника товариства, безпідставні. Не
було ніяких фактів, які б свідчили про наявність встановлених законом підстав
для його виключення, як учасника з товариства. Це рішення позбавило позивача
його права на своє майно, а саме на корпоративні права учасника ТОВ. Також,
виклавши претензії до позивача в своєму рішенні, суд першої інстанції зазначив,
що позивач не заперечував наявність зазначених обставин у своїх поясненнях,
однак, таке твердження суду не відповідає дійсності, що підтверджується
аудіозаписом судового засідання. В своїх поясненнях позивач повністю підтримав
свої вимоги, викладені в позовній заяві, та наполягав на наявності обставин,
якими ці вимоги були підтверджені. Оскільки виключення ОСОБА_1 зі складу
учасників було незаконним, то всі інші рішення, прийняті загальними зборами без
його участі, є також незаконними і мають бути скасовані. Обставина незаконного
звільнення позивача з посади, виключення зі складу засновників без його відома,
негативно вплинула на моральний стан та стала причиною виникнення
психотравматичних факторів, що спричинили негативні емоції і переживання.
Позивач поклав багато сил та сподівань в діяльність ТРК. Все це призвело до
страждань позивача, він втратив душевний спокій від почуттів приниження, переживання
дискомфортного стану взагалі, незадоволення від того, що втратив можливість
повноцінно займатися своєю улюбленою професією. Таким чином, позивачу, на його
думку, спричинена моральна шкода, яку він оцінив у 100 000 грн.. Як видно з
тексту позовної заяви та тексту самого рішення суду першої інстанції, позивачем
заявлялися вимоги саме про визнання неправомірними рішень, прийнятих
відповідачами.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 15.03.2007 р. (а.с. 240-241), керуючись ст. 317 ЦПК України та п.3
Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів»від 15.12.2006 р., колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області, закрила апеляційне
провадження з цієї цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
апеляційну скаргу ОСОБА_1 разом з цивільною справою передала для розгляду до
Одеського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 03.05.2007 р. апеляційна скарга ОСОБА_1 прийнята до
провадження та її розгляд призначений на 29.05.2007 р. о 15:00, про що сторони,
згідно приписів ст. 98 ГПК України, належним чином повідомлялися.

Фіксування судових засідань здійснювалось
технічними засобами, а саме програмно - апаратним комплексом “Діловодство суду”
на диск НОМЕР_1.

Позивач (його представник) у судове
засідання 29.05.2007 р. не з'явився і судова колегія прийняла рішення про
відкладення розгляду справи на 14.06.2007 р., про що всі учасники процесу були
повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 14.06.2007 р.
судова колегія відхилила клопотання представника позивача про закриття
провадження у справі, у зв'язку з оскарженням позивачем до Верховного суду
України ухвали апеляційного суду Одеської області, оскільки  він не обґрунтував своє клопотання  та не послався на норми процесуального права,
на підставі яких він просив закрити провадження.

Скаржник (позивач) та його
представник в усних поясненнях наданих апеляційному суду  в судовому засіданні 14.06.2007 р. підтримали
скаргу і просили її задовольнити на
викладених у ній підставах.

Представники відповідачів просили
суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення без змін.

За згодою представників сторін, згідно
ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та
резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення
представників сторін, ознайомившись з доводами  апеляційної скарги та запереченнями на
неї,   дослідивши обставини  і матеріали
справи,  в тому числі наявні у них
докази,  відповідність викладеним  в рішенні висновкам  цим обставинам і доказам, а також перевіривши
додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що
апеляційна скарга  не підлягає
задоволенню,  з огляду на наступне.

Зазначеній спір, на думку судової колегії, відноситься до категорії
спорів з корпоративних відносин, оскільки, по-перше, оскаржуються рішення
загальних зборів учасників господарського товариства, які стосуються  відносин між його учасниками та господарським
товариством, а, по-друге, факт, що цей спір є корпоративним, а не трудовим
встановлено ухвалою  апеляційного суду
Одеської області від 15.03.2007 р. (а.с. 240-241), яка нікім з учасників
процесу не оскаржена та набула законної сили.
Цією ухвалою розгляд апеляційної скарги було передано до Одеського
апеляційного господарського суду з посиланням на те, що спір виник з
корпоративних, а не трудових відносин, і непідвідомчий  апеляційному суду Одеської області.

Матеріали справи свідчать і ці
обставини встановив та дослідив місцевий суд при розгляді спору по суті, що
позивач під час роботи на посаді генерального директора ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по
тексту -ТОВ), починаючи з 2005 року, незважаючи на неодноразові  звернення до нього представників ОНЮА та МГУ,
у порушення п.5 ч.1 ст. 116 ЦК України та п.„г” ч.1 ст. 10 Закону України „Про
господарські товариства” (далі -Закон),
не надавав учасникам ТОВ інформації про діяльність ТОВ. Він також не
надавав будь-кому з учасників та загальним зборам річні звіти про діяльність
ТОВ, надання яких є обов'язковим, відповідно до п.п.1,5 ч.4 ст. 145 ЦК України,
п.„д” ст. 41 та ст. 59 Закону, тобто неналежним чином виконував свої
зобов'язання, чим порушував права учасників ТОВ. З матеріалів справи також
вбачається, що в період здійснення позивачем керівництва ТОВ, а саме 03.09.
-   04.09.2005 р., зникла апаратура та
документація  ТОВ.

Враховуючи зазначені обставини,
місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що у інших учасників були правові
підстави для скликання позачергових зборів учасників ТОВ.

Посилання позивача на те, що збори, які
відбулись 05.09.2005р., були скликані по заяві ОСОБА_12, який вийшов, на той
час, зі складу учасників ТОВ, а тому ці збори незаконні, обґрунтовано не
прийняті місцевим судом до уваги, виходячи з такого.

Дійсно, в матеріалах справи наявна
заява ОСОБА_12 про скликання зборів і, дійсно, він, на той час, вже не був
учасником ТОВ. Проте будь-яких доказів, що саме на підставі цієї заяви були
скликані збори, в матеріалах справи, в тому числі  в протоколі загальних зборів від
05.09.2005р., не міститься і позивач не довів, що саме ця заява стала підставою
для скликання зборів, а відповідачі заперечують цей факт. Водночас, з
матеріалів справи вбачається, що вказані збори були скликані за рішенням всіх (крім
позивача) дійсних, на той час, учасників ТОВ, що підтверджується протоколом цих
зборів та письмовими поясненнями учасників ТОВ.

Дійсно, при скликанні  вищезазначених  позачергових зборів не було дотримано
передбаченого Законом 30-денного терміну. Проте, сам по собі цей факт не може
бути підставою для визнання їх недійсними, виходячи з такого.

По-перше, недотримання вимог закону
щодо порядку скликання загальних зборів може бути підставою для визнання
прийнятих ними рішень недійсними лише за умови, що це істотно вплинуло на
здійснення учасниками товариства своїх прав.

По-друге,  терміновість проведення зборів була необхідна
для  порятунку майна ТОВ і затримка могла
привести до негативних наслідків для діяльності ТОВ, а саме здійснення
передбаченої статутом діяльності, що було основою метою створення ТОВ.

По-третє, позивач, як і всі інші
учасники ТОВ, був повідомлений про проведення зборів і  повістку зборів та був присутнім на них,
приймав участь в обговоренні, винесених на збори, питань і приймав участь у
голосуванні.

Судова колегія погоджується з
висновком місцевого суду, що, враховуючи зміст ч.5 ст. 61 Закону, встановлення
строку має на меті захист інтересів тих учасників, які не володіють інформацією
про діяльність товариства і потребують її отримання для формулювання та
відстоювання власної позиції і захисту власних інтересів під час загальних
зборів, а позивач мав таку інформацію і мав можливість виступати та давати
пояснення на зборах.

Слід зазначити, що  самі збори 05.09.2005р. були проведені з
додержанням вимог Закону, а саме кількість присутніх учасників  свідчить про необхідний кворум для їх
проведення та кількості голосів для прийняття рішення. При цьому, на цих зборах
рішення про звільнення позивача не приймалось, а  лише про його
усунення від виконання обов'язків керівника, що не суперечить статуту
ТОВ, чинному законодавству, в тому числі Закону, а також були прийняті рішення,
які збори уповноваженні були прийняти.

Матеріали справи також свідчать,
що загальні збори учасників ТОВ, які відбулись 22.09.2005р. та 06.10.2005р.,
також були проведенні з додержанням вимог законодавства при належному кворумі і
прийняті на них рішення входили до компетенції зборів ТОВ.

Так, під час розгляду зборами учасників
ТОВ 22.09.2005р. питань  про звіти
генерального директора, в.о. генерального директора та робочою комісією було
встановлено, що позивачем не виконано рішення загальних зборів про тимчасову передачу
в.о. генерального директора печатки та документації, в т.ч. засновницьких та
ліцензійних документів; розміщення в ефірі ТОВ значної частини реклами
здійснюється за особистими вказівками позивача на безоплатній основі та без
укладання договорів; у товаристві відсутня значна частина необхідної кадрової
документації; не визначено юридичний статус значної частини обладнання, яке
використовується у діяльності товариства, що може спричинити спори щодо його
належності.

Матеріали справи також  свідчать і ці обставини встановив місцевий суд,
що  в подальшому порушення позивачем
службових (трудових) обов'язків генерального директора ТОВ  було підтверджено аудиторським висновком.

При розгляді питання 06.10.2005р.
про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників було встановлено, що ОСОБА_1
неодноразово грубо порушував обов'язки генерального директора товариства, що
стало причиною  прийняття рішення про
його звільнення; продовжує утримувати засновницькі та ліцензійні документи, а
також іншу документацію товариства, чим перешкоджає досягненню цілей
товариства, що підтверджується змістом протоколу та поясненнями представників
відповідачів, тобто ОСОБА_1, вже як учасник, а не керівник товариства,  перешкоджає
своїми діями нормальній діяльності товариства.

Стаття 64 Закону України „Про
господарські товариства” передбачає, що
учасника  товариства з обмеженою
відповідальністю, якщо він систематично не виконує або неналежним  чином
виконує  обов'язки, або
перешкоджає своїми діями  досягненню  цілей
товариства,  може бути   виключено
з   товариства   на
основі  рішення,  за  яке
проголосували  учасники,  що
володіють  у  сукупності більш як 50 відсотками  загальної
кількості голосів учасників товариства. При цьому, цей учасник (його
представник) у голосуванні участі не бере.

Місцевий суд обґрунтовано дійшов
висновку, що всі учасники ТОВ наділені, згідно ст. 116 ЦК України та ст. 10
Закону, однаковими правами, зокрема, брати участь в управлінні товариством та
одержувати інформацію про діяльність товариства, і що учасники товариства мають
законні інтереси у здійсненні діяльності товариства, відповідно до вимог
законодавства України та Статуту товариства. Реалізація зазначених прав та
законних інтересів учасників залежали в даному випадку від  дій
позивача, який, відповідно до п.3 ч.4 ст. 145 ЦК України та п.„г” ст.ст.
4159 Закону, призначався  загальними
зборами учасників для виконання відповідних функцій. При цьому, позивач,
погодившись стати керівником ТОВ, відповідно до ч.1 ст. 99, ч.3 ст. 145 ЦК
України, прийняв на себе обов'язки та отримав можливості впливу на  діяльність товариства, передбачені ст. 62
Закону та Статутом ТОВ. Він повинен був дбати про реалізацію та захист законних
інтересів інших учасників без будь-яких додаткових дій (вимог, прохань, запитів
тощо) з їхнього боку.

Як вірно встановив суд, саме
нехтування цими обов'язками позивачем спричинило конфліктну ситуацію, що
заважало нормальному функціонуванню ТОВ, а відмова позивача надавати
відповідачам інформацію та звіти про діяльність товариства, передбачені нормами
ЦК України та Закону,  могла бути
розцінена ними як грубе порушення службових (трудових) обов'язків та
перешкоджання досягненню цілей товариства, у зв'язку з чим потребувала
негайного реагування.

З огляду на викладене, загальні збори
мали всі правові підстави та були уповноважені приймати всі вищезазначені
рішення, в тому числі щодо звільнення позивача з посади керівника ТОВ та
виключення його зі складу учасників ТОВ.

Той факт, що позивач, якого повідомляли
належним чином про проведення зборів 22.09.2005р. та 06.10.2005р., не приймав
участі в них, не може бути  підставою для
визнання прийнятих на зборах рішень незаконними, оскільки позивач сам ухилився
від участі в зборах і, відповідно, учасники ТОВ мали право прийняти зазначені
рішення.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що місцевий суд повно та всебічно проаналізував фактичні
обставини та наявні у справі докази і дійшов правильного і вмотивованого  висновку щодо необґрунтованості вимог позивача,
в тому числі в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до  ст. 104 ГПК України, підставами для
скасування або зміни рішення суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність
висновків,  викладених у рішенні
місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення  або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне  застосування
норм  процесуального права може
бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови,  якщо це
порушення  призвело  до
прийняття  неправильного рішення.

Наведені позивачем в апеляційній
скарзі доводи фактично повторюють його позовні вимоги та доводи, викладені в
позові (доповненнях до нього), яким, як зазначалось вище, місцевий  суд дав належну оцінку та вмотивовано визнав
їх необґрунтованими, і тому не можуть бути підставою для скасування
судового  рішення.

Будь-яких інших доводів щодо
незаконності рішення місцевого суду та допущення ним порушень норм
матеріального та процесуального права, крім вищезазначених та визнаних
апеляційною інстанцією необґрунтованими та безпідставними, скаржник не навів.

Перевіряючи, згідно приписів ст. 101
ГПК України, законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в повному обсязі, тобто не тільки на підставах,
викладених в апеляційній скарзі,  судова
колегія не встановила  будь - яких
порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і
вважає, що зроблені місцевим судом висновки відповідають фактичним обставинам
справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова
колегія не вбачає будь-яких, передбачених ст. 104 ГПК України, правових підстав
для  скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст.
99,101-105  ГПК  України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2006 р.  у справі
№2-4257/06 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
зазначене рішення  - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК
України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий:
Мирошниченко М. А.

Судді:
Бєляновський
В. В.

Шевченко В. В.