ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2007 року                                                                                   Справа № 3/91-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів:                 Джихур О.В., Лисенко О.М. (зміни у складі колегії суддів на підставі розпорядження від 20.04.2007р. № 222)

при секретарі: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

позивача -  Грузинська Я.В., дов. № 01/04-07 від 12.04.2007р.;

відповідача (1) –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.50);

відповідача (2) –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.49);

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства “Херсоноблпаливо” м.Херсон

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007 року

у справі № 3/91-07

за позовом  закритого акціонерного товариства “Херсоноблпаливо”, м.Херсон

до В/1 –державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ

В/2 –товариства з обмеженою відповідальністю “Барс Інвест”, м.Луганськ

про  стягнення 1 663 грн. 20 коп.

За згодою представників сторін, присутніх в судовому засіданні, була оголошена вступна та резолютивна частина постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007р. (суддя Юзіков С.Г.) по справі № 3/91-07 за позовом закритого акціонерного товариства “Херсоноблпаливо”, м.Херсон (далі –ЗАТ “Херсоноблпаливо”) до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ (далі –ДП “Придніпровська залізниця” (перший відповідач)) та  товариства з обмеженою відповідальністю “Барс Інвест”, м.Луганськ (далі –ТОВ “Барс Інвест” (другий відповідач)) позов задоволено частково та з першого відповідача на користь позивача було стягнуто 831 грн. 60 коп. шкоди (вартості недостачі), 51 грн. витрат по держмиту, 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в позові до відповідача-2 та в задоволенні решти позовних вимог –відмовлено.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області в частині задоволення позову мотивовано порушенням першим відповідачем умов завантаження продукції, внаслідок чого її частина була втрачена, в частині відмови в позові –відсутністю вини другого відповідача.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням господарського суду до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач по справі –ВАТ “Херсоноблпаливо” м.Херсон, оскаржує рішення на предмет його невідповідності нормам матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст.110, 113, 129 Статуту залізниць України, посилається на неповне з’ясування обставин справи, що призвело до прийняття рішення суду, яке суперечить чинному законодавству.

Відповідачі по справі відзив на апеляційну скаргу не надали, правом, передбаченим ст..96 ГПК України, не скористались, також відповідачі не скористалися правом участі в судовому засіданні, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.49, 50).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід скасувати частково на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.104 ГПК України, виходячи з наступних підстав.

04.01.2006р. між ЗАТ “Херсоноблапаливо” (позивач по справі, скаржник) та ПП “Дніпроенергія” було укладеного договір № 60, відповідно до якого, по залізничній накладній № 48348427 від 17.11.2006р. ТОВ “Барс Інвест” (другий відповідач) відправило вагон № 66449885 з вугіллям марки АС 13-25 в кількості 69 тон.

Рахунок постачальника № 477 від 17.11.2006р. позивачем оплачений повністю.

Під час видачі вантажу відповідно до Правил перевезення вантажів та п.п.52, 129 Статуту залізниць України, виявлено вагову нестачу продукції в кількості 6000 кг, що засвідчено в комерційному акті БМ № 441237/7 від 21.11.2006р., складеному відповідно до Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855 (а.с.4). Також в акті зазначено, що вагон прибув технічно справним, люки та двері зачинені, течії вантажу немає, навантаження нижче бортів 60 см., маркування вапном. З другого люку праворуч за рухом потягу до північних торцевих дверей поглиблення шириною –100 см, глибиною –20 см, впродовж першого та другого люків, маркування на поверхні поглиблення відсутнє. Поглиблення, виявлене при перевірці вагону, свідчить про втрату вантажу при перевезенні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угодою на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрат, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Позивач звернувся до  відповідачів з позовом про стягнення 1663,6 грн. вартості недостачі  вугілля, посилаючись на одні і ті же  підстави , і  ґрунтував свої позовні вимоги одними і тими ж нормами чинного законодавства, але вважав , що оскільки вбачається вина обох відповідачів то відповідальність повинна бути покладена на них порівну.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про вину перевізника у несправному перевезенні. Відповідальність за недостачу вугілля повинна бути покладена на перевізника у повному обсязі, в зв’язку з чим колегія суддів вважає, що господарський суд безпідставно вважав, що задовольняючи позов у повному обсязі за рахунок перевізника, він вийде за межі позову.

З огляду на викладене, рішення господарського суду  Дніпропетровської області в частині позовної суми, в стягненні якої було відмовлено,  підлягає  скасуванню.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на відповідача-1.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007р. по справі № 3/91-07 –скасувати частково; апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства “Херсоноблпаливо” м.Херсон –задовольнити.

Резолютивну частину рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007р. по цій справі викласти в наступній редакції:

“Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ на користь закритого акціонерного товариства “Херсоноблпаливо” м.Херсон 1663 грн. 20 коп. шкоди (вартості недостачі), 102 грн. витрат по держмиту. 118 грн. витрат на ін формаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В позові до товариства з обмеженою відповідальністю “Барс Інвест”, м.Луганськ –відмовити.”

Стягнути з державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ на користь закритого акціонерного товариства “Херсоноблпаливо” м.Херсон 51 грн. витрат по держмиту, сплачених за подачу апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів згідно зі ст.ст.116-118 ГПК України здійснити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий                                                                                                    О.М. Виноградник

Судді                                                                                                               О.В. Джихур

О.М.Лисенко