ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.07 р.                                                                               Справа № 39/100пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Рекламне агентство “Бенефіт” м. Макіївка

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство “Рекламне агентство “Управління генерального плану м. Донецька”

про: стягнення 69 574,49 грн. та розірвання договору

За участю:

Представників сторін:

від позивача: Зінченко К.А. - за довіреністю

від відповідача: Тарасов С.А. – директор;

від третьої особи:  Зінченко К.А. - за довіреністю;

В судовому засіданні від 22.05.2007 р., відповідно

до вимог ст. 77 ГПК України, оголошено перерву

в слуханні справи до 11.06.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Виконавчий комітет Донецької міської ради м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Рекламне агентство “Бенефіт” м. Макіївка, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство “Рекламне агентство “Управління генерального плану м. Донецька про стягнення заборгованості в сумі 69 574,49 грн. та розірвання договору № 75 від 15.03.2006 р. про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних комунальних конструкцій.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 75 від 15.03.2006 р. про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних комунальних конструкцій, лист № 01/12-4731 від 11.06.2006 р., лист № 01/12-6089 від 12.10.2006 р., рішення № 127/5 від 15.03.2006 р.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві.

Третя особа надала пояснення  по справі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В ході розгляду справи, позивач згідно ст. 22 ГПК України, уточнив позовні вимоги, зменшивши їх розмір, та просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 49 981, 68 грн.

Суд розглядає позовні вимоги з урахування останніх уточнень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 127/5 від 15.03.2006р. ТОВ “Рекламне агентство “Бенефіт” надано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами (конструкції 6,5*1,0м.) за наступними адресами:

- м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Горького, - магазин “Майдан” конструкція № 1;

- м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Горького, - магазин “Майдан” конструкція № 2;

- м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Горького, - магазин “Майдан” конструкція № 3;

- м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Горького, - магазин “Майдан” конструкція № 4;

- м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Горького, - магазин “Майдан” конструкція № 5;

- м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Горького, - магазин “Майдан” конструкція № 6;

У відповідності з наведеним рішенням, 15.03.2006 р. між позивачем, виконавчим комітетом Донецької міської ради та відповідачем, ТОВ „Рекламне агентство „Бенефіт", було укладено договір про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних рекламних конструкцій № 75.

Згідно даного Договору позивач надає відповідачу місця для розміщення рекламних засобів згідно з дозволами на розміщення зовнішньої реклами, а відповідач в свою чергу розміщує та експлуатує відповідні місця.

Відповідно  до  п. 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 р., лише виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Відповідні дозволи за №№ 2225, 2227, 2363, 2364, 2365 ТОВ „Рекламне агентство „Бенефіт" отримало 20.03.2006 р., про що свідчить підпис директора підприємства в журналі реєстрації.

З   моменту   отримання   дозволу,   тобто   з   20.03.2006   р.,   відповідач   отримав   право розміщувати рекламні засоби на території м. Донецька відповідно до отриманих дозволів.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 22 від 30.01.2007 р. дозволи на розміщення зовнішньої реклами, що видані відповідачеві згідно рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 127/5 від 15.03.2006 р., скасовано.

Згідно п. 4.1, 4.2 Договору , розмір плати за користування 6 місцями для розміщення зовнішньої реклами складає 14 280, 48 грн. за квартал (3 місяці), розрахунки між сторонами здійснюються до 15 числа першого місяця поточного кварталу, протягом всього строку дії Договору .

Пунктом 3.4.9 Договору на відповідача покладено обов’язок  своєчасно і в повному обсязі, згідно розділу 4 Договору, здійснювати платежі  за користування місцями.

Проте, взяті на себе за Договором зобов’язання щодо внесення плати за користування місцями для розміщення зовнішньої реклами відповідач належним чином не виконав.

За розрахунком позивача, арифметично перевіреного судом, плата за фактичне користування місцями за період з 15.03.2006 р. по  30.01.2007 р. складає 49 981, 68 грн.

Наразі, на момент прийняття рішення, грошове зобов’язання перед позивачем на суму 49 981, 68 грн. відповідачем залишилось невиконаним, що є порушенням норм статей 525 та 526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги щодо розірвання договору № 75 від 15.03.2006 р. про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних комунальних конструкцій.

Відповідно до п. 31 Типових правил, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами скасовується до закінчення строку дії на підставі рішення виконавчого органу ради за письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців або непереоформлення дозволу в установленому порядку.

Як вбачається зі змісту наведеної вище норми, у разі невикористання розповсюджувачем зовнішньої реклами наданого місця для прийняття рішення виконавчим комітетом міської ради необхідні дві підстави: 1) невикористання рекламного місця протягом шести місяців, 2) звернення з письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами.

На підставі письмової заявки відповідача, рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 2 від 30.01.2007 р. „Про відміну дозволів на розміщення зовнішньої реклами" скасовано, видані згідно рішення виконкому міськради № 127/5 від 15.03.2006 р., дозволи на розміщення зовнішньої реклами.

Згідно п. 7.1.2 Договору скасування Дозволу  до закінчення строку його дії на підставі рішення виконавчого комітету є підставою для припинення дії Договору.

Таким чином, договір № 75 від 15.03.2006 р. про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних комунальних конструкцій припинив свою дію 30.01.2007 р.

З огляду на наведене, у позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з посиланням на неможливість використання ним рекламних місць зазначивши, що:

-          позивачем не вирішено питання щодо встановлення власника огорожі на ділянках, де планувалося розміщення рекламних конструкцій відповідача та їх демонтажу;

-          відсутній ордер на проведення робіт, пов’язаних з розриттям або тимчасовим пошкодженням існуючого благоустрою.

Однак вказані доводи не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і підтверджено позивачем, огорожа, на якій планувалося розміщення рекламних конструкцій відповідача, не має власника, а розташовується на земельних ділянках, розпорядження якими від імені власника здійснює виконавчий комітет Донецької міської ради. Відповідно, необхідність демонтування огорожі визначається власником земельної ділянки, на якій розташовується споруда. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами  права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно п. 2 Типових правил, місцем розташування рекламного засобу може бути площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надаються розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою).

У даному випадку місцем розташування засобів реклами є площа зовнішньої поверхні споруди - огорожі, що відображено у дозволах №№ 2225, 2227, 2363, 2364, 2365.

Крім того, відповідно до представлених та погоджених з Управлінням генерального плану ескізів, рекламні конструкції початково планувалися відповідачем до розміщення саме на цій огорожі.

Виходячи зі змісту п. 3 Рішення № 127/5 від 15.03.2006 р., ордер оформлюється лише у випадку виконання робіт, пов'язаних з розриттям або тимчасовим пошкодженням існуючого благоустрою та до видачі робочим органом з розміщення зовнішньої реклами дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Як пояснив позивач (протокол судового засідання від 11.06.2007 р.), розмістити рекламні конструкції він планував на огорожах, тому надав до робочого органу заяви з ескізами рекламних засобів з конструктивними рішеннями саме на цих спорудах (огорожі). Одночасно видані дозволи на розміщення зовнішньої реклами передбачають розташування об'єктів реклами на огорожі та не передбачали додаткового демонтажу/зведення огорожі.

До того ж, відповідно до пункту 3 рішення виконкому № 127/5 від 15.03.2006 р., дозволи на розміщення зовнішньої реклами не могли бути виданими робочим органом без відповідного ордеру у разі необхідності у його наявності.

Відповідні дозволи отримані відповідачем 20.03.2007 р. і саме з цього моменту він міг безперешкодно використовувати надані йому рекламні місця.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст.ст. 207, 509, 526, 631, 638 ЦК України, ст. 16 Закону України “Про рекламу”, п.п. 10, 24 “Типових правил розміщення зовнішньої реклами ”, затверджених ПКМ № 2067 від 29.12.2003 р., керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Рекламне агентство “Бенефіт” м. Макіївка на користь Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк, заборгованість в сумі 49 981, 68 грн. витрати за державним митом в 695, 74 грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя