ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2007                                                                                   Справа № 28/177-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді – Тищик І.В.- доповідач

суддів –Сизько І.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі – Чоха Є.О.

за участю прокурора: Косяченко К.В.

за участю представників:

позивач:  Колот В.В.

відповідач-1: Деміденко М.Т.

відповідач-2: не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробудпроект", м. Дніпропетровськ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від  26.04.07р.  у справі № 28/177-07

за позовом: прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави  в особі Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробудпроект",

м. Дніпропетровськ

відповідача-2:товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест-1",

м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору та стягнення 51 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська звернувся з позовом до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання недійсним договору оренди механізмів укладеного між ТОВ “Гідробудпроект” та ТОВ “Будінвест-1” від 01.03.05р. № 24 з моменту укладення; стягнення з ТОВ “Будінвест-1” на користь державного бюджету 51000 грн.; стягнення з ТОВ “Будінвест-1”  на користь ТОВ "Гідробудпроект" 51000 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської  області від 26.04.2007р. у справі № 28/177-07 (суддя Манько Г.В.) провадження по справі було зупинено для направлення   справи до прокуратури Дніпропетровської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач -1 –ТОВ "Гідробудпроект", звернувся з апеляційною скаргою у якій просить скасувати ухвалу господарського суду, а справу передати на розгляд по суті в господарський суд.

На думку відповідача-1, господарський суд  не мав належних та достатніх доказів для зупинення провадження у справі. Докази надані позивачем не повинні мати для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем, відповідачем –2 та прокурором відзив на апеляційну скаргу наданий не був.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи ( у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою     підвідомчістю     господарських     справ     за  захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, які справи підвідомчі господарським судам.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функції на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову у даній справі є вимоги прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави  в особі ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська:

- про визнання недійсним договору оренди механізму укладеного між ТОВ “Гідробудпроект” та ТОВ “Будінвест-1” від 01.03.2005р. № 24 на підставі статей 207, 208 Господарського кодексу України;

-          стягнення з  ТОВ “Будінвест-1”  на  користь   державного   бюджету   51000 грн.;

-          стягнення  з  ТОВ “Будінвест-1”   на   користь  ТОВ “Гідбудпроект”  51000 грн.

Розглядаючи вказаний позов суд першої  інстанції дійшов висновку, що  розгляд у даній справі повинен провадитися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Однак, такий висновок є помилковим, оскільки за своїм правовим змістом цей спір не є господарським і, відповідно, не підвідомчий господарським судам України.

Відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках визначених законом.

Згідно з абз. 4 ч.1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд порушує справи за позовними заявами прокурорів їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави

Відповідно до ст.36-1 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних дій спрямованих на захист у суді інтересів або держави і випадках передбачених законом.

Як зазначено у статті 4 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, що виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій.

Відповідно до змісту цього Закону, Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України, а державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і разом утворюють систему органів державної податкової служби.

Функції державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій визначені у статті 10 вказаного Закону, зокрема, у пункті 11 цієї статті визначено, що державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

З наведеного випливає, що прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави  в особі ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, звертаючись з позовом до підприємств (відповідачів у справі) діяв як орган державної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Відтак, суб'єктний склад та характер правовідносин свідчить про те, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Отже, згідно пункту першого частини першої статті 17 Кодексу   адміністративного   судочинства   України    спори юридичних осіб з органами державної податкової служби щодо визнання угод недійсними підвідомчі адміністративним судам.

У відповідності з пунктом 7 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні, касаційні скарги подання розглядаються в порядку встановленому цим Кодексом.

Відтак, господарський суд Дніпропетровської області здійснюючи розгляд у даній справі за приписами Господарського процесуального кодексу України вийшов за межі своєї компетенції, у зв’язку з чим  оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області для здійснення судового провадження за правилами Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до пункту 6 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101, 103-105 ГПК України,  суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробудпроект", м. Дніпропетровськ задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2007р. у справі № 28/177-07 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий:                                                                           І.В. Тищик

Судді:                                                                                        І.А. Сизько

Т.А. Верхогляд