ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"02" липня 2007 р.                                                                              Справа № 19/219-07

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хим-Агросервіс-Д”, м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства „Райагрохім”, м. Яготин

про стягнення 67032,40 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача – Магур Н. І. (дов. № 48 від 26.06.2007 року);

від відповідача – не з’явився.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Хим-Агросервіс-Д” (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Райагрохім” (далі-відповідач) про стягнення 67032,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 06-О укладеного між сторонами 10.05.2006 року про надання технологічних послуг по обробці сільськогосподарських культур, а саме несплатою відповідачем коштів в сумі 33125,00 грн. за виконані роботи. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов’язання пеню в розмірі 0,5% від суми невиконаної частини зобов’язань за кожен день простроченого платежу за період з 11.10.2006 року по 11.04.2007 року в сумі  30309,38 грн., інфляційні в сумі 2947,32 грн.  та 3% річних в сумі 650,70 грн.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце  розгляду справи ухвалою суду від 04.06.2007 року  в  засідання суду  02.07.2007 року не з’явився,  витребуваних документів не подав, але подав до суду заяву в якій зазначає, що позов визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника.

У зв’язку з зазначеним суд вважає за можливе   відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без його участі  за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог в частині стягнення основного боргу та задоволення позову частково з наступних підстав.

Між  позивачем (за договором-підприємство) та  відповідачем (за договором-господарство) 10.05.2006 року укладено  договір  № 06-О про надання технологічних послуг по обробці сільськогосподарських культур (далі-договір). Предметом договору є надання агротехнологічних послуг підприємством господарству по захисту посівів сільськогосподарських культур від шкідливих організмів на основі застосування високоефективної техніки, технологій, інсектицидів (п. 1.1 договору). Обсяг робіт, приблизний строк виконання та інше сторонами визначено в п. 1.2 договору. Сторони виконуючи предмет договору та взяті на себе зобов’язання, проводять взаєморозрахунки згідно з актами виконаних робіт, які підтверджують  об’єм фактично виконаних робіт по обробці сільськогосподарських культур (п. 3.1 договору). Вартість одного обробленого гектара в грошовій формі складає 25,00 грн. (п. 3.2 договору). Розрахунки здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства до 15 серпня 2006 року (п. 3.3 договору). У випадку несвоєчасного виконання своїх грошових зобов’язань, господарство сплачує підприємству пеню в розмірі 0,5 % від суми невиконаної частини зобов’язань за кожний день простроченого платежу, а також відшкодовує підприємству збитки, завдані неналежним виконанням зобов’язань (п. 4.2 договору).

Сторонами підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг)  № ОУ-0000031  від 21.06.2006 року, № ОУ-0000036  від 26.06.2006 року, № ОУ-0000039  від 29.06.2006 року на загальну суму 33125,00 грн. виконаних робіт, а саме позивач обробив озимі культури   на  площі  461  га, грунт на зяб на площі 428 га, ярі культури на площі 436 га.

Отже позивач зобов’язання за договором виконав належно, що підтверджено доказами наявними в матеріалах справи та не заперечується відповідачем.

Відповідач не оплатив виконані роботи в узгоджені терміни встановлені умовами договору в результаті чого за ним утворилась заборгованість в сумі 33125,00 грн.

За прострочення виконання зобов’язання позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 0,5% від суми невиконаної частини зобов’язань за кожен день простроченого платежу за  період  з  11.10.2006  року  по  11.04.2007  року  в  сумі  30309,38 грн., інфляційні в сумі 2947,32 грн.  та 3% річних в сумі 650,70 грн.

В  судовому   засіданні  представник  позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник  відповідача в судове засідання свого представника не направив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

При вирішені спору судом враховано, що відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 903 статті Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 33125,00 грн.   підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, отже підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/965-ВР від 22.11.1996 року платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в  розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Згідно п. 4 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач. В ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені). У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Щодо стягнення пені нарахованої позивачем в розмірі 0,5% за період з 11.10.2006 року по 11.04.2007 року в сумі 30309,38 грн. позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 2823,34 грн., в  іншій  частині  стягнення  пені  судом відмовлено, оскільки позивачем не вірно проведено нарахування пені, а саме без врахування облікової ставки НБУ встановленої у   відповідний   період  за  який  проводиться  стягнення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, розмір яких складає 2947,32 грн. - інфляційних  та 650,70 грн. - 3% річних, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.    Позов задовольнити частково.

2. Стягнути  з  Відкритого  акціонерного товариства „Райагрохім” (Київська область, м. Яготин,  вул. Сільгосптехніки,  1,  код  05489313,  р/р 16288  в АППБ „Аваль” м. Яготин, МФО 321745) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Хим-Агросервіс-Д”  (03039,  м. Київ,  просп.  Червонозоряний,  119,  код  32822831,                       р/р 1267 в ВАТ Банк „Біг Енергія” м. Київ, МФО 322603) – 33125 (тридцять три тисячі сто двадцять п’ять) грн. 00 коп. основного боргу,  2823 (дві тисячі вісімсот двадцять три)  грн.  34 коп.  пені, 2947 (дві тисячі дев’ятсот сорок сім) грн. 32 коп. інфляційних, 650 (шістсот п’ятдесят) грн. 70 коп. 3% річних  та судові витрати: 395 (триста дев’яносто п’ять) грн. 46 коп. державного мита та 69 (шістдесят дев’ять) грн. 62 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя

Рішення підписано 05.07.2007 року