донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.05.2007 р.                                                                            справа №45/356пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Стойка  О.В.

суддів
Діброви  Г.І. , Шевкової  Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:
Кононенко Я.О. за довіреністю,

від відповідача:
Чапек Т.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державне виробниче підприємство по зовнішньому централізованому водопостачанню "Укрпромводчормет"  м. Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
22.03.2007 року

по справі
№45/356пн (Плотніцький Б.Д.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка

до
Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню "Укрпромводчормет"  м.Донецьк

про
про спонукання до укладення договора

ВСТАНОВИВ

У грудні 2006 року до господарського суду Донецької області з позовною заявою  звернулось  Відкрите акціонерного товариства "Донецькобленерго" (позивач) до Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню "Укрпромводчормет"  м.Донецьк (відповідач) про  спонукання до укладення договору в редакції  постачальника.

Рішенням господарського  суду від 22.03.07р. позов задоволено   частково.

Вимоги позивача про залишення п.7.9 р.7 договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р. в редакції Постачальника та залишенням п.4 додатку 5 до договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р. в редакції Постачальника задоволені. Пункт 7.9 р.7 договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р.  викладено в наступній редакції: „Розмір платежу та резервування обсягу електричної енергії, необхідного для забезпечення електричною енергією на термін дії аварійної броні до повного відключення споживача, визначається відповідно до актів екологічної, аварійної і технологічної броні.” Пункт 4 додатку 5 до договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р. викладено в наступній редакції: „За умови наявності у Споживача погодженої в установленому порядку екологічної та/або аварійної броні, Споживач зобов’язаний протягом перших трьох днів поточного розрахункового періоду здійснити платіж за резервування обсягу електричної енергії на покриття екологічної та/або аварійної броні в наступному розрахунковому періоді на підставі наданого Постачальником рахунка. Сума платежу розраховується Постачальником виходячи із тарифів, які діють на день надання Споживачу рахунку і обсягу електричної енергії в розмірі __-___ КВт.год., який є необхідним для покриття екологічної та/або аварійної броні протягом розрахункового періоду. У разі використання Споживачем зарезервованого обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні, Постачальником електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні, Постачальником електричної енергії здійснюється перерахунок його вартості відповідно до тарифів, які діяли в період використання зарезервованого обсягу електричної енергії.”.

В іншій частини провадження по справі припинено на підставі  п.1 ст.80 ГПК України.

Відповідач не  погодившись  з прийнятим рішенням господарського  суду подав  апеляційну  скаргу в якій просить  скасувати рішення господарського  суду від 22.03.07р. по справі 45/356пн частково, в частині залишення п.7.9. договору постачання  електричної  енергії №5/06-114 від 28.07.06р. в редакції постачальника, та залишення п.4 додатку  5 до договору в редакції постачальника та прийняти  нове рішення, яким  виключити п.7.9. та п. 4 додатку  5  із договору.

Позивач вважає рішення   суду  законним  та  обґрунтованим,  а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з  матеріалів  справи, між сторонами  було  укладено Договір №11 від 07.03.03р. відповідно  до  якого  позивач поставляв  відповідачу електричну  енергію.

Як вбачається з  матеріалів  справи 16.10.06р. позивачем направлено відповідачу проект договору на постачання електричної енергії № 5/06-114 від  28.07.2006р.

Відповідач, 09.11.2006р.повернув договор разом з протоколом розбіжностей  позивачу в  якому запропонував нову редакцію п.2.3.6, 3.1.5, 4.2.1, 4.2.3,, 4.3.1, 4.3.2, 6.1.1, 6.1.3, 7.9, абз.17 п.9.1, п.4 додатку 5 до договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р.

Оскільки  сторони не дійшли згоди  стосовно наступних умов договору:4.2.1 (перший абзац), 4.3.1 (другий абзац), 4.3.2, п.6.1.1 (четвертий абзац), 6.1.3, 7.9, п.4 Додатку №5 договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р. позивач звернувся  до господарського  суду для  укладення договору.

В процесі  розгляду  справи сторони  врегулювали наступні  пункти  договору: п.п. 4.2.1, 4.3.1, 4.3.2, 6.1.1 та 6.1.3.

Господарський  суд дійшов  правильного  висновку, припинивши  провадження  у справі  в частині  спонукання  до  укладення п.п. 4.2.1, 4.3.1, 4.3.2, 6.1.1 та 6.1.3. на підставі п.1 ст.80 ГПК України через відсутність  предмету  спору.

Отже, неврегульованими залишилися умови договору, які викладені в п.п. 7.9 та п.4 Додатку до договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р.

За приписами  п. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарських договорів є обов’язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов’язкового укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику», ст. 275 Господарського кодексу України  встановлено, що  споживання  енергії  можливе  лише  на підставі  договору з   енергопостачальником.

Відповідно до п. 4 ст. 181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

За  вимогами  ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції.

Відповідно до ст.277 Господарського кодексу України, ст.ст. 7, 24,26 Закону України «Про електроенергетику»додержання  вимог Правил  користування  електричною  енергією, затверджених  Постановою НКРЄ від 31.07.96р. №28 у редакції Постанови НКРЄ від 22.08.02р. від №928 (надалі-Правила) є  обов»язковим для  суб»єктів  електропостачання.

В апеляційній   скарзі відповідач просить  скасувати рішення господарського  суду від 22.03.07р. по справі 45/356пн частково, в частині залишення п.7.9. договору постачання  електричної  енергії №5/06-114 від 28.07.06р. в редакції постачальника, та залишення п.4 додатку  5 до договору в редакції постачальника та прийняти  нове рішення, яким  виключити п.7.9. та п. 4 додатку  5  із договору.

Позивач наполягає  на  викладенні  п.7.9 р.7 Договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р. в наступній редакції: „Розмір платежу та резервування обсягу електричної енергії, необхідного для забезпечення електричною енергією на термін дії аварійної броні до повного відключення споживача, визначається відповідно до актів екологічної, аварійної і технологічної броні.”

Відповідач  проти  зазначеного  пункту Договору  заперечує та  наполягає  на  його  виключені.

Судова  колегія вважає  зазначені   вимоги  відповідача  необґрунтованими, оскільки зазначення величини екологічної, аварійної і технологічної броні є невід’ємною частиною договору, оскільки  специфіка   підприємства споживача  вимагає  встановлення  броні.

Розмір платежу за резервування обсягу електричної енергії, необхідного для забезпечення електроенергією на термін дії аварійної броні визначається відповідно до погодженої сторонами та зазначеної в акті величини аварійної броні і тарифів, які діють на день надання споживачу рахунку.

Отже  суд  першої  інстанції  дійшов  правильного  висновку  залишивши  п. 7.9. р.7 Договору  в редакції  позивача.

Пункт 4 додатку 5 до Договору про постачання електроенергії №5/06-114 від 28.07.2006р. позивач  пропонує  викласти в наступній редакції: „За умови наявності у Споживача погодженої в установленому порядку екологічної та/або аварійної броні, Споживач зобов’язаний протягом перших трьох днів поточного розрахункового періоду здійснити платіж за резервування обсягу електричної енергії на покриття екологічної та/або аварійної броні в наступному розрахунковому періоді на підставі наданого Постачальником рахунка.

Сума платежу розраховується Постачальником виходячи із тарифів, які діють на день надання Споживачу рахунку і обсягу електричної енергії в розмірі __-___ КВт.год., який є необхідним для покриття екологічної та/або аварійної броні протягом розрахункового періоду.

У разі використання Споживачем зарезервованого обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні, Постачальником електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні, Постачальником електричної енергії здійснюється перерахунок його вартості відповідно до тарифів, які діяли в період використання зарезервованого обсягу електричної енергії.”.

Відповідач  проти включення зазначеного  пункту в зміст  Договору також заперечує  та  посилається на  те, що  він  є  підприємством  житлово-комунального  господарства та у відповідності до п. 6.6. Правил  користування  електричною  енергією він  має право на оплату обсягу спожитої електричної енергії один раз по фактичним показникам засобів обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим.

Зазначені  доводи відповідача судовою  колегією  не можуть  бути прийняті, оскільки п. 6.6 Правил стосується проведення  оплати вартості спожитої електричної енергії, а не аварійної та екологічної броні, оплата якої для будь-яких споживачів електричної енергії здійснюється на умовах передоплати відповідно до п. 6.9 Правил.

Посилання  відповідача на ст.20 Закону України «Про  електроенергетику»також не спростовує висновку суду, оскільки ії  вимоги регулюють  порядок фінансування екологічної  броні у разі несплати  або  неповної сплати відповідачем  спожитої електроенергії, а не встановлює такий  порядок взагалі.

Отже  судова  колегія  вважає  вірним  висновок Господарського  суду про  прийняття  спірних  пунктів Договору  у редакції  позивача.

За встановлених обставин доводи апеляційної  скарги є безпідставними та не спростовують висновку суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від  22.03.07р по справі №45/356пн ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на відповідача  по справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного виробничого  підприємства по  зовнішньому централізованому водопостачанню "Укрпромводчормет"  м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 22.03.07р по справі №45/356пн залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 22.03.07р по справі №45/356пн  –без змін

Головуючий          О.В.  Стойка

Судді:          Г.І.  Діброва

Т.А.  Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС