ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.07 р.                                                                               Справа № 17/315

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При секретарі судового засіданні  Бєліковій Н.А.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача   не з’явився

від відповідача-1   не з’явився

від відповідача-2   не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Товариство з обмеженою відповідальністю „Флагман” м. Брянка

До відповідача-1   Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк

До відповідача-2   Державного відкритого акціонерного товариства „Стахановпромтранс” м. Стаханов

про стягнення 8471 грн. 35 коп.

СУТЬ СПОРУ:                                    В судовому засіданні 07.02.2007р.  оголошувалась перерва до 26.02.2007р., відповідно до ст.77 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Флагман” м. Брянка звернулось з позовом до Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк та до Державного відкритого акціонерного товариства „Стахановпромтранс” м. Стаханов про стягнення 8471 грн.        35 коп. безпідставно отриманих грошових коштів з ДП „Донецька залізниця”.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спірна сума була списана з особового рахунку позивача без його згоди та за відсутністю достатніх на те підстав; на договір № 277 від 28.02.2005р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, додаткові угоди до договору, договір № 828 від 13.07.2000р. про транспортне обслуговування, відомість обліку розрахунків по платежам за надані транспортні послуги, платіжні документи, при цьому посилається на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Позивач надав письмові пояснення від 26.12.2006р. та від 07.02.2007р., якими конкретизував позовні вимоги, вважає, що строк позовної давності ним не пропущено, посилаючись при цьому на ст. 258 Цивільного кодексу України та ст.ст. 175, 315 Господарського кодексу України.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, посилаючись на їх безпідставність, а також на те, що дії залізниці відповідають вимогам договору № 277 від 28.02.2005р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. Також відповідач у відзиві на позов та у доповненні від 25.12.2006р. заявив, на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України, про застосування позовної давності до вимог позивача, посилаючись на порушення останнім встановленого шестимісячного строку позовної давності.

Відповідач-2 надав письмове пояснення від 06.02.2007р., проти позовних вимог заперечує, вважає себе неналежним відповідачем, оскільки плата за користування вагонами ним не нараховувалась та не списувалась.

Згідно розпорядження заступника голови господарського суду Донецької області від 04.12.2006р. справу передано на розгляд судді Ломовцевій Н.В.

Строк розгляду справи продовжено за клопотанням сторін відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні були досліджені оригінали пам’яток про користування вагонами (контейнерами) з 07.11.2005р. по 16.11.2005р. №№ 17362, 17363, 17364, 17365,   відомість плати за користування вагонами (контейнерами) № 114002 від 17.11.2005р. та довіреність ЯКГ № 060277 від 01.11.2005р.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем-1 укладено договір № 277 від 28.02.2005р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (далі: Договір), на підставі якого залізниця проводить організацію перевезень вантажів позивача, а позивач проводить розрахунки за перевезення та надані послуги залізницею. Згідно довідок від 28.02.2005р. позивачу присвоєно код № 7203 для прийому та відправки вантажів по Попаснянській виробничій ділянці Луганської дирекції ж.д перевезень та відкрито особовий рахунок № 7990830 в Попаснянському ТЕХПД для розрахунків за перевезення вантажів.

Згідно п. 2.2 договору відповідач зобов’язався приймати до перевезення та видавати вантажі позивача, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери).

Відповідно до умов договору залізницею на ст. Стаханов були надані під вивантаження вагони №№ 65690570, 67375326, 60613338, 64166531. Вивантаження вугілля відбувалось з 20 год. 00 хвил. 07.11.2005р. по 17 год. 30 хвил. 16.11.2005р., що підтверджується пам’ятками про користування вагонами (контейнерами) з 07.11.2005р. по 16.11.2005р. №№ 17362 (вагон № 65690570), 17363 (вагон № 67375326), 17364 (вагон № 60613338), 17365 (вагон № 64166531). На підставі перелічених пам’яток, згідно відомості  плати за користування вагонами (контейнерами) № 114002 від 17.11.2005р. позивачу нараховано плату за користування вагонами в сумі 9388 грн. (по 2347 грн. за кожний вагон). Зазначені пам’ятки та відомість підписані представниками ст. Стаханов ДП „Донецька залізниця” та директором ТОВ „Флагман” Мальцевим О.В., який діяв на підставі довіреності ЯКГ № 060277 від 01.11.2005р., без зауважень.

У п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458 (далі: Правила) зазначено, що у разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов’язаний підписати відомість із зауваженнями.

Беручи до уваги факт підписання позивачем зазначених вище пам’яток та відомостей без жодного зауваження, суд дійшов висновку, що позивач погодився із нарахуванням плати за користування вагонами в сумі 9388 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами – суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Згідно п. 4 Правил відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під’їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам’ятці, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

На підставі п. 2.6 Правил та п. 3.2 договору залізниця списує відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, штрафи) з особового рахунку позивача на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) в міру надходження розрахункових документів за здійснені перевезення і надані послуги.

Відповідно до ч. 3 п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 864/5085 відомості про надання послуг та їх вартість, підтверджуються підписами працівника станції і платника (у даному випадку – позивача).

19.11.2005р. залізницею було списано з особового рахунку позивача 11265,60 грн., в тому числі 847,35 грн. (сума позову) разом з ПДВ – 1877,60 грн. на підставі відомості  плати за користування вагонами (контейнерами) № 114002 від 17.11.2005р.

Враховуючи викладене вище, те, що позивач підписав пам’ятки про користування вагонами (контейнерами) з 07.11.2005р. по 16.11.2005р. №№ 17362, 17363, 17364, 17365 та   відомість плати за користування вагонами (контейнерами) № 114002 від 17.11.2005р. без жодного зауваження, чим погодився із нарахуванням плати за користування вагонами в сумі 9388 грн. – списання залізницею спірних грошових коштів з особового рахунку ТОВ „Флагман” відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору № 277 від 28.02.2005р.

Статтею 257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності встановлений у три роки. Виходячи із умов ч. 1 ст. 258 Законом до окремих зобов’язань може бути встановлена спеціальна позовна давність, як скорочена, так і більш тривала.

Виходячи із умов ст. 26 Закону України „Про залізничний транспорт” порядок і  терміни складання актів, пред'явлення і розгляду претензій та позовів визначаються  Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту, зокрема, з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення позову.

19.11.2005р. позивачу було відомо про списання коштів в якості плати за користування вагонами і тому у нього відсутні поважні причини пропуску зазначеного строку для звернення до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив  позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові.

Згідно п. 1 договору № 828 від 13.07.2005р., укладеного між позивачем та відповідачем-2, останній здійснював перевезення вагонів, що прибувають та відправляються на адресу ТОВ „Флагман” зі ст.Стаханов Донецької залізниці до фронтів навантаження-вивантаження та назад на ст.Стаханов Донецької залізниці. Даний пункт договору відповідає п. 15 договору № 3/55 від 29.11.2004р., укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2.

Стосовно відповідача-2, позивачем не заявлено до нього жодної вимоги і у судовому засіданні представник ТОВ „Флагман” повідомив, що не наполягає на позові щодо Державного відкритого акціонерного товариства „Стахановпромтранс”, що зафіксовано протоколом судового засідання від 07.02.2007р.

Таким чином позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 257, 258, 267 Цивільного кодексу України, ст. 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, Правил розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 864/5085, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд

В И Р I Ш И В :

У задоволені вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Флагман” м. Брянка    до Державного підприємства „Донецька залізниця” та до Державного відкритого акціонерного товариства „Стахановпромтранс” м. Стаханов про стягнення 8471 грн.        35 коп. безпідставно отриманих грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя                                                                         Ломовцева Н.В.