ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"01" червня 2007 р.                                        Справа № 2/128а

09 год. 10 хв.

за позовом:                      прокурора Новгород-Сіверського району в інтересах держави в особі

управління Пенсійного фонду  України в Новгород-Сіверському районі

Чернігівської області

16000,  м. Новгород-Сіверський, вул. Б. Майстренка, 6

до :                               товариства з обмеженою відповідальністю „Промінь”

16013, с. Будо-Вороб”ївка  Новгород-Сіверського району

про                               стягнення  19231,69 грн.

Суддя Михайлюк С.І.

Секретар           Пищолка А.Г.

Представники сторін:

від позивача:  Голуб Г.М.

Від відповідача: Олексієнко В.В.

Прокурори Кушнір Л.В., Козакова І.М.

Заявлено позов про стягнення з відповідача  19036,10 грн. боргу зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період червень 2006р. –січень 2007р., 124,96 грн. –фінансових санкцій та 70,63 грн. пені.

У судовому засіданні позовні вимоги підтримані.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, пояснив у судовому засіданні 18.04.2007р., що зухвалю господарського суду Чернігівської області у справі № 16/189 відстрочено виконання постанови суду у цій справі від 17.07.2006р. до 01.06.2007р., поточні платежі сплачені.

Після оголошеної 29.05.2007р. перерви в судове засідання 01.06.2007р.  представники сторін та прокурор не з’явилися, причин не повідомили. Згідно з ч. 2 ст. 128 КАСУ суд дійшов висновку про розгляд справи.

Дослідивши матеріали, суд,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003р. (далі –Закон–1058) відповідач як платник повинен сплачувати страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальниками відповідно до п.1 ч.1 ст.14 цього Закону-1058 є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону–1058 страхувальники, яким є відповідач, зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно до п.5.1.4. Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003. (далі - Інструкція), нараховані  за  відповідний базовий звітний період, а саме календарний місяць, страхові внески сплачуються платниками  не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати, на суми яких нараховуються страхові внески.

Ст.1 Закону–1058 дано визначення поняття страхових внесків, як коштів відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, які сплачені згідно із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 2 ,3   ст. 106 Закону  суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій; територіальні органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом;  у разі    якщо    страхувальник,    який    одержав    вимогу територіального  органу  Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку,  а  також  у  разі  якщо  страхувальник  узгодив вимогу,  але  не  сплатив  узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги,  відповідний орган Пенсійного  фонду  звертається  в  установленому законом порядку і подає  вимогу  про  сплату  недоїмки  до  відповідного  підрозділу державної   виконавчої   служби.   У   зазначених  випадках  орган Пенсійного  фонду  також  має  право   звернутися   до   суду   чи господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.  У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до   господарського   суду   передбачені   законодавством   заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Закону –1058 за  рахунок  сум,  що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки,  погашаються суми  недоїмки,  пені  та фінансових санкцій у порядку календарної черговості  їх  виникнення.  У  разі,   коли   страхувальник   має несплачену  недоїмку,  пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків,  ці суми зараховуються  в  рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Згідно з розрахунками загальна сума страхових внесків відповідача за період червень 2006р. –січень 2007р. становить  19337,36 грн.  Згідно з рішенням позивача  від 12.09.2006р. № 207 до  відповідача  застосований штраф у розмірі 847,51 грн. та пеня –458,68 грн. згідно з п. 2 ч. 9 ст. 106  Закону  1058.Рішення одержане відповідачем  15.09.2006р. та не оскаржене.

09.03.2007р. відповідачем одержана вимога  позивача про сплату боргу від 06.03.2007р. № Ю-17 на загальну суму боргу 29571,89 грн. (недоїмка із внесків –21958,86 грн., фінансові санкції –5374,96 грн., пеня –2238,07 грн.). Вимога не оскаржена.

За твердженням позивача несплачена сума страхових внесків за цей період становить 19036,1 грн. Водночас  відповідачем  платіжними дорученнями № 203 від 19.12.2006р. № 1 від 26.01.2007р. сплачено внесків відповідно за листопад 2006р. у розмірі 1265,99 та за грудень 2006р. у розмірі 3249,66 грн.

Як випливає з пояснення позивача  від 23.05.2007р. № 1226/06-15 з 1265,99 грн. позивач зарахував 247,79 грн. (страхові внески 1-2%) за листопад 2006р., а сума у розмірі 1018,2 грн.  перерахована  на інший рахунок (6,46%)   та погашено борг по страхових внесках за частину грудня 2005 року; з 3249,66 грн.   позивач зарахував лише 594,92 грн. (страхові внески 1-2%, фінансові санкції та пеня) за грудень 2006р., решта суми зарахована в погашення боргу  по страхових внесках за  грудень 2005р.- січень 2006р.

Однак,  ухвалою господарського суду Чернігівської області  від 19.10.2006р.  у справі № 16/189, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2006р.,  до 01.06.2007р.  відстрочено виконання постанови суду від 17.07.2006р. по справі № 16/189 щодо стягнення з відповідача на користь позивача 25837,1 грн. боргу станом на 01.04.2006р., з яких 16299,86 грн. –борг по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  за період серпень 2005р. –березень 2006р.

Приймаючи до уваги  надану судом відстрочку  виконання судового рішення, обов’язковість виконання рішень судів, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача за період  червень 2006р. –січень 2007р.   має визначатися з врахуванням коштів, сплачених платіжними дорученнями від 19.12.2006р. № 203 та від 26.01.2007р. № 1.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем по страхових внесках на загальнообов’язкове  держане пенсійне страхування за цей період становить 15363,16 грн.

Не сплачена відповідачем сума заборгованості з  фінансових  санкцій  та пені по рішенню позивача № 207 від 12.09.2006р. (спір щодо таких сум не виникав)  становить     124,96 грн. та 70,63 грн.

Акт звірки розрахунків між сторонами не може бути доказом періоду заборгованості, оскільки такий період спростовується  платіжними дорученнями, які є первинними документами по відношенню  до акту звірки.

Сплата страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування Законом –1058 не поставлена в залежність від перерахування платником  коштів лише на певний  вид рахунку.

Оскільки  ухвала господарського суду Чернігівської області від 19.10.2006р. у справі № 16/189  про відстрочку виконання постанови суду від 17.07.2006р. набрала законної сили 18.12.2006р. кошти, перераховані позивачем  на оплату страхових внесків  платіжними дорученнями  від 14.11.2006р. № 182, від 30.11.2006р. № 194, від 20.10.2006р. № 157, від 26.09.2006р. № 143,  від 17.06.2006р. № 108, від 29.08.2006р. № 127, не можуть бути зараховані позивачем в оплату боргу за період  червень 2006р. –січень 2007р. (ч. 5 ст. 106 Закону -1058).

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково,  з відповідача на користь позивача слід стягнути 15363,16 грн. боргу зі сплати  страхових внесків на загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування,  124,96 грн. штрафних санкцій, 70,63 грн. пені,

Враховуючи викладене, а також ст.ст. 69-72, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути   товариства з обмеженою відповідальністю „Промінь” (Новгород-Сіверський район, с. Буда-Вороб”ївка,  р/р в   Н-Сіверському відділенні ощадбанку № 3048,  код 30829348) на користь управління Пенсійного Фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області   (м. Новгород-Сіверський, вул. Б. Майстренка, 6, код 14254052  р/р 303, р/р 303 в Новгород-Сіверському відділенні ВАТ „Державний ощадний банк України” № 3048, МФО 343143) -  15363,16 грн.  боргу зі сплати страхових внесків, 124,96 грн. фінансових санкцій, 70,63 грн. - пені.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова  набирає законної сили згідно з ст. 254 КАСУ. Постанова може бути оскаржена  до

Київського апеляційного адмінстративного  суду в порядку і строки, що передбачені ст. 186 КАСУ.

Суддя                                                                                     С.І. Михайлюк