ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.07 р.
Справа № 20/86

Суддя господарського суду Донецької
області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Маріупольського
трамвайно-тролейбусного управління, м. Маріуполь

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Тополіне

про
стягнення 3212,71 грн.

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької
області звернулось Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління, м.
Маріуполь, із позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1, с. Тополіне, про
зобов'язання відповідача сплатити 3212,71 грн. - вартість заборгованості за
договором про надання послуг водіям орендних автобусів у 2000 році від
22.09.2000 р., що утворилася у період з березня 2004 р. по вересень 2005 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
надав суду копії вищезазначеного договору із доповненнями та змінами, договору
оренди транспортного засобу від 22.09.2000 р. із угодою про внесення змін,
процесуальних документів по справі № 11/16, розрахунок заборгованості.

Відповідач позову не визнав,
звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсними
вищезазначених договорів, посилаючись на їх невідповідність вимогам закону, на
приписи ст. 153 Цивільного Кодексу УРСР, ст.ст. 203, 209, 215, 216, 638, 760,
767, 798, 799, 901 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 180, 207, 284
Господарського Кодексу України.

У поясненнях від 25.05.07 до
зустрічного позову позивач за зустрічним позовом позивач зазначив, що спірні
договори повинні бути визнані недійсними у відповідності до ст. 229 Цивільного
Кодексу України як вчинені під впливом помилки.

Ухвалою суду зустрічний позов
прийнято судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідач за зустрічним позовом
письмового відзиву по його суті суду не надав.

Судом дозволено клопотання сторін
про продовження строку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

22 вересня 2000 р. між сторонами
укладений договір оренди транспортного засобу (далі -Договір), згідно п.1.1 якого
орендодавець передає, а орендар приймає в оренду автобус марки Лаз 52523,
держномер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, № двигуна НОМЕР_3 1995р. випуску,
балансової вартості 26 773,78грн. станом на 01.07.2000р.

Передача майна в оренду
оформлюється приймально-здаточним актом, який є невід`ємною частиною даного
договору з обов`язковим відображенням в ньому технічного стану автобусу, його
комплектності (п. 1.2 Договору).

Орендар зобов`язаний сплачувати
орендну плату в розмірі 2000,00грн. (з врахуванням ПДВ) в місяць. Орендну плату
з 01.09.1998р. вносити щодекадно у касу тролейбусного депо. Розмір орендної
плати може бути змінений з врахуванням інфляції та індексації (п.2.12
Договору).

Орендар має право зменшувати розмір
орендної плати на період проведення капітального ремонту двигуна та коробки
передач ( до 14 днів), топливного насосу (до 5 днів). Розмір орендної плати за
період ремонту визначається орендодавцем та складає__грн. в день. Факт
проведення ремонту або ТО повинен бути підтверджений відповідними документами
(п. 3.5 Договору).

В свою чергу, орендодавець
зобов`язаний передати орендарю автомобіль у технічно справному стані та належно
укомплектованим (п.4.1 Договору).

Орендодавець зобов`язаний
зменшувати розмір орендної плати у випадках, обумовлених в п. 3.5 даного
договору (п.4.2 Договору).

Даний договір укладений на строк до
22.09.2005р. (п. 8.1 Договору).

Угодою  про внесення змін до договору оренди
транспортного засобу внесено зміни до п. 1.1 Договору від 22.09.2000р., а саме:
„Орендодавець передає, а орендар приймає в оренду автобус марки Лаз 52523
держномер НОМЕР_4”.

01.10.2000р. внесені зміни та
доповнення до розділу 2, п. 3.5, доповнено розділ 3 п. 3.6 та розділ 7 п. 7.5
Договору оренди транспортного засобу від 22.09.2000р.

Так, зокрема п. 3.5 викладено у
наступній редакції: „ Зменшувати розмір орендної плати на період проведення
капітального ремонту двигуна та коробки передач (до 14 календарних днів);
топливного насосу ( до 5 календарних днів); мостів та сцеплення (до 2
календарних днів); ТО-2 ( до 2 календарних днів); заміни двигуна ( до 10
календарних днів); капітального ремонту кузову (до 10 календарних днів). Розмір
коректировки орендної плати  здійснюється
за формулою: затверджена орендна плата на місяць  ділиться на кількість календарних днів у
звітному місяці (28-31). Наприклад: 2000:30*5=333,33грн. Факт проведення
ремонту (обслуговування) повинен бути підтверджений відповідними документами”.

Розділ 3 доповнено п. 3.6
наступного змісту: „ Зменшувати розмір орендної плати орендарю у випадку
залучення його виконкомом міськради до участі без оплати у загальноміських
заходах виходячи з фактично виконаної транспортної роботи та затвердженої
орендодавцем вартості одного кілометра пробігу та одної години. Факт виконання
роботи повинен бути затверджений відповідними документами (лист виконкому
міськради, шляховий лист та розрахунком витрат)”.

Договір від 22.09.2000р. підписано
обома сторонами без розбіжностей.

22 вересня 2000 р. позивачем за
первісним позовом (ТТУ) та відповідачем (Водій) укладено договір про надання
послуг водіям орендних автобусів у 2000 р. (далі-Договір про надання послуг).

Згідно із п. 1.1 зазначеного
договору, “Орендодавець” передає, а “Орендар” приймає в оренду автобус марки
ЛАЗ 52523, держномер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, № двигуна НОМЕР_3, 1995 р.
випуску, балансовою вартістю 26773, 78 грн.,
станом на 1.07.2000р.

Розділом 2 Договору про надання
послуг визначені обов'язки ТТУ та Водія, а також види обов'язкових та
додаткових послуг, їх вартість.

Пунктом 2.2.7 цього договору
передбачено, що Водій зобов'язаний щомісяця до 10 числа наступного за звітним
місяця здійснювати плату за надані послуги.

Відповідно до п. 5.1. Договору про
надання послуг, він набирає чинності з дня підписання та діє протягом строку
основного договору оренди.

Доповненнями та змінами до договору
про надання послуг сторони збільшили розмір плати, яку водій з первісним
позовом здійснює за надані послуги.

За змістом Договору оренди та
Договору про надання послуг, з боку Орендаря та
Водія вони укладені громадянином ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем.

Суть первісного позову полягає у
вимогах про стягнення з відповідача 3212,71 грн. - суми заборгованості за
Договором про надання послуг, що, на думку позивача за первісним позовом,
утворилась у період з березня 2004 р. по вересень 2005 р.

Суть зустрічного позову полягає у
вимогах про визнання вищезазначених договорів недійсними у відповідності до
ст.229 Цивільного кодексу України як таких, що вчинені під впливом помилки.

Згідно із ст.4-2) Господарського
процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного
кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах
змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Статтею ст.33 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Ніякі докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За своєю правовою природою договір
оренди транспортного засобу від 22.09.2000 р. є договором найму, за яким
наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування
за плату на певний строк.

Вищезазначений договір був об'єктом
дослідження господарських судів при розгляді справи № 11/16, апеляційної та
касаційної скарг по даній справі.

При цьому, у рішенні господарського
суду Донецької області від 19.07.06 р. по справі № 11/16, яким задоволені
позовні вимоги Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління до Приватного
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5027,96 грн. - суми орендної плати за
договором оренди, відсутні висновки про недійсність або неукладеність
зазначеного договору.

Відсутні такі висновки й в
постанові Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.06 р. по справі
№ 11/16, якою вищезазначене рішення залишене без змін.

У постанові Вищого господарського
Суду України від 07.12.06 р. по справі № 11/16 зазначено, що задовольняючи
вимоги позивача по первісному позову, суди першої та апеляційної інстанції
повно та всебічно з'ясували всі суттєві обставини справи, що мають значення для
вирішення спору виходячи з доведеності позивачем факту невиконання відповідачем
зобов'язання по сплаті орендних платежів в порядку, строки та розмірі,
встановленому умовами договору.

Відповідно до ст. 35 Господарського
Процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду
(іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї
справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті
самі сторони.

За своєю правовою природою, договір
про надання послуг водіям орендних автобусів у 2000 р. є договором про надання
послуг, за яким одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч. 1 ст.
901 Цивільного кодексу України)

Позивач за зустрічним позовом
просить суд визнати спірні договори, що укладені 22.09.2000 р., недійсними в
силу ст. 229 Цивільного Кодексу України як такі, що вчинені під впливом
помилки.

Застосування позивачем у якості
правової підстави позовних вимог про визнання недійсними договорів норми права,
яка не діяла на момент укладення цих договорів, не можна вважати обґрунтованим.

Згідно зі ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право
виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних
інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і
про це є клопотання заінтересованої сторони.

Від позивача за зустрічним позовом
клопотання про вихід за межі позовних вимог до суду не надходило.

За даних обставин, суд дійшов
висновку про те, що задоволення зустрічного позову з підстав, визначених
позивачем за зустрічним позовом, та в силу ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України й встановлених господарськими судами при вирішенні справи №
11/16 фактів є неможливим, у зв'язку з
чим у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити.

В обґрунтування первісного позову
позивачем надані суду копії договору оренди із угодою про внесення змін до
нього, договору про надання послуг із доповненнями та змінами, претензії,
розрахунок суми заборгованості.

Ухвалами суду від 17.04.07 р.,
10.05.07 р., 15.05.07 р., 11.06.07 р. позивач за первісним позовом був
зобов'язаний надати суду, зокрема, документи про обсяг наданих послуг, які
позивачем не були надані.

Згідно із ст. 901 Цивільного
Кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.

Відповідно до ст. 902 зазначеного
кодексу, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених
договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг
на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за
порушення договору.

За змістом наведених норм права,
п.п. 1.1, 2.2.7 Договору про надання послуг, відповідач за первісним позовом
зобов'язаний сплатити послуги позивача, які ним реально надавалися.

Позивачем за первісним позовом не
надано суду документів в обґрунтування факту та обсягу надання відповідачеві у
березні 2004 р. - вересні 2005 р. послуг, перелік яких передбачений Договором
про надання послуг.

За даних обставин, у задоволенні
первісного позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати по справі
покладаються на сторін в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу  України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову
Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління до Приватного підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 3212,71 грн. - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
Приватного підприємця ОСОБА_1 до Маріупольського трамвайно-тролейбусного
управління про визнання недійсними договору оренди транспортного засобу від
22.09.2000 р. та договору про надання послуг водіям орендних автобусів у 2000
р. від 22.09.2000 р. - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошена 20.06.07 р.

Повний текст рішення підписано 25.06.07 р.

Суддя

Надруковано
3 примірн.:

1
- позивачу,

1
- відповідачу,

1
- у справу