ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.
№ 14/85

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.,

Коробенко Г.П.

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні касаційну
скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова
компанія "Едельвейс”

на  постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 року

у справі
№ 14/85 господарського суду Луганської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова
компанія "Едельвейс”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотех”

про
стягнення 233053грн. збитків

За участю представників сторін:

позивача:          Чертенков С.О. дов. від 18.08.2005 року,

відповідача:      Зинкин Н.В. дов. № 1 від 09.03.2006 року,

Славгородський Ю.М. - директор

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 17.04.2006 року у справі № 14/85 (суддя Лісовицький Є.А.) позов задоволено. Стягнуто  з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотех” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія "Едельвейс” збитки: вартість пошкодженого резервуару 52800грн., вартість капітального ремонту АЗС 177401грн., витрати на виготовлення проектно-кошторисної документації 2132грн., витрати на здійснення дефектоскопії та інших досліджень Експертно - діагностичною науково-дослідницькою лабораторією вантажопідйомних машин та промислових споруд 720грн., витрати на сплачене держмито 2330,53грн., витрати на сплачене інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118грн., витрати на послуги адвоката 50000грн.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 року (судді: Баннова Т.М., Єжова С.С., Парамонова Т.Ф.), вказане рішення місцевого господарського суду скасовано. У задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія "Едельвейс" на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю “Екотех” 1165,27грн. витрат по сплаті держмита за апеляційною скаргою. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю “Екотех” з Державного бюджету України 0,28грн. держмита, що зайво сплачено при зверненні з апеляційною скаргою за платіжним дорученням від 28.04.2006 року № 941.

Позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 року, а рішення господарського суду Луганської області від 17.04.2006 року у справі № 14/85 залишити в силі, мотивуючи касаційну скаргу тим, що постанова апеляційної інстанції незаконна та необґрунтована, а тому прийнята у зв'язку  з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач відзив на касаційну скаргу суду не надав.

Розпорядженням виконуючого обов’язки Заступника Голови Вищого господарського суду України Першикова Є.В. від 21.05.2007р., у зв’язку з відпусткою судді Фролової Г.М. для перегляду в касаційному порядку справи № 14/85, призначеної до розгляду на 22.05.2007р., утворено колегію суддів у складі: головуючого –судді Муравйова О.В., суддів –Полянського А.Г., Коробенка Г.П.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи позивачем у 2003 році у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромресурси" було придбано резервуар Р-40 "Д" заводський №16, виробником якого є Селідовська ВК-82, дата виготовлення –серпень 2003 року.

Судами також встановлено, що на підставі усної домовленості сторін відповідачем надані позивачу послуги з підготовки та заповненню резервуарів (ємностей) для зберігання паливно-мастильних матеріалів інертним газом на АЗС у смт. Марковка Луганської області.

Факт надання послуг підтверджено матеріалами справи, зокрема,  актом від 30.11.2004 року встановлено, що відповідно до технічної документації , тиск газу у міжстінному просторі резервуару інертним газом доведено до 0,02МПа, спаду тиску протягом доби не було.  В акті також зазначено, що міжстінний простір резервуарів АЗС підготовлено відповідно до вимог документації та резервуари можуть бути введені в експлуатацію.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з акту технічного стану резервуару двостінного секційного підземного Р-40 "Д" заводський №16, складеного Експертно-діагностичною науково-дослідницькою лабораторією вантажопідйомних машин та промислових споруд Східноукраїнського національного університету ім. В.Даля вбачається, що візуально-оптичний та інструментальний контроль фізичного стану внутрішньої поверхні лівої секції резервуару показав, що внутрішнє днище та обечайка, що до нього примикає отримали значні остаточні деформації у вигляді випучин, величина яких багатократно перевищує значення, що допускається, утворення випучин супроводжується появою тріщин у зварювальних швах днища та обечайки.  Причиною вказаних вище остаточних деформацій, є значне перевищення тиску у просторі між зовнішньою та внутрішньою стінкою двостінного резервуару порівняно із значенням, що допускається. Отже, актом встановлено аварійний стан резервуару Р-40 заводський № 16.

Проте, судом першої інстанції не враховано те, що на час проведення  випробувань резервуару Р-40 заводський № 16 у Експертно-діагностичної науково-дослідницької лабораторії вантажопідйомних машин та промислових споруд Східноукраїнського національного університету ім. В.Даля не було відповідного дозволу, оскільки термін дії дозволу № 135.02.30 –31.62.3 закінчився 12.02.2005 року.

Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, отримання нового дозволу у травні 2005 року не змінює факт відсутності у Лабораторії дозволу на час проведення випробування.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 14.07.2006р., по справі було призначено  судову експертизу, проведення якої доручено ДП “Луганський експертно-технічний центр”. Згідно висновку причиною пошкодження резервуару міг бути тиск більше ніж 0,32 кгс/см2 (0,032МПа). Тиск 0,2 кгс/см2 (0,02 МПа) деформацію металу резервуару не міг спричинити.

Доказів наповнення відповідачем міжстінного резервуару за тиском, що перевищує зазначений експертом, до матеріалів справи не додано.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду також відзначає, що висновок Лабораторії, наданий без відповідного доручення суду, не може оцінюватись як висновок експерта у розумінні ст.ст.41, 42 ГПК України, оскільки призначення судової експертизи є прерогативою суду, з огляду на що апеляційним судом було правомірно взято до уваги лише висновок ДП “Луганський експертно-технічний центр”.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог позивача.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

З огляду на викладене, касаційна інстанція вважає, що постанова у справі прийнята у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Відповідно до ст.ст.85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутніх представників сторін  оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова

компанія "Едельвейс" залишити  без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007р. у справі № 14/85 Господарського суду Луганської області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                    Муравйов О.В.

Судді                                                                                             Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.