ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2007 р.                                                                   Справа № 12/297

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі

До товариства з обмеженою відповідальністю “Мальва і Ко” м. Чернівці

Про стягнення 10832,90 грн.

Суддя А.А.Бутирський

Представники:

Від позивача: Войткова З.Г. - головний спеціаліст, довіреність від 10.01.2007р.

Від відповідача: Долгіх К.В.  –юрисконсульт, довіреність від 01.10.2006р.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому  районі звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Мальва і Ко” м. Чернівці про стягнення 10832,90 грн., у тому числі 1633,90 заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за червень-липень 2006 року та 9199,00 грн., що донараховані за актом перевірки від 26.07.2006 року.

Ухвалою суду від 25.12.2006 року розгляд справи відкладався на 22 січня 2007 року у  зв’язку з клопотанням відповідача.

Відповідач в усній формі позов визнав.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Із розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за червень-липень 2006 року вбачається, що у відповідача існує недоїмка із сплаті страхових внесків у сумі 1633,90 грн.

26.07.2006 року позивачем проведено перевірку відповідача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати внесків (збору) на обов’язкове державне пенсійне страхування, про що складено відповідний акт за №90. Даним актом виявлено недоїмку відповідача за період з січня 2005 року по травень 2006 року у сумі 9199,01 грн. Вказаний акт підписано відповідачем без будь-яких заперечень.

На підставі вказаного акту позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату боргу №234 від 13.11.2006 року, яка залишена останнім без задоволення і до органів Державної виконавчої служби не пред’являлась.

Наявність недоїмки підтверджується також актом звірки.

Законом України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі –Закон), який набрав чинності 01.01.2004 року, визначено систему пенсійного забезпечення і механізм її функціонування, встановлено, що страхувальниками та відповідно платниками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, підприємства, установи і організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і вони зобов’язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (преамбула Закону, статті 2, 14, 15, 17 Закону).

У відповідності до частини 2 статті 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, передбачені статтею 20 цього Закону... вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі –недоїмка) і стягуються з урахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Відповідно ж до частини 6 статті 20 цього Закону страхувальники зобов’язуються сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Таким чином, у відповідача, який не сплатив до 20 серпня 2006 року страхові внески, виникла недоїмка із сплаті страхових внесків у сумі 10832,90 грн., яка підлягає стягненню.

Судові витрати, у частині державного мита, покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 71, 87, 94, 159, 160, 161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мальва і Ко” (код 22854317) м. Чернівці вул. Севастопольська, 36:

-          на користь Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі ( код 21430644) м. Сторожинець, вул. Лопуляка, 6 –10832,90 грн. недоїмки;

-          у дохід державного бюджету 108,32 грн. державного мита.

3.          Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                     А.А.Бутирський