СУД
Постанова

Іменем України

14 червня 2007 року

Справа
№ 2-6/7215-2005

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового
засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю
представників сторін:

прокурора:
не з'явився,
Прокуратура Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим,

позивача: не з'явився, Бахчисарайська міська
рада,

відповідача:
не з'явився, суб'єкт
підприємніцької діяльності ОСОБА_1,

третьої
особи: не з'явився,
Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель Автономної
Республіки Крим,

розглянувши
апеляційну скаргу
прокурора Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Шкуро В.М.) від 31.05.2005 у справі
№2-6/7215-2005

за
позовом           прокурора Бахчисарайського району Автономної
Республіки Крим (вул. Кооперативна, 3а,Бахчисарай,98400)

в
інтересах держави в особі Бахчисарайської міської ради (вул. Сімферопольська,
14,Бахчисарай,98400)

до           суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

третя особа:

Державна
інспекція з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки
Крим (вул. Кечкеметська, 114,Сімферополь,95038)

про
спонукання звільнити земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
Бахчисарайського району Автономної республіки Крим в інтересах держави в особі
Бахчисарайської міської ради звернувся до господарського суду Автономної
Республіки Крим  з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про
зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною
площею 0,0008 га, звільнивши земельну ділянку шляхом зносу споруд за рахунок
ОСОБА_1.

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим по справі № 2-6/7215-2005 (суддя
Шкуро В.М.)  від 31.05.2005 прокурору
Бахчисарайського району в особі Бахчисарайської міської ради відмовлено у задоволенні
позову.

Не
погодившись с рішенням господарського суду, прокурор Бахчисарайського району
Автономної Республіки Крим звернувся до Севастопольського апеляційного суду з
апеляційним поданням, в якому просив рішення суду скасувати.

Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.07.2005 апеляційне
подання прокурора Бахчисарайського
району Автономної Республіки Крим задоволено частково, рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.05.2005 у справі №
2-6/7215-2005 скасовано, позов прокурора Бахчисарайського району Автономної
Республіки Крим залишено без розгляду.

Не
погодівшись з постановою Севастопольского апеляційоного господарського суду від
19.07.2005, прокурор  Бахчисарайського
району Автономної Республіки Крим звернувся до
Вищого господарського суду України
із  скаргою.

Ухвалою
Вищого господарського суду України від 11.11.2005 справу № 2-6/7215-2005 з
касаційним поданням  прокурора  передано для
розгляду до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою
Вищого адміністративного суду України від 12.04.2007  касаційне подання прокурора Бахчисарайського
району Автономної Республіки Крим задоволено частково, постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.07.2005 скасовано,
справу  № 2-6/7215-2005 скеровано на
новий судовий розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Ухвалою  Севастопольського апеляційного господарського
суду від 31.05.2007 відкрито апеляційне провадження по скарзі прокурора
Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим.

У
судове засідання 14.06.2007 прокурор та представники сторін  не з'явились, про час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином, рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується
матеріалами справи, від   Державної
інспекції з контролю та використанням і охороною земель Автономної республіки
Крим  на адресу суду надійшло клопотання
про розгляд справи у відсутність його представника.

Враховуючи,
що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України
неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає  можливим розглянути скаргу за відсутності  представників нез'явившихся сторін.

Переглянувши
постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія встановила наступне.

У
ході перевірки земельного законодавства державним інспектором з контролю  використання та охорони земель
Центрально-Кримського регіону виявлено порушення земельного законодавства
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, яка у зв'язку із здійсненням
підприємницької діяльності самовільно зайняла земельну ділянку загальною площею
0,0008 га в місті Бахчисарай по вул. Басенко на території Св'ято-Успенського
чоловічого монастиря для розміщення торгівельної палатки.

У
зв'язку з цим, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення
НОМЕР_1, припису НОМЕР_2 ОСОБА_1 притягнута до адміністративної
відповідальності постановою від 07.10.2004. 06.12.2004 при повторній перевірці
дотримання вимог земельного законодавства складено протокол  про адміністративне правопорушення НОМЕР_3 і
постановою  НОМЕР_4  ОСОБА_1 притягнута до  адміністративної відповідальності за
самовільне зайняття земельної ділянки, але земельну ділянку не звільняє, що
стало  підставою для звернення прокурора
Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі
Бахчисарайської міської ради до господарського суду із даним позовом.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційного подання, судова колегія
дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення у зв'язку з
наступним.

Згідно
зі статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються
Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відповідно
до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та
інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно
до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить
розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за
використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного
та екологічного законодавства, передача земельних ділянок комунальної власності
у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вирішення
земельних спорів, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно
до закону.

Статтею
125 Земельного кодексу України визначено, що право власності та право
постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як
вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим НОМЕР_5 суб'єкту підприємніцької діяльності
ОСОБА_1наданий дозвіл на виносну торгівлю сувенірами на нижньому майданчику по
дорозі до Свято-Успенського монастиря, строк дії розпорядження встановлений до
01.10.2005.

На
час розгляду апеляційного подання прокурора строк дії розпорядження сплинув, що
свідчить про зайняття  відповідачем
спірної земельної ділянки без належних підстав.

Відповідно
до статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних
ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків,
будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

На
підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги
прокурора  Бахчисарайського району
Автономної Республіки Крим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд
апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про
те, що прокурор Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим   є неналежним позивачем у справі, виходячи з
наступного.

Відмовляючи
в позові прокурору, місцевий господарський суд першої інстанції виходив з того,
що оскільки спірна  земельна ділянка
знаходиться у постійному користуванні Св'ято-Успенського чоловічого монастиря,
то, відповідно до положень статті 153 Земельного кодексу України, саме
Св'ято-Успенському чоловічому монастирю як землекористувачу, належить право
вимагати усунення допущених відповідачем порушень його прав.

Разом
з тим, статтею 2 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що господарський суд  порушує справи за позовними заявами
прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також
вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах.

В
пункті 2 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України від
08.04.1999 № 3РП/99 вказано, що під поняттям „орган, уповноважений  державою здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах”, зазначеним у частини 2 статті 2  Господарського процесуального кодексу
України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Статтею
12 Земельного кодексу України визначений
перелік повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належить розпорядження землями
територіальних громад, здійснення контролю за використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вирішення земельних спорів,
вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею
80 Земельного кодексу України передбачено, що суб'єктами права власності на
землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно
до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами,
на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

На
підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими висновки
місцевого господарського суду про те, що прокурор Бахчисарайського району
Автономної Республіки Крим, який звернувся до господарського суду Автономної
Республики Крим  в інтересах держави в
особі Бахчисарайської міської ради з даним позовом,  є неналежним позивачем у даній справі,
оскільки  саме територіальні громади є
суб'єктами права власності на землі комунальної власності.

Перелік
викладеного свідчить про те, що судом першої інстанції постановлено рішення з
порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційне подання прокурора підлягає задоволенню, а судове рішення -
скасуванню.

Керуючись
статтями 195, пунктом 3 статті 198, 202, частиною 2 статті 205, статтею 207,
частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу  прокурора
Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим задовольнити.

2.
Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 31.05.2005 у справі
№ 2-6/7215-2005  скасувати.

3.
Прийняти нове рішення.

Позов
задовольнити.

Зобов'язати
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 повернути самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею
0,0008 га, розташовану за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Бахчисарай,
вулиця Басенко, Бахчисарайській міській раді, звільнивши земельну ділянку
шляхом  зносу споруд за рахунок ОСОБА_1.

Зобов'язати
господарський суд Автономної Республіки Крим видати виконавчий лист у справі.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі
касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією
ухвалою та в порядку,  передбаченому
статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя

Судді