ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.06.07
Справа № 8/124пд

Суддя  господарського суду Луганської області  Середа А.П.,
розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства
«Лугабудсервіс», місто Луганськ,

до  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи  ОСОБА_1, місто Луганськ, -

про розірвання договору оренди та
звільнення орендованого приміщення, -

при секретарі судових засідань  Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача -Сланцицька
О.Г., - довіреність №б/н від 08.02.07 року;

від
відповідача -ОСОБА_2, - довіреність НОМЕР_1 від
13.03.07 року, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено
вимогу про:

розірвання договору оренди від
29.11.02 року, укладеного між сторонами по справі;

покладення на відповідача
зобов'язання звільнити займане приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

стягнення з відповідача на його
користь судових витрат.

На підставі ст. 77 ГПК України  у судому засіданні оголошено перерву з 20
березня до 10 квітня 2007 року та з 10 квітня до 20 квітня 2007 року -з метою
надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази, а також
витребувати судом такі докази.

Ухвалою суду від 20.04.2007 року на
підставі частини 1 ст. 79 ГПК України провадження по справі було зупинено до
розгляду господарським судом Луганської області справи №9/232пн -за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (місто Луганськ)
-до Дочірнього підприємства «Ніколь»(місто Луганськ) -про визнання договору
недійсним.

Рішенням господарського суду від
17.05.07 року, яке набрало чинності, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою суду від 11.06.07 року
провадження по справі №8/124пд поновлено.

У судовому засіданні, яке відбулося
19.06.07 року, представники сторін звернулися до суду з клопотанням про відмову
від фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам
ст. 4-1 та 81-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

Представник позивача
позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача позов
не визнав, про що також зазначив у своєму відзиві на нього (вих. №б/н від
19.03.07 року), посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими,
оскільки «відповідачем зобов'язання за договором оренди виконуються належним
чином. Відповідач фактично займає приміщення, вказане за договором оренди, і за
призначенням, вказаним у договорі оренди».

І.Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали позову та додатково надані документи, суд дійшов
наступного.

1.29.11.2002
року між Закритим акціонерним товариством «Лугабудсервіс»(Орендодавець), - з
одного боку, - та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар), - з іншого боку, -
укладено договір оренди, згідно якому Орендодавець передає, а Орендар приймає у
користування приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташоване на
першому поверсі будівлі, загальною площею орендуємого приміщення 52 кв. м
(пункти 1.1-1.3 договору).

Термін оренди становить 10 років з
моменту прийняття орендованого приміщення згідно акту приймання (п. 4.1).

Розмір орендної плати становить
262,13 грн. на місяць (п. 5.1).

Орендна плата сплачується не
пізніше 10-го числа кожного місяця (п. 5.2).

Розмір орендної плати
переглядається  сторонами у випадку
інфляції та зміни розміру комунальних платежів (п.5.4).

Орендар зобов'язаний:

використовувати приміщення виключно
за його цільовим призначенням;

своєчасно здійснювати орендні
платежі;

не здійснювати без письмового
дозволу Орендодавця перебудову та перепланування орендованого приміщення (п.
7.1).

Орендар має низку прав, у тому
числі право на викуп приміщення (п. 7.2).

Орендар несе відповідальність за
укладеним договором:

у випадку прострочення сплати
орендних платежів йому нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний
день прострочення;

у випадку нецільового використання
орендованого приміщення Орендар сплачує
20 відсотків від суми річної орендної плати (п. 9.1).

Договір  не підлягає розірванню в односторонньому
порядку, за виключенням випадків, коли одна із сторін систематично грубо
порушує умови договору та свої обов'язки (п.10.1).

У випадках, не передбачених цим
договором, сторони керуються чинним законодавством (п. 12.3).

2. 06.05.05
року між Дочірнім підприємством «Ніколь»(ДП), з одного боку, - та Приватним
підприємцем ОСОБА_1 (Підприємство), - з іншого боку, - укладено «договір оренди
(співробітництва)», - згідно якому
«предметом договору є співробітництво у здійсненні комерційної
діяльності однин з одним, а саме: Підприємство надає ДП за плату частину площі,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, - для установки ігрових автоматів (далі
-обладнання), а ДП своїм обладнанням
заохочує на територію Підприємства клієнтів, - що і є орендною платою,
яка є еквівалентною  вартості наданої
площі. При цьому сторони не втручаються у господарську діяльність одна
одної»(п.1.1).

ДП належить  100 відсотків доходу, отриманого від
експлуатації обладнання (п. 3.1).

Всі розрахунки сторони здійснюють у
національній валюті (п.3.2).

З договору видно, що Закрите
акціонерне товариство «Лугабудсервіс»(далі -ЗАТ «Лугабудсервіс», - позивач) не
є стороною цього договору; будь-які відомості про те, що цей договір укладено з
його (ЗАТ) відома у ньому відсутні.

3.Під
час  розгляду цього спору (справа
№8/124пд) відповідач  стверджував, що
він вважає «договір оренди (співробітництва)»від 06.05.05 року неукладеним, а
значить ним не припущено порушення у вигляді укладення договору  суборенди (фактично) без відома орендодавця
за вищезгаданим договором оренди від 29.11.2002 року.

З метою доведення цього твердження
ПП ОСОБА_1  звернувся до господарського
суду з позовом  про визнання договору
недійсним (вищезгадана справа №9/232пд).

Як уже сказано вище у цьому
рішенні, у задоволенні позову відмовлено, - тобто договір визнано дійсним та
таким, що фактично виконувався обома його сторонами.

Спростовуючи доводи ПП ОСОБА_1,
позивач стверджує, що підставою для пред'явлення ним позову по справі №8/124пд
стали наступні факти:

а)припущення Орендарем фактів
несвоєчасної сплати орендної плати в період з травня 2004 року по травень 2005
року, у тому числі -чотири рази -у термін понад три місяці (у 2004 році:
серпень -97 днів; листопад -155 днів; грудень -125 днів; у 2005 році: січень
-94 дні);

б)несплати впродовж періоду з
травня 2004 року по травень 2005 року Орендарем жодного платежу у термін,
встановлений пунктом 5.2 договору від 29.11.02 року;

в)укладення договору суборенди від
06.05.05 року з ДП «Ніколь»без його (Орендодавця) відома.

Свої доводи позивач підтвердив
фактично та документально, що підтверджується матеріалами справи, у тому числі
-тими, на які суд послався вище у цьому рішенні.

ІІ.Заслухавши представників сторін,
дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

1.Сторони за цим спором уклали
договір оренди нерухомого майна.

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу
України (далі -ЦКУ), загальними вимогами, додержання яких є необхідним для
дійсності правочину, є такі:

Зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим

актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам

суспільства.

Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг

цивільної дієздатності.

Волевиявлення  учасника
правочину  має  бути
вільним   і відповідати його
внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових

наслідків, що обумовлені ним.

Уклавши договір оренди як різновид
правочину, сторони взяли на себе певні зобов'язання.

Статтею 509 ЦКУ встановлено, що зобов'язанням
є  правовідношення,  в
якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана
вчинити   на   користь
другої  сторони

(кредитора) певну дію
(передати  майно,  виконати
роботу,  надати

послугу,  сплатити
гроші  тощо) або утриматися від
певної дії,  а

кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з
підстав,  встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Зобов'язання  має ґрунтуватися на засадах добросовісності,
розумності та справедливості.

Згідно статті 610 ЦКУ порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,
визначених  змістом  зобов'язання
(неналежне

виконання).

А пунктом 1 частини 1 статті 611 ЦКУ
передбачено правові наслідки порушення зобов'язання:

у разі порушення зобов'язання
настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом,
зокрема:

припинення  зобов'язання
внаслідок односторонньої відмови

від зобов'язання,  якщо це встановлено договором або
законом,  або розірвання договору.

2.Як
сказано у частині 1 статті 759 ЦКУ, за
договором  найму  (оренди)
наймодавець  передає   або зобов'язується передати наймачеві майно
у користування за плату на певний строк.

Згідно частині 1 статті 762 ЦКУ за
користування майном з наймача стягується плата, розмір якої встановлюється
договором найму.

Плата за користування майном
вноситься  щомісячно, якщо інше не
встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦКУ).

Наймодавець має право
відмовитися  від договору найму та
вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату  за користування річчю впродовж трьох місяців
(частина 1 ст. 782 ЦКУ).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач належним чином довів суду, що
відповідач по справі припустився систематичного  порушення термінів сплати орендної плати, у
тому числі і понад три місяці підряд.

Передача наймачем речі у
користування іншій особі (піднайм) можлива лише за згодою наймодавця, якщо інше
не встановлено договором або законом (частина 1 ст. 774 ЦКУ).

Відповідач порушив цю вимогу
закону, що документально доведено позивачем.

Згідно  частин 1 та 2
статті 773 ЦКУ наймач
зобов'язаний  користуватися річчю
відповідно до її призначення та умов договору.

Якщо наймач користується річчю,  переданою йому у найм, не за  її
призначенням  або  з
порушенням  умов  договору
найму, наймодавець   має   право
вимагати   розірвання   договору
та відшкодування збитків.

Таке ж право передбачено пунктом
10.1 укладеного між сторонами договору оренди.

Наявними у справі доказами
доведено, що відповідач -орендар за договором від 29.11.2002 року, -
користувався переданим йому в оренду приміщенням з порушенням умов договору
найму.

З огляду на викладене, позивач
цілком правомірно скористався правилами, викладеними  у частинах 1 та 2 статті 783.ЦКУ,
згідно яким наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач   користується   річчю
всупереч   договору    або призначенню речі;

2)наймач  без
дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі.

Відповідач позовні вимоги не
спростував.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 47, 47-1 та
49 ГПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі
220 грн. 00 коп., (державне мито -
102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу  - 118,00 грн.).

На підставі викладеного, ст.ст.203,
509, 610, 611, 759,762,773,774, 782 та 783 Цивільного кодексу України,
керуючись  ст.ст.44, 47, 47-1, 49,
82-85  ГПК України, суд

в и р і ш  и в :

1.Позов задовольнити у повному
обсязі.

2.Розірвати договір оренди,
укладений 29 листопада 2002 року, у місті Луганську, між Закритим акціонерним
товариством «Лугабудсервіс», ідентифікаційний код 03059034, місцезнаходження:
місто Луганськ, 26-й квартал, 33, - з одного боку, - та Приватним підприємцем
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, - з
іншого боку, - предметом якого є приміщення загальною площею 52 кв. м,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на першому поверсі будівлі.

3.Зобов'язати Приватного підприємця
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, -
звільнити займане приміщення загальною площею 52 кв. м, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, на першому поверсі будівлі.

4.Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, - на
користь Закритого акціонерного товариства «Лугабудсервіс», ідентифікаційний код
03059034, місцезнаходження: місто Луганськ, 26-й квартал, 33, - судові витрати
у сумі 220 (двісті двадцять) грн. 00 коп., у тому числі: державне мито -102
грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
- 118 грн. 00 коп.

Відповідно
до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 19.06.2007 року за згодою
представників сторін оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення згідно ст.84 ГПК України
набирає законної сили після закінчення  десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного господарського суду Луганської області у
десятиденний термін з дня його підписання.

Дата
підписання рішення - 22.06.2007 року.

Суддя
А.П.Середа