ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2007 р.
Справа № 6/179-4406

17год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання  Лучко Р.М.

Розглянув справу

за позовом –Приватного підприємства “Галіт” м.Тернопіль, вул.Лісова,1

до відповідача -  Тернопільської ОДПІ, м. Тернопіль

за участю представників сторін:

позивача –за дов. Сідий С.В..

відповідача –за дов. Лещук Н.В.

прокурора

Суть справи:

Приватне підприємство “Галіт” м.Тернопіль звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції м.Тернопіль про скасування податкового повідомлення –рішення від 31.07.2006р. №/0/46228 , яким позивачу визначено податкові зобов’язання по сплаті 39 472,20 грн. - за платежем податок на прибуток підприємств, в т.ч. 26 314,80грн.  податку та 13 157,40грн. - санкцій.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представником, позивач мотивував тим, що висновки відповідача  про необхідність сплати вказаних сум не відповідають вимогам податкового законодавства.

У письмових запереченнях на позов та згідно з поясненнями представника податкової служби, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність прийнятого рішення і  доведеність правильності здійснених донарахувань.

Розгляд справи, призначений вперше на 20.12.2006р. відкладався до 19.01.2007р..

Учасникам процесу роз’яснювались, належні їм права і обов’язки.

За відсутності відповідного клопотання звукозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, у т.ч., дані ними в попередньому засіданні, судом встановлено наступне:

- у червні-липня 2006р.,  працівниками податкової служби проведено планову виїзну документальну перевірку ПП “Галіт” м.Тернопіль по питанню дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2004р. по 31.03.2006р..

Про результати перевірки, 21.07.2006р. складено відповідний Акт №13403/23-222/30938037.

Згідно з його змістом перевіряючими, серед іншого, встановлено порушення позивачем п.5.1,п.п.5.2.1 п.5.2, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” №334/94-ВР від 28.12.1994р..

Зокрема, відповідно до п.3.2 Акту № 13403/23-222/30938037, пояснень представника відповідача, позивачем зайво віднесено до валових витрат оплату вартості товарно-матеріальних цінностей, придбаних в ТОВ “Інтеграл”:

-          за 4 квартал 2004р. в сумі 25004 грн.;

-          за 2 квартал 2005р. в сумі 52000 грн..

Внаслідок чого занижено  на 19 521 грн., належний до сплати податок на прибуток підприємств.

Перевіркою встановлено, що на підставі усної домовленості між ПП “Галіт” та ТОВ “Інтеграл”, позивачу відпущено ТМЦ по накладним за №№0000106 та 0000498 від 30.12.04р. та 02.06.05р. на загальну суму 77 004грн. (з ПДВ).

За наслідками операцій ПП “Галіт” отримало відповідні податкові накладні №№248 і 122 від 30.12.04р. і 02.06.05р..

Оплату вартості одержаної продукції ПП “Галіт” здійснило повністю у безготівковій формі та включило 77 004грн. до складу валових витрат за 4 квартал 2004р. в сумі 25 004 грн. і за 2 квартал 2005р. в сумі 52 000 грн..

Відносячи вказані суми до валових витрат позивачем, на думку працівників податкової служби, порушено вимоги п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” № 334/94-ВР від 28.12.1994р.. (далі –Закон №334/94-ВР).

А саме через відсутність в контрагента позивача - ТОВ “Інтеграл”:

- належного бухгалтерського і податкового обліку на час проведення перевірки;

- залишку основних засобів, згідно з додатком К1/1 до декларації з податку на прибуток;

- товарно-транспортних накладних, що підтверджують перевезення ТМЦ позивачу;

- операцій із своїми постачальниками (згідно податкової звітності останніх), які б підтверджували можливість наступного відпуску продукції позивачу і т.п., працівники відповідача прийшли до висновку про завищення ПП “Галіт” валових витрат на суму 77 004 грн. та заниження на 19 521 грн. зобов’язання по сплаті податку на прибуток підприємств ( див. стор.10-11 Акта перевірки, додаткове заперечення відповідача від 18.01.2007р.).

За результатами розгляду Акта податкової перевірки позивача від 21.07.2006р. №13403/23-222/30938037          (п.3.1, 3.2,3.4,3.11 Акта), Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення –рішення від 31.07.2006р. №/0/46228 про визначення податкового зобов’язання по сплаті 39 472,20 грн., з яких  26 314,80грн. податку на прибуток підприємств та 13 157,40грн. –санкцій (в розмірі 50% від суми податку).

Хоча рішення відповідача лише частково торкається оспорюваних правовідносин –щодо нарахування  19 521 грн. зобов’язання по сплаті податку на прибуток підприємств та 9 760,50 грн. санкцій (19 521 грн. х 50%), а разом 29 281,50 грн., однак позивач просить скасувати прийняте рішення повністю.

До звернення в суд податкове повідомлення –рішення від 31.07.2006р. №/0/46228 оскаржувалось в адміністративному порядку. Рішеннями Тернопільської ОДПІ від 22.08.2006р. та ДПА в Тернопільській області від 25.10.2006р. в задоволенні скарг ПП “Галіт” відмовлено.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.11,70,71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

При цьому, згідно з ч.2 ст.71 КАС України обов’язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття такого рішення, покладається на відповідний податковий орган.

Однак, приписів згаданих норм Конституції та КАС України, при прийняті рішення від 31.07.2006р. №/0/46228 в частині 19 521 грн. податку на прибуток та застосованих штрафних санкцій в сумі 9 760,50 грн., відповідачем дотримано не було.

Так, відповідно до положень п. 3.1 ст.3 Закону №334/94-ВР від 28.12.1994р., об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:

- суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону;

- суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Конкретизуючи перелік витрат, які включаються до складу валових, законодавцем до їхнього числа, поряд із іншими віднесено (п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону №334/94-ВР) суми   будь-яких   витрат,   сплачених   (нарахованих) протягом  звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем  продукції  (робіт,  послуг)  і  охороною  праці. Зазначені витрати відповідно до вимог Закону про прибуток мають бути підтверджені відповідними розрахунковими,  платіжними та іншими документами, ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення податкового обліку  (п.п. 5.3.9  ст. 5 цього ж Закону).

Понесення позивачем витрат на суму 77 004грн., підтверджується платіжними дорученнями  №№346,934 від 01.04. і 23.08.2005р., які відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затв. постановою НБУ від 21.01.2004р. і зар. в Мінюсті 29.03.2004р. за №411-2004-п, є розрахунковими документами та досліджувались перевіркою.

Факт оплати та використання придбаної продукції у власній господарській діяльності позивача не заперечується відповідачем по справі.

Сплата коштів проведена позивачем як компенсація вартості товарів, придбаних ним у ТОВ “Інтеграл”, що стверджується первинними документами бухгалтерського і податкового обліку –вищезгаданими видатковими  І податковими накладними.

За таких обставин, понесені позивачем витрати в сумі 77 004грн., згідно з п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №334/94-ВР підлягали включенню до складу валових, а отже у відповідача не було правових підстав для зменшення на цю суму валових витрат, і відповідно для збільшення бази оподаткування по податку на прибуток та донарахування 19 521 грн. цього податку і 9 760,50 грн. санкцій згідно із оспорюваним податковим повідомленням-рішенням.

Вказаний висновок суду, поряд із наведеним вище, ґрунтується і на тому що, вичерпний перелік витрат платника податків, які не включаються до складу валових, в тому числі не пов'язаних із веденням господарської діяльності (п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону №334/94-ВР), визначений у п.5.3 -5.7 ст.5  цього Закону. Витрати на оплату придбаних позивачем товарно-матеріальних цінностей до їх числа не віднесені. А в силу  п. 5.11 статті 5 названого нормативно-правового акту установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється, що податковим органом  враховано не було.

Не заслуговують на увагу посилання перевіряючих, на відсутність товарно –транспортних накладних, передбачених, Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затв. наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, як на безумовні докази відсутності факту відпуску-отримання продукції. Оскільки, відповідно до згаданих Правил, товарно-транспортна накладна не визначена як єдиний документ, що підтверджує перехід права власності на товар (роботи, послуги).

Згідно з положеннями ч.2 ст.61 Конституції України (щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності), ст.ст. 3,5 Закону №334/94-ВР включення платником податків своїх витрат до складу валових не ставиться в залежність від правопорушень зі сторони його контрагента, яким приналежно до даної справи є ТОВ “Інтеграл”.

Слід зазначити, що відповідно до п. 10 Інструкції  про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, що затверджена наказом ДПА України  17.03.2001 №110 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23 березня 2001 р. визначено, що факти  порушень  податкового  та  іншого  законодавства посадова  особа органу державної податкової служби оформляє актом перевірки, в якому   чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм  законодавчих  актів та вказуються конкретні  їх  пункти  і статті.

Актом податкової перевірки ТОВ “Інтеграл” від 19.12.2005р. №333/23-31273643 за період з 29.01.2004р. по 30.09.2005р., копію якого надано суду відповідачем, не встановлено порушень законодавства про оподаткування прибутку підприємств, в т.ч. по операціях з ПП “Галіт” в 4 кварталі 2004р. та 2 кварталі 2005р..

В судовому порядку господарські зобов’язання між ТОВ “Інтеграл” та ПП “Галіт”, що стали підставою для визначення валових витрат  в сумі 77 004грн. недійсними не визнавались.

З огляду на усе вищевикладене, правомірність нарахування позивачу податковим повідомленням –рішенням 19 521 грн. податку на прибуток підприємств і 9 706,50грн. санкцій відповідачем належним чином не доведено. А тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

В той же час, обґрунтованими і неспростовними позивачем є висновки відповідача про інші порушення підприємством “Галіт” норм Закону №334/94-ВР, викладені в п.3.1,3.2 Акту податкової перевірки від 21.07.2006р. №13403/23-222/30938037, у зв’язку з допущенням яких платнику податку донараховано 6 793,80 грн. податку на прибуток підприємств та 3 396,90 грн. санкцій. Відтак в задоволенні позову щодо визначення податкового зобов’язання на вказані суми слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені ним судові витрати відшкодовуються позивачу пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2,3,7-17,70,71,87,89,94,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Скасувати податкове повідомлення - рішення Тернопільської ОДПІ від 31.07.2006р. №/0/46228 в частині визначення Приватному підприємству “Галіт” м.Тернопіль, вул.Лісова,1 податкового зобов’язання по податку на прибуток підприємств в сумі 29 281,50  грн., з яких: 19521 грн. –основний платіж, 9 706,50грн. санкції.

2. В задоволенні  решти вимог відмовити.

3. Стягнути з Державного бюджету України -

- на користь Приватного підприємства “Галіт” м.Тернопіль, вул.Лісова,1 код 30938037 –2,51 грн., сплаченого  державного мита.

4. У відповідності до п.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993р. № 384 державне мито в сумі 82.49 грн., сплачене згідно з платіжним дорученням №1463 від 02.11.2006р., підлягає поверненню Приватному підприємству “Галіт” м.Тернопіль, вул.Лісова,1 код 30938037 як зайво сплачене.

На постанову суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право подати заяву та апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення

“____”_____________ 2007р., через місцевий господарський суд.

Суддя                                                            І.П. Шумський