ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.07 р.                                                                                 Справа № 33/78а

Суддя господарського суду Донецької області Новікова Р.Г., при секретарі судового засіданні Казеці О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез

до Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі

про визнання недійсним та скасування рішення №157 від 03.10.2006 року „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків” частково, а саме: у розмірі 10% - 164019грн.09коп. суми штрафу та пені у сумі 95230грн.42коп.

за участю представників:

від позивача: Максімчик С.В. – за дов. №4-04/01-761 від 23.04.2007р.

від відповідача: Щукіна С.Г. – за дов. від 15.05.2007р.

на підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України було оголошено перерву з 16.05.2007р. по 23.05.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство „Торезантрацит” м. Торез звернулось до Управління Пенсійного Фонду України м. Торез із позовом про визнання недійсним та скасування №157 від 03.10.2006 року „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків”.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на порушенням позивачем положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р. та статті 19 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 22.02.2007р. було відкрите провадження в адміністративній справі №33/78а та призначене попереднє засідання на 13.03.2007р.

У засіданні від 13.03.2007р. позивач не відмовився від заявлених вимог, а відповідач не визнав їх.

У запереченнях №536/06 від 12.03.2007р. відповідач зазначив, що спірний документ винесений правомірно та обґрунтовано з використанням повноважень наданими Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р.

Відповідач зазначив, що згідно із частиною 5 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р. коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

Станом на 20.07.2006р. позивач мав заборгованість зі сплати страхових внесків за червень 2006, травень 2006р., квітень 2006р. та фінансових санкцій, застосованих рішенням №86 від 22.05.2006р.

Станом на 01.08.2006р. позивач мав заборгованість зі сплати страхових внесків за червень 2006, травень 2006р., частини фінансових санкцій, застосованих рішенням №86 від 22.05.2006р. та фінансові санкції, застосовані рішенням №110 від 05.07.2006р.

З урахуванням цього, грошові кошти, що надходили від позивача протягом липня-серпня 2006р. спрямовувались на погашення недоїмки зі сплати страхових внесків за червень 2006, травень 2006р., квітень 2006р. та фінансових санкцій, застосованих рішенням №86 від 22.05.2006р.

Ухвалою від 13.03.2007р. з метою всебічного та об’єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку суд витребував від сторін документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі та викликав представників сторін у підготовче засідання на 27.03.2007р.

У доповненнях №04-04/01-547 від 26.03.2007р. позивач змінив позовні вимоги та наполягав на визнанні недійсним та скасуванні №157 від 03.10.2006 року „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків” частково, а саме: у розмірі 10% - 164019грн.09коп. суми штрафу та пені у сумі 95230грн.42коп.

Відповідач не погодився із зміненими вимогами.

За наслідками підготовчого провадження 27.03.2007р. була постановлена ухвала про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду на 11.04.2007р.

В судовому засіданні 11.04.2007р. головуючим були роз’яснені процесуальні права та обов’язки сторонам, передбачені статтями 49, 51, 54, 65-68 Кодексу адміністративного судочинства України. Також представникам сторін було повідомлено про можливість примирення згідно зі статтею 113 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач наполягав на змінених позовних вимогах, а відповідач не визнавав їх.

На підстав клопотання позивача ухвалою від 11.04.2007р. суд зупинив провадження у справі до 15.05.2007р., в цій ухвалі також було повідомлено учасників процесу про те, що провадження у справі №33/78а буде поновлено 16.05.2007р. та викликано сторін в судове засідання на 09год.30хв. Ухвалою від 16.05.2007р. провадження у справі було поновлено та призначене засідання.

На підставі статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України було оголошено перерву з 16.05.2007р. по 23.05.2007р.

Під час судового розгляду були досліджені: Рішення №157 від 03.10.2006р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків; скарга №1-04/01-1273 від 18.10.2006р. про визнання недійсним Рішення №157 від 03.10.2006р.; розрахунок суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за червень 2006р.; платіжні доручення №3243 від 31.07.2006р., №5215 від 31.07.2006р., №3245 від 21.07.2005р., №1352 від 31.07.2006р., №265 від 31.07.2006р., №263 від 31.07.2006р., №1356 від 31.07.2006р., №5228 від 31.07.2006р., №22/334 від 24.07.2006р., №22/333 від 24.07.2006р., №1/517 від 24.07.2006р., №5/337 від 24.07.2006р., №1/513 від 24.07.2006р., №21/533 від 24.07.2006р., №21/532 від 24.07.2006р., №5/336 від 24.07.2006р., №1/570 від 04.08.2006р., №23/316 від 04.08.2006р., №21/588 від 04.08.2006р., №11/437 від 04.08.2006р., №22/356 від 04.08.2006р., №3/294 від 04.08.2006р., №12/271 від 04.08.2006р., №1/567 від 04.08.2006р., №21/589 від 04.08.2006р., №33/187 від 04.08.2006р., №11/438 від 04.08.2006р., №22/355 від 04.08.2006р., №12/277 від 04.08.2006р., №3/295 від 04.08.2006р.,№13/313 від04.08.2006р., №24/448 від 04.08.2006р., №24/431 від 04.08.2006р., №31/354 від 04.08.2006р., №5/358 від 04.08.2006р., №2/2/447 від 04.08.2006р., №2/2/443 від 04.08.2006р., №31/353 від 04.08.2006р., №33/186 від 04.08.2006р., №14/211 від 04.08.2006р., №5/357 від 04.08.2006р., №23/323 від 04.08.2006р.; рішення про результати скарги Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області №11653/06 від 07.11.2006р.; скарга №1-04/01-1472 від 20.11.2006р., повідомлення про вручення поштового відправлення; рішення Пенсійного Фонду України №1019/08-10 від 19.01.2007р.; Статут Державного підприємства „Торезантрацит”; лист №536/06 від 12.03.2007р.; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи; довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах; заперечення №631/06 від 26.03.2007р.; доповнення до позову №04-04/01-547 від 26.03.2007р.; картка особового рахунку страхувальника; розшифрування платежів страхових внесків до Пенсійного Фонду України; особовий рахунок платника страхових внесків Державного підприємства „Торезантрацит”.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив:

Державне підприємство „Торезантрацит” м. Торез зареєстроване як платник страхових внесків до Пенсійного фонду України і зобов’язане сплачувати у встановленому порядку страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 17 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно із статтею 14 вищеназваного Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Рішенням №157 від 03.10.2006р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків до підприємства були засновані фінансові санкції у вигляді нарахування штрафу (20%) – 328038грн.18коп. та нарахована пеня в розмірі 109694грн.89коп.

Вказане рішення приймалось із посиланням на норми пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р.

Вказаною нормою передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарах?ованих страхувальниками або? територіальними органами Пе?нсійного фонду, накладається? штраф 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у? строк до 90 календарних днів включно.

Не погоджуючись із цим рішенням, підприємство звернулось із скаргами №1-04/01-1273 від 18.10.2006р. та №1-04/01-1472 від 20.11.2006р. спочатку до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, а потім до Пенсійного Фонду України із проханням визнати недійсним та скасувати рішення №157 від 03.10.2006р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків.

За наслідками розгляду в обох інстанціях скарга Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез залишилась без задоволення, тому підприємство звернулось до суду із позовом про визнання недійсним та скасування №157 від 03.10.2006 року „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків”.

Протягом судового провадження у справі позивач, користуючись наданим йому правом змінив позовні вимоги та наполягав на визнанні недійсним та скасуванні рішення №157 від 03.10.2006 року „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків” частково, а саме: у розмірі 10% - 164019грн.09коп. суми штрафу та пені у сумі 95230грн.42коп. Враховуючи викладене, суд розглядає позовні вимоги з урахуванням їх зміни.

Підставою виникнення спору є питання щодо наявності у відповідача права зараховувати платежі, що надходили від позивача як сплата страхових внесків за червень 2006р. в рахунок погашення сум недоїмки зі сплати страхових внесків за червень 2006, травень 2006р., квітень 2006р. та фінансових санкцій, застосованих рішенням №86 від 22.05.2006р.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р. визначено, що виключно цим Законом регулюються відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, визначається коло осіб, які підлягають державному пенсійному страхуванню, платники страхових внесків, їх права та обов'язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Також статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р. встановлено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 15 Розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р. встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 10 статті 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. встановлено - якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до норм пункту 8 та 9 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. Рішенням №157 від 03.10.2006р. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, до відповідача були застосовані фінансові санкції у вигляді нарахування штрафу (20%) – 328038грн.18коп. та нарахована пеня в розмірі 109694грн.89коп.

Згідно картки особового рахунку страхувальника (Державного підприємства „Торезантрацит”) станом на 20.07.2006р. позивач мав заборгованість зі сплати страхових внесків за червень 2006, травень 2006р., квітень 2006р. та фінансових санкцій, застосованих рішенням №86 від 22.05.2006р.

Станом на 01.08.2006р. позивач мав заборгованість зі сплати страхових внесків за червень 2006, травень 2006р., частини фінансових санкцій, застосованих рішенням №86 від 22.05.2006р. та фінансові санкції, застосовані рішенням №110 від 05.07.2006р.

З урахуванням цього, грошові кошти, що надходили від позивача протягом липня-серпня 2006р. спрямовувались на погашення недоїмки зі сплати страхових внесків за червень 2006, травень 2006р., квітень 2006р. та фінансових санкцій, застосованих рішенням №86 від 22.05.2006р.

Як вже зазначалось раніше, відповідно до статті 5 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. виключно цим Законом визначаються принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Частиною 5 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. визначено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Таким чином, вказана норма надає право позивачу зараховувати платежі, які надходять від страхувальника, в порядку їх календарної черговості незалежно від призначення платежу, вказаному в платіжному документі страхувальника.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач довів суду, що Рішення №157 від 03.10.2006 року прийняте ним обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття зазначеного акту; на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез до Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі про визнання недійсним та скасування рішення №157 від 03.10.2006 року „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків” в частині застосування суми штрафу в розмірі 164019грн.09коп. та пені у сумі 95230грн.42коп.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Одним з видів судових витрат за статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України є судовий збір.

Згідно з пунктом 3 Розділу VII "Прикінцеві та Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору:

1) судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита;

2) розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито.

З урахуванням змісту підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" сума судового збору належного до сплати становить 3грн.40коп., решта суми, сплаченої платіжним дорученням №11/305 від 01.02.2007р., а саме – 98грн.60коп. підлягає поверненню як надлишково сплачена.

Крім того, платіжним дорученням №11/306 від 01.02.2007р. позивачем було сплачено 118грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Разом з тим, глава 7 “Судові витрати” Кодексу адміністративного судочинства України не містить в собі в якості обов'язкового платежу витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. За таких обставин, платіжне доручення №83 від 29.06.2006р. про сплату 118грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягає поверненню на адресу позивача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами Закону України Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р., статтями 2, 9, 11, 17, 48, 69, 71, 86, 94, 122-154, 160, 162, 163, 167, 185, 186, 254, пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства „Торезантрацит” м. Торез до Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі про визнання недійсним та скасування рішення №157 від 03 жовтня 2006 року „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків” в частині застосування суми штрафу в розмірі 164019грн.09коп. та пені у сумі 95230грн.42коп. - відмовити.

У судовому засіданні від 23.05.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст виготовлено 29.05.2007р.

Додаток: оригінал платіжного доручення №11/306 від 01.02.2007р. про сплату 118грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на 1 арк. (лише на адресу позивача)

Суддя

Надруковано 3 примірника: 1 – позивачу; 1 – відповідачу; 1 – до справи