ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.06.07 р.                                                                               Справа № 45/124

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт”, , м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Лабораторія неруйнуючого контролю та технічна діагностика”, , м.Донецьк

про стягнення 594 грн. 65 коп.

Суддя  Плотніцький Б.Д.

при секретарі судового засідання Івашури О.А.

Представники:

Від позивача: не з’явились

Від відповідача:  Козлова О.С.- довір., Строчковська К.В. – довір.

В судовому засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Астеліт”, м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лабораторія неруйнуючого контролю та технічна діагностика”, м.Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 594 грн. 65 коп., в тому числі основний борг – 533 грн. 27 коп., пеня – 18 грн. 07 коп. та три проценти річних – 43 грн. 31 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у відповідача заборгованості за надання послуг стільникового зв’язку за квітень 2004р., рахунок №43-3915-1/4.2004 та договір №43-3915-1 від 27.02.2003р.

Позивач у судове засідання не з’явився, витребувані судом документи не представив, про день  та час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву б/н б/д (вх.№02-41/23802 від 13.06.2007р.) проти позовних вимог заперечує, вважає пред’явлені вимоги безпідставними та просить суд відмовити позивачу в їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Астеліт”, м.Київ є правонаступником усього майна та обов’язків Закритого акціонерного товариства „Цифровий стільниковий зв’язок України” з 01.08.2006р., відповідно до п.1.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт”.

27.02.2003р. між сторонами підписаний договір №43-3915-1 про надання послуг стільникового зв’язку.

За умовами даного договору позивач за цим позовом надає відповідачу послуги зв’язку, а відповідач повинен прийняти надані послуги та сплатити їх вартість.

Як стверджує позивач, за квітень 2004р. відповідачу були надані послуги зв’язку на суму 501 грн. 90 коп.

Позивачем для сплати наданих послуг відповідачу виписаний рахунок №43-3915-1/4.2004 на суму до сплати 527 грн. 00 коп.

При цьому, зазначений рахунок виписаний Закритим акціонерним товариством „Цифровий стільниковий зв’язок України” з приміткою, що з 01.08.2006р. у зв’язку з реорганізацією Закритого акціонерного товариства „Цифровий стільниковий зв’язок України” шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт” найменування та реквізити Закритого акціонерного товариства „Цифровий стільниковий зв’язок України” змінюються на реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт”.

Враховуючи, що відповідачем рахунок не сплачений, позивач здійснює нарахування 7,5% для сплати до Пенсійного фонду України, пені у сумі 18 грн. 07 коп. та трьох процентів річних у сумі 43 грн. 31 коп. і звертається до господарського суду з позовом про стягнення в судовому порядку з відповідача заборгованості у сумі 594 грн. 65 коп., в тому числі основний борг – 533 грн. 27 коп., пеня – 18 грн. 07 коп. та три проценти річних – 43 грн. 31 коп.

Відповідач позовні вимоги не визнає.

В обґрунтування своїх доводів відповідач посилається на відсутність заборгованості перед позивачем та на суперечності, які містяться в позовній заяві, в тому числі і те, що рахунок №43-39-15-1/4.2004 за квітень 2004р., виписаний Закритим акціонерним товариством „Цифровий стільниковий зв’язок України”, містить реквізити для сплати вже реорганізованого підприємства  - Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт”, яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства  „Цифровий стільниковий зв’язок України” з 01.08.2006р.

Тобто, відповідач стверджує, що реквізити позивача не могли міститись в рахунку за квітень 2004р.

При цьому, відповідач робить посилання на те, що за змістом п.1.2.1 договору про надання послуг стільникового зв’язку позивач  повинен направити на адресу відповідача рахунок не пізніше 12 днів до закінчення розрахункового періоду.

Таких доказів, на думку відповідача, позивачем не надано.

Крім цього, відповідач акцентує увагу на арифметичні помилки позивача при визначенні суми позову.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, господарський суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (враховуючи, що правовідносини між стронами продовжують існувати після набрання чинності цим кодексом) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, за приписом ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як стверджує позивач, у відповідача наявна заборгованість за квітень 2004р.

В підтвердження своїх доводів позивачем наданий рахунок №43-3915-1/4.2004.

Господарським судом встановлено, що за змістом п. 1.2.1 договору №43-3915-1 від 27.02.2003р. про надання послуг стільникового зв’язку в обов’язки позивача покладено направлення рахунку відповідачу за надані послуги не пізніше 12 днів до закінчення розрахункового періоду.

З урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Господарський суд зазначає, що позивачем не надано доказів направлення вказаного рахунку відповідачу для сплати заборгованості за надані послуги за квітень 2004р.

При цьому, господарський суд звертає увагу на те, що позивачем надані до позову розрахунки основної суми боргу, пені та трьох процентів річних, з яких неможливо встановити період, за який вони нараховані.

Крім цього, судом взято до уваги, що позивачем допущені арифметичні помилки у позовних вимогах, викладених в позовній заяві, а саме сума позову позивачем заявлена – 687 грн. 40коп., з вимог викладених у заяві, сума позовних вимог становить 594 грн. 65 коп.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Одночасно, господарський суд звертає увагу позивача на те, що ухвалами від 23.04.2007р. та 24.05.2007р. суд зобов’язав явкою в засідання суду сторін (як позивача, так і відповідача) та зобов’язав позивача вчинити певні дії.

Позивачем в позовній заяві заявлене клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Неявка позивача та невиконання вимог, викладених в ухвалах, перешкоджає всебічному дослідженню обставин з урахуванням позицій обох сторін.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позивач не довів та не обгрунтував свої вимоги, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт”, м.Київ підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати, у відповідності  із ст.49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесення на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Астеліт”, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Лабораторія неруйнуючого контролю та технічна діагностика”, м.Донецьк, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте в судовому засіданні 13.06.2007р.

Суддя

І.О.А.