ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  09/4274а

"24" травня 2007 р.,  15 год.  15 хв.                                               м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі –Лавріненко С.І.

за участю представників сторін: позивача –Сухарєв М.А. директор, Смаглій В.М. за довіреністю, Плис Л.В. за довіреністю, відповідача –Рябокінь З.Р. держподатінспектор за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Шефт»м. Черкаси до Державної податкової інспекції у місті Черкаси про  визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Подано адміністративний позов про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Черкаської об’єднаної державної податкової інспекції, правонаступником якої став відповідач:

- від 17.02.2006 року №1/0 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (далі –перше спірне рішення);

- від 20.03.2006 року №/1  про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (далі –друге спірне рішення);

- від 06.05.2006 року №/2 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (далі –третє спірне рішення);

- від 04.08.2006 року №1/3 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (далі –четверте спірне рішення), з підстав невідповідності їх Конституції  України та чинному податковому законодавству.

Позовні вимоги мотивовані наступним:

- у періоді, що перевірявся, підприємство мало  господарські відносини з КГ ТОВ «Славутич», а саме: останній у період з 01.03.2003 року по 01.09.2004 року надавало підприємству  автопослуги по транспортуванню товарів, послуги по передпродажній підготовці продукції та фарбуванню виробів, а також поставляло товари;

- висновки акту перевірки ґрунтуються на порушенні податкового законодавства, які позивач не вчиняв;

- податковий кредит сформований на підставі податкових накладних, які оформлені відповідно до  вимог ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»(далі –ЗУ «Про ПДВ»);

- КГ ТОВ «Славутич»(постачальник) був зареєстрований  платником  ПДВ та згідно п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 ЗУ «Про ПДВ»мав право нараховувати ПДВ, складати податкові накладні;

- право на податковий кредит виникало по першій події згідно п.п. 7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 ЗУ «Про ПДВ»,  продані товари, роботи,  послуги використані в господарській діяльності ТОВ «Шефт»;

- позивач оскаржив рішення відповідача до вищестоящих інстанцій, які залишили в силі податкове повідомлення - рішення відповідача, посилаючись на  єдину причину: рішенням господарського суду Черкаської області у справі 08/3681 визнані недійсними рішення №203 виконавчого комітету Черкаської районної ради народних депутатів від 26.12.1991 року «Про державну реєстрацію КГ ТОВ «Славутич»з моменту прийняття рішення засновниками товариства про зміну складу  правління товариства (протокол загальних зборів засновників від 11.02.2002 року №6); Статут КГ ТОВ «Славутич»від 23.01.1992 року №10, починаючи з 11.02.2002 року; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість (далі –ПДВ) КГ ТОВ «Славутич»від 06.08.1997 року з 11.02.2002 року, анульоване рішенням Черкаської ОДПІ №253/15 від 18.11.2005 року;

- на час вчинення господарських операцій з позивачем КГ ТОВ «Славутич»було платником ПДВ, судове рішення позивачу не було відоме;

- відповідач не надав жодного доказу про те, що від імені КГ ТОВ «Славутич»діяла особа, яка не мала законних повноважень на здійснення господарських операцій;

- в порушення ст.19 Господарського кодексу України (далі –ГКУ), ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» податковий орган  не здійснював в установленому порядку та строки державний контроль та нагляд за декларуванням та сплатою податків КГ ТОВ «Славутич», що створило умови для ухилення останнього від сплати ПДВ, який був сплачений  ТОВ «Шефт»у ціні  придбаних ним товарів, робіт, послуг;

- відповідач в порушення ч.1 ст.67 Конституції України поклав відповідальність на  ТОВ «Шефт», який є добросовісним платником податків, здійснює легальну, систематичну підприємницьку діяльність, декларує та сплачує податки;

- відповідно до положень ЗУ «Про ПДВ»сума ПДВ, сплачена ТОВ «Шефт»у ціні товару (робіт, послуг), є податковим зобов’язанням  КГ ТОВ «Славутич», як продавця товарів (послуг) і саме на нього покладається обов’язок сплатити його до бюджету, однак відповідач безпідставно поклав цей обов’язок на ТОВ «Шефт», покупця товарів (робіт, послуг), що суперечить ЗУ «Про ПДВ»;

-   право ТОВ «Шефт»на податковий кредит по господарських операціях з КГ ТОВ «Славутич», що мали місце у період з 01.03.2003 року по 01.09.2004 року, підтверджене відповідно до ЗУ «Про ПДВ», отже донарахування ПДВ шляхом виключення з податкового обліку позивача сум податкового кредиту, задекларованих ним на підставі податкових накладних, виданих КГ ТОВ «Славутич», протиправне, отже застосування штрафних (фінансових) санкцій також є протиправним.

Відповідач у письмових запереченнях позовні вимоги не визнав, вважаючи доводи позовної заяви такими, що суперечать чинному  податковому законодавству та фактичним обставинам справи, а саме:  на момент складання податкових накладних КГ ТОВ «Славутич» згідно рішення господарського суду Черкаської області у справі №08/3681 не було платником ПДВ в розумінні ст.9 ЗУ «Про ПДВ», починаючи з 11.02.2002 року, тому його податкові накладні не можуть бути прийняті  в підтвердження права позивача на податковий кредит за цими господарськими операціями.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2006 року провадження у справі було зупинено з 07.12.2006 року по 21.03.2007 року. Розгляд справи неодноразово відкладався для витребування нових доказів.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 17 по 24 травня 2007 року.

В судовому засіданні:

- представники позивача підтримали позовні вимоги, доводи відповідача вважали такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, податковому законодавству, просили суд врахувати практику та правові позиції Верховного Суду України та Вищого адміністративного Суду України з аналогічних спорів та задовольнити позов;

- представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, просив у позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі направлень, виданих Черкаською ОДПІ  (правопопередник відповідача) від 24.01.2006 року №44/23-011, ст.ст. 11, 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” останньою проведена планова  документальна перевірка дотримання позивачем вимог податкового та валютного законодавства за період його діяльності з 01.01.2003 року по 01.01.2006 року, за результатами якої складений акт від 09.02.2006 року № 196/23-208/30759150 (далі акт перевірки).

У висновках акту перевірки  зазначено, що документальною перевіркою встановлено порушення підпунктів 7.2.3, 7.2.4 пункту 7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року №168/97-ВР зі змінами і доповненнями (далі –ЗУ „Про „ПДВ”), в результаті чого занижено ПДВ за 2003 рік на суму 16145 грн., у тому числі по періодах: березень - 3617 грн., квітень –1833 грн., липень – 3000 грн., серпень – 667 грн., жовтень –3435 грн., листопад – 1300 грн., грудень – 2293 грн.; за 2004 рік на суму 7579 грн., у тому числі по періодах: квітень –812 грн., травень –4323 грн., червень –400 грн., серпень –2044 грн. В порушення п.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів  фізичних осіб»підприємством не перерахований податок з доходів фізичних осіб в сумі 14,40 грн.

Підставами визначення податкового зобов’язання з ПДВ в акті перевірки вказано на те, що у перевіреному періоді позивач мав господарські відносини з КГ ТОВ «Славутич»,  свідоцтво платника ПДВ якого рішенням господарського суду Черкаської області  від 31.08.2005 року №08/3681 з 11.02.2002 року визнане недійсним і  на підставі даного рішення господарського суду актом  контролюючого органу від 18.11.2005 року №253/15 свідоцтво платника ПДВ КГ ТОВ «Славутич»анульоване з 11.02.2002 року.

Згідно з підпунктом «б»підпункту 4.2.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (далі –ЗУ №2181) та згідно пп.7.2.3, 7.2.4 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 ЗУ «Про ПДВ»на підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення 17.02.2006 року №1/0 (перше спірне рішення), за яким визначена сума податкового зобов’язання з ПДВ в сумі 35583,00 грн., у тому числі: 23724,00 грн. за основним платежем та 11859,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов’язання та прийняв рішення, яке суперечить законодавству з питань оподаткування,  відповідно до п.п.5.2.2, 5.2.3, 5.2.4 п.5.2 ст.5 ЗУ №2181,  позивач звернувся зі скаргами про перегляд  податкового повідомлення - рішення від 17.02.2006 року №1/0.

За результатами розгляду первинної та повторних скарг рішеннями Черкаської ОДПІ від 10.03.2006 року №4120/25-009, ДПА в Черкаській області від  04.05.2006 року №6315/25-010, ДПА України  від 12.07.2006 року №7618/6/25-0215 податкове повідомлення –рішення від 17.02.2006 року №1/0 залишалось без змін,  тому відповідачем прийняті податкові повідомлення –рішення: від 20.03.2006 року №/1 (друге спірне рішення);  від 06.05.2006 року №/2  (третє спірне рішення); від 04.08.2006 року №1/3 (четверте спірне рішення), за якими визначені з тих же підстав такі ж податкові зобов’язання з ПДВ в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн.

З акту перевірки та матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Шефт»(позивач)  у  період 2003 році та до серпня 2004 року мав з КГ ТОВ «Славутич»системні господарські відносини. На  замовлення позивача КГ ТОВ «Славутич»виконував роботи з  фарбування продукції та деталей, які виробляв позивач, надавав послуги з передпродажної підготовки продукції до реалізації та транспортування виробленої продукції, продавав товари. Господарські операції оформлялись актами здачі-приймання виконаних робіт, податковими накладними, рахунками-фактурами, видатковими накладними.

На протязі перевіреного періоду за надані послуги, виконані роботи та продані товари позивач перерахував на рахунок в банку КГ ТОВ «Славутич» 150055,59 грн.,  у тому числі 2003 рік –85320,05 грн. за 2004 рік –64735,54 грн., що не заперечується відповідачем і відображено в акті перевірки.  Продавець товарів (робіт, послуг) –КГ ТОВ «Славутич»,  будучи платником ПДВ,  видав податкові накладні, на підставі яких платником податків (позивач) віднесено відповідні суми у податковому періоді місяця виникнення першої події до складу податкового кредиту з відображенням їх у відповідних податкових періодах, у книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг) та в деклараціях з ПДВ  (аркуші 12 - 15 акту перевірки).

Посилаючись на те, що господарським судом Черкаської області у справі №08/3681 встановлені факти про те, що у господарських операціях на стороні продавця від імені КГ ТОВ «Славутич»діяла особа, яка не мала законних повноважень на здійснення таких операцій та підписання документів податкової звітності, податкові накладні видані КГ ТОВ «Славутич»відповідач визнав  такими, що складені з порушенням чинного законодавства і підлягають виключенню із підтвердження складу податкового кредиту, відображеного ТОВ «Шефт»в деклараціях з ПДВ за відповідні звітні місяці перевіреного періоду.

З наданих позивачем податкових накладних, виданих КГ ТОВ «Славутич», на які вказує відповідач в акті перевірки, вбачається, що  вони відповідають встановленій формі, змісту, визначеному ЗУ «Про ПДВ»,  прізвище особи, яка склала податкову накладну -  Коротушенко П.А.

В результаті вказаних в акті перевірки порушень ЗУ «Про ПДВ»відповідач визнав заниженою чисту суму зобов’язань з ПДВ у перевіреному періоді, який підлягає сплаті до бюджету, в сумі 23 724,00 грн. (розділ 2.5 акту перевірки).

Рішенням господарського суду Черкаської області  від 31.08.2005 року у справі 08/3681, на яке посилається відповідач, визнані недійсними рішення виконавчого комітету Черкаської районної ради народних депутатів від 26.12.1991 року №203 „Про державну реєстрацію КГ ТОВ „Славутич” з 11.02.2002 року; визнано недійсним Статут КГ ТОВ «Славутич»від 23.01.1992 року №10, починаючи з 11.02.2002 року; визнано недійсним рішення засновників КГ ТОВ «Славутич», викладене в протоколі №6  від 11.02.2002 року; визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ  від 06 .08.1997 року №32450491 з 1.02.2002 року.

З матеріалів справи 08/3681, на яку посилається відповідач, вбачається, що  КГ ТОВ «Славутич»зареєстроване виконавчим комітетом  Черкаської районної ради 26.12.1991 року, включено до ЄДРПОУ –09.01.1997 року, до його Статуту неодноразово вносились  та реєструвались зміни, реєстраційна заява платника ПДВ подана до податкового органу 05.08.1997 року за №867, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ форми №5-Р №32450491 отримане 06.08.1997 року Щербаковим Володимиром Степановичем  (співзасновник); 25.02.2002 року до податкового органу керівником Коротушенко П.О. подане повідомлення про відкриття рахунку в установі банку;  КГ ТОВ «Славутич» подавались декларації з ПДВ, частина яких є у справі, зокрема, є і за 2003 рік.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 25 жовтня 2005 року у справі 01/4575а, за позовом Черкаської ОДПІ, припинена юридична особа –КГ ТОВ «Славутич»з підстав не подання ним протягом року документів фінансової звітності та податкових декларацій.

Акти документальних  перевірок  податковим органом КГ ТОВ «Славутич»відсутні на протязі  діяльності перевірка останнього не проводилась.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги  підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 ЗУ «Про ПДВ»податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 ЗУ «Про ПДВ»податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 ЗУ «Про ПДВ»датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата  отримання  податкової накладної,  що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 ЗУ «Про ПДВ»передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю  податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої  як  платник  податку  на  додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи  або  місце  податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис  (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну назву отримувача;

ж) ціну продажу без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

На замовлення позивача КГ ТОВ «Славутич у 2003 році та до серпня 2004 року продав товари (роботи, послуги), що підтверджено матеріалами справи. Факт отримання позивачем від КГ ТОВ «Славутич»товарів (робіт, послуг) та наявність належним чином оформлених податкових накладних за господарськими операціями, не заперечується відповідачем та описані в акті перевірки. Також відповідачем встановлений і не заперечується, факт перерахування позивачем на розрахунковий рахунок КГ ТОВ «Славутич»грошових коштів в повну оплату отриманих товарів (робіт, послуг) з урахуванням ПДВ, яке сплачено позивачем в ціні товарів (робіт, послуг), розрахунки з КГ ТОВ «Славутич»позивачем проведені в повному обсязі. Господарські операції відображені в бухгалтерському та податковому обліку.

Дослідженням спірних податкових накладних, виданих КГ ТОВ «Славутич», встановлено, що вони складені у відповідності до вимог  підпункту 7.2.1 пункту 7.2 ст.7 ЗУ «Про ПДВ»та Наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.97 року №165 «Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарі (робіт, послуг) порядку їх заповнення». На момент складання податкових накладних КГ ТОВ «Славутич» знаходився на обліку як платник податків та платник ПДВ у встановленому законодавством порядку,  у чому позивач переконався шляхом перевірки наявності свідоцтва платника ПДВ,  мав його копію (свідоцтво платника ПДВ КГ ТОВ «Славутич від 06.08.1997 року, господарські операції 2003 рік по серпень 2004 року, рішення господарського суду від 31.08.2005 року, акт анулювання свідоцтва платника ПДВ КГ ТОВ «Славутич»від 18.11.2005 року).

Використання товарів (робіт, послуг), наданих КГ ТОВ «Славутич»  у господарській діяльності  позивача підтверджена останнім і не заперечується відповідачем.

Відповідно до пп. 7.2.4. п.7.2 ст. 7 ЗУ «Про ПДВ», на порушення якого вказує відповідач, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Вище наведені обставини свідчать про те, що на час вчинення позивачем з КГ ТОВ «Славутич»господарських операцій, останній  займався підприємницькою діяльністю, був платником податків, у тому числі ПДВ.

Згідно з  пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 ЗУ «Про ПДВ», на який посилається відповідач, не дозволяється включати до складу податкового кредиту будь-які витрати по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.  У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Таким чином, ЗУ «Про ПДВ»передбачено лише єдиний випадок не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку –це відсутність податкової накладної. Інших  підстав для не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті ПДВ  ЗУ «Про ПДВ»не передбачає.

Особа, що підписала податкові накладні від КГ ТОВ «Славутич», у спірних податкових накладних  вказана  Коротушенко П.А.

У рішенні господарського суду Черкаської області від 31.08.2005 року, на яке посилається відповідач, як на підставу відсутності у Коротушенка П.А.  права підписувати податкові накладні,  висновки щодо цього відсутні. У мотивувальній частині рішенні зазначено: «Громадянка Зінченко І.М. повідомила, що вона особисто та її чоловік громадянин Коротушенко П.О., ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності КГ ТОВ «Славутич»ніколи взагалі не мали і не мають на теперішній час»(дослівно). З протоколу №6 зборів засновників КГ ТОВ «Славутич»від 11.02.2002 року, яке рішенням господарського суду від 31.08.2005 року визнане недійсним, вбачається, що одним із співзасновників КГ ТОВ «Славутич»був Коротушенко Петро Олегович.

Отже відсутні підстави вважати, що Коротушенко П.О. (співзасновник) та Коротущенко П.А., підпис якого значиться на податкових накладних, одна і та ж особа.

Таким чином, доводи відповідача про те,  що податкові накладні, видані КГ ТОВ «Славутич», підписані не уповноваженою особою,  не знайшли свого підтвердження.

Всі податкові накладні КГ ТОВ «Славутич»видав у період, коли він був платником ПДВ, право платника ПДВ КГ ТОВ «Славутич»втратив на підставі рішення господарського суду внаслідок вчинення його засновниками правопорушення, за які не може бути покладена відповідальність на позивача, який не міг і не повинен був знати про вчинення КГ ТОВ «Славутич»правопорушень, які  відповідачем, як контролюючим органом,  були виявлені лише в 2005 році.

Позивач при здійсненні господарських операцій вчинив залежні від нього заходи для перевірки правоздатності і дієздатності юридичної особи - КГ ТОВ «Славутич»та чи являється воно платником ПДВ. Контроль за здійсненням господарської діяльності та сплатою податків КГ ТОВ «Славутич»знаходиться поза межами прав та компетенції позивача.

Відповідач не навів будь-яких доказів та обґрунтувань щодо пов’язаності позивача з КГ ТОВ «Славутич»чи його засновниками, та які б свідчили, що позивач, його засновники чи посадові особи вчинили господарські операції з  КГ ТОВ «Славутич»з метою ухилення від сплати податків чи «відмивання»ПДВ. Господарські зобов’язання між позивачем та КГ ТОВ «Славутич»  носили систематичний характер, вчинені у період здійснення останнім господарської діяльності.

Державний контроль та нагляд за декларуванням податків, їх сплатою,  та у зв’язку з цим контроль за  господарською діяльністю платників податків, здійснюється податковими органами у встановлених Конституцією України межах відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідач в порушення ст. 19 Господарського кодексу України (далі –ГК), ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»не здійснював в установленому порядку та строки державний контроль та нагляд за декларуванням, сплатою податків та господарською діяльністю господарюючого суб’єкта - КГ ТОВ «Славутич», що створило умови для ухилення останнього від сплати ПДВ, яке було сплачено його контрагентами, у тому числі позивачем, у ціні придбаних ними товарів (робіт, послуг). Покладення відповідальності за таких обставин на добросовісного платника податку –покупця товарів, що здійснює легальну, систематичну підприємницьку діяльність, декларує та сплачує податки, яким є позивач,  суперечить ст.67 Конституції України та ЗУ «Про ПДВ», зокрема, статті 7.

ЗУ «Про ПДВ»не встановлює обов’язку покупця, яким у спірних господарських операціях є позивач, сплачувати ПДВ до бюджету, коли цей податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у ціні товарів (робіт, послуг). Відповідно до положень ЗУ «Про ПДВ»сума ПДВ, що включена до ціни товару, є податковим зобов’язанням продавця товарів (робіт, послуг), яким є КГ ТОВ «Славутич», і саме на нього покладається обов’язок по сплаті його до бюджету.  Відповідач не заперечує факт сплати позивачем ПДВ у ціні товарів (робіт, послуг), але обов’язок сплатити  ПДВ до бюджету, не здійснивши належний державний контроль та нагляд за діяльністю продавця - КГ ТОВ «Славутич», поклав на позивача, покупця товарів (робіт, послуг),  що суперечить ЗУ «Про ПДВ».

Втрата платником ПДВ - КГ ТОВ «Славутич»права платника ПДВ, у зв’язку з визнанням судом недійсним з 11.02.2002 року свідоцтва платника ПДВ та Статуту, не може бути підставою втрати покупцем, яким у спірних господарських операціях є позивач,  права на податковий кредит, на підставі належно виданих платником ПДВ у відповідних податкових періодах податкових накладних.

Отже право позивача на податковий кредит за спірними господарськими операціями у відповідних податкових періодах слід вважати підтвердженим, тому визначення податкового зобов’язання з ПДВ за спірним рішенням є протиправним. Оскільки платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, у разі не підтвердження її документами, то за визнання судом підтвердженим право на податковий кредит та визнання протиправним нарахуванням податкових зобов’язань, фінансові санкції  застосуванню не підлягають.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС, тобто за наявності підстав, встановлених КАС, для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.72 КАС України судом враховані обставини щодо КГ ТОВ „Славутич”, встановлені судовими рішеннями у господарських справах 08/3681 та № 01/4575а,  які набрали законної сили.

Доводи відповідача про те, що на час здійснення фінансово-господарської діяльності та видачі податкових накладних КГ ТОВ «Славутич»не було зареєстроване платником ПДВ, не відповідають дійсним фактичним обставинам справи. КГ ТОВ «Славутич»був на обліку як платник ПДВ, подавав декларації з ПДВ однак на відповідному етапі діяльності, його засновники, не встановлені особи, вчинили дії, які судом визнані неправомірними, правовими наслідками яких стало визнання недійсними установчих документів та свідоцтва платника ПДВ, що потягло його анулювання відповідачем. Відповідно до пп.7.2.1 п.7.2 та пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 ЗУ «Про ПДВ»податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов’язань продавця, яким був КГ ТОВ «Славутич», податкові зобов’язання якого відповідач не перевіряв.

Посилання представників позивача на необхідність врахування практики ВСУ та ВАСУ у аналогічних спорах судом прийняті до уваги. При вирішенні даного спору врахована судова практика ВСУ та ВАСУ з питань вирішення спорів за  участю органів державної податкової служби та з питань  застосування ЗУ «Про ПДВ».

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення. Доводи позивача відповідають фактичним обставинам справи, чинному законодавству, не спростовані відповідачем. Спірні рішення суд вважає такими, що не відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам справи, тому підлягають визнанню недійсними.

Обраний позивачем матеріально-правовий спосіб захисту порушеного права відповідає чинному законодавству, згідно ч.4 ст.105 КАС України позивач може подати до суду позов про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення відповідача.

Відповідно до ст. 94, Прикінцевих та перехідних положень КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі, встановленому КАС України, тобто у встановленому  КАС України розмірі  судового збору –3,40 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Черкаської об’єднаної державної податкової інспекції, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у місті Черкаси:

- від 17.02.2006 року №1/0 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 20.03.2006 року №/1  про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 06.05.2006 року №/2 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями

- від 04.08.2006 року №1/3 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість (ПДВ) в сумі 35583 грн., у тому числі 23724 грн. за основним платежем та 11859 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України  через відділення Державного казначейства України в місті Черкаси на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Шефт»м. Черкаси, вул. Одеська, 8, корп. 43, ідентифікаційний код 30759150 - 3,40 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена в повному обсязі 08 червня 2007 року.