Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

06 червня 2007 року                                                   Справа № 12159

Позивач:          Дочірнє підприємство  "Коропський сирзавод" Товариства з обмеженою відповідальністю  "СиЛ",  вул. Дачна, 25, смт. Короп,  Чернігівська область,16200

Відповідач:          Приватне сільськогосподарське підприємство  "Лукново",  с. Лукнове, Коропський район, Чернігівська область,16233

Предмет спору: про стягнення заборгованості 102361,12 грн.

Суддя      Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача:  Онищенко Т.І. –представник,  довіреність  № 52 від 25.05.07р.

Від відповідача: Залозний М.О. –представник, довіреність б/н від 30.05.2007 року, Гейко М.М. –директор.

Рішення  приймається після оголошеної в судовому засіданні перерви з 30.05.2007 року по 06.06.2007 року, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем було подано позов  про стягнення з відповідача  75062 грн. 05 коп. боргу, 18854 грн. 26 коп. пені, 6535 грн. 54 коп. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 1909 грн. 27 коп.,  згідно  договору № 2/11 купівлі-продажу від 07.11.2005 року.

Представники сторін в судовому засіданні  надали клопотання  про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Представник позивача  в судовому засіданні  підтримав  свої позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог  частково заперечував, осилаючись на те, що 10.05.2007р. ним сплачена заборгованість в сумі 31845 грн 79 коп .

Розглянувши подані документи і матеріали,  вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору,  господарський суд  встановив:

07.11.2005 року  між сторонами було укладено договір № 2/11 купівлі-продажу.

Відповідно до  п. 1.1 зазначеного договору позивач (продавець) взяв на себе зобов’язання продати, а відповідач (покупець) купити танк молочний (товар) ємністю 3200 літрів –1 шт. вартістю 52 800 грн., а також частини обладнання для доїльного залу: а саме: вакуумний насос в комплекті, 2 молокоприймальні вузли вартістю 26250 грн., монтажні роботи 2193 грн. Всього на загальна вартість товару становить 81243 грн.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами обов’язків по даному договору.

На виконання  умов договору  позивачем згідно видатковою накладною № 1111-1935 від 07.11.2005 року було передано  відповідачу  танк молочний вартістю 52 800 грн. та обладнання на суму 26 250 грн. Факт отримання відповідачем товару підтверджується  довіреністю на отримання товару ЯКГ № 381246 від 07.11.2005 року.

Також позивачем були виконані роботи по установці обладнання на суму 2640 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 27.12.2005 року, який підписаний сторонами та доданий до матеріалів справи та рахунком № 12-3 від 27.12.2005 року на суму 2640 грн., який виставлено позивачем.

Відповідно до розділу 2 договору сторонами встановлено термін оплати –1 раз на місяць, оплата проводиться в розмірі 100% від суми дотації за здане молоко покупцем.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України , суб»єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов»язання належним чином  відповідно  до закону, інших правових  актів , договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов»язання , враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу . За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні  положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , інших  актів цивільного законодавства, а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи  позивач , у відповідності до п 2.2. Договору перерахував  відповідачу дотацію за здане  молоко в  сумі 76 784 грн. 79 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 2838 від 29.11.2005 року на суму 1666 грн 67 коп, № 78 від 12.01.2006 року на суму 7651,45 грн, № 184 від 26.01.2006 року на суму 2300 грн , № 433 від 28.02.2006 року на суму 10000 грн , № 1370 від 26.07.2006 року на суму 1000 грн , № 1379 від 28.07.2006 року на суму 30000 грн , № 1544 від 14.08.2006 року на суму 10000 грн , № 1721 від 04.09.2006 року на суму 5000 грн  та № 243 від 07.02.2007 року на суму 5000 грн , а також  видатковим касовим ордером на суму 4166, 67 грн., які додані до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов’язання  щодо оплати отриманого товару виконав частково, перерахувавши 28.02.2006 року згідно накладної № 1111-1935 від 07.11.2005 року 1722,74 грн. за молочний танк, а також оплатив вартість виконаних робіт згідно накладної № 1111-112 від 03.02.2006 року в сумі 2640 грн.

10.05.2007 року платіжним дорученням № 142 відповідач також сплатив 31 845 грн. 79 коп. за охолоджувач, поставлений позивачем згідно накладної № 1111-193 від 07.11.2005 року.

За таких обставин суд доходить висновку , що заборгованість відповідача за отриманий товар становить 43216 грн 26 кп.

Вимоги позивача щодо стягнення 31845 грн 79 коп боргу  задоволенню не підлягають,  оскільки  вказану суму відповідач сплатив  згідно платіжного доручення № 142 від 10.05.07р. із зазначенням в призначенні платежу за охолоджувач згідно накладної № 1111-193  від 07.11.05р.

Позивач просить стягнути з відповідача  6535 грн. 54 коп. інфляційних втрат з грудня 2005 року по березень 2007 року та 3% річних в сумі 1909 грн. 27 коп. за період з 01.12.2005 року по 10.05.2007 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також  три процентів річних з простроченої суми.

Оскільки  матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних в сумі 1909 грн. 27 коп. за період з 01.12.2005 року по 10.05.2007 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Оскільки при підрахунку інфляційних втрат позивачем було допущено арифметичну помилку при визначенні загальної суми інфляційних втрат, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних підлягають частковому задоволенню в сумі 6505 грн. 54 коп.

Позивач просить стягнути також з відповідача пеню  в сумі 18854 грн. 26 коп. за період з 10.05.2006 року по 10.05.2007 року.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України, встановлено , що нарахування штрафних санкцій за  прострочення виконання зобов’язання  припиняється  через шість місяців  від дня, коли зобов’язання  мало бути виконано, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пунктом  6.2.  договору  № 2/11 від 07.11.2005 року передбачено, що у разі несплати покупцем заборгованості перед продавцем, останній виплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який виплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день затримки по сплаті заборгованості.

Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо оплати отриманого товару,  але приймаючи до уваги. що при розрахунку пені позивачем не враховано вимоги п.6 ст.232 Господарського кодексу України щодо припинення нарахування пені через шість місяців від дня настання строку виконання зобов”язання , а тому  суд доходить висновку, що сума пені за прострочку оплати підлягає стягненню в сумі 5336 грн.  08 коп. В частині стягнення пені в сумі 13518 грн 18 коп позовні вимоги позивача є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов’язання не виконав, за отриманий товар в повній сумі не розрахувався, суд, з урахування  вищезазначеного,  доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню  в частині стягнення 43216 грн. 26 коп. боргу, 5336 грн. 08 коп. пені, 6505 грн. 54 коп. інфляційних втрат, 3 % річних в розмірі 1909 грн. 27 коп. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача    569 грн. 67 коп. державного мита та 118 грн.   витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 509, 520, 521, 525, 526, 530, 546,549, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82-85   Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити  частково.

2. Стягнути з  Приватного сільськогосподарського підприємства  "Лукново",  с. Лукнове, Коропський район, Чернігівська область,16233 (р/р 260008111 в ЧОД ВАТ „Райффайзен  банк „Аваль”, МФО 353348, код 30812706) на користь Дочірнього підприємства "Коропський сирзавод" Товариства з обмеженою відповідальністю  "СиЛ",  вул. Дачна, 25, смт. Короп,  Чернігівська область,16200 (р/р 260081125 в ЧОД ВАТ „Райффайзен банк „Аваль”, МФО 353348, код 30894726) 43216 грн. 26 коп. боргу, 5336 грн. 08 коп. пені, 6505 грн. 54 коп. інфляційних втрат, 3 % річних в розмірі 1909 грн. 27 коп.,  569 грн. 67 коп. державного мита та 118 грн.   витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Суддя                                                  Л.М.Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 08.06.07р.

Суддя                                                  Л.М.Лавриненко