ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2007 р.                                                                             Справа № 3/144-07

за позовом  Відділу з управління комунальним майном Білоцерківської районної ради, м. Біла Церква

до      Київської обласної спілки сільськогосподарських товаровиробників, м. Біла Церква

про          розірвання договору оренди.

Суддя   Коротун О.М.

Представники:

від позивача:      Наулко О.Ю. –представник за довіреністю від 07.05.2007 р.;

від відповідача: не з’явився.

Згідно з ч. 2 ст. 85 ГПК України за згодою представника позивача суд оголосив лише вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом до відповідача про розірвання договору оренди.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує умови договору, а саме: має заборгованість з орендної плати, не уклав новий договір страхування не сплачує фактичні комунальні та загальноексплуатаційні витрати на утримання приміщення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.04.07 року було порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 08.05.07 р. Ухвалою від 08.05.07 р. розгляд справи відкладено на 18.05.07 р.

Відповідач в судові засідання не з’явився, витребувані судом документи не подав та не обґрунтував суду поважність причин неможливості виконання вимог суду з підстав, що від нього не залежать.

Тоді як згідно повідомлення про вручення № 6094102 він ще 11.04.07 р. отримав ухвалу суду про порушення провадження у справі, був обізнаний щодо знаходження в провадженні суду даної справи, вимог суду. Ухвала суду від 08.05.07 р. також надсилалася відповідачу за 2 адресами, про що свідчить відмітка суду на зворотній частині ухвали.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши оригінали документів, суд

ВСТАНОВИВ:

11.05.05 р. між Районним територіальним центром обслуговування пенсіонерів (далі –орендодавець) та відповідачем було укладено договір № 26 (далі –договір) оренди частини нежитлового приміщення, згідно розділу 1 якого орендодавець здав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення –частину нежитлового приміщення територіального центру за адресою: м. Біла Церква, вул. Вокзальна, 9 (п. 1.1. договору); згідно п. 1.4. договору, вступ відповідача у користування майном одночасно з підписанням сторонами договору та Акту прийому-передачі майна. Згідно п. 3.1. договору, об’єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 144,9 кв. м.

Підпункт 2.3.6. передбачав, що відповідач мав право продовжувати свою діяльність в рамках цього договору в разі зміни прав власності орендодавця на орендоване майно, до кінця терміну дії договору.

У відповідності до п. 3.2. договору строк оренди становив з моменту підписання по 10 травня 2006 року.

Сторони за договором склали та підписали Акт прийому-передачі нежилого приміщення.

В силу ст.32 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” контроль за використанням майна, переданого в оренду, покладається на органи, які відповідно до цього Закону здійснюють державну політику у сфері оренди.

Розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 03.11.2003 р. № 319 „Про передачу на баланс Білоцерківського районного територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян колишнього адмінприміщення відділу культури райдержадміністрації” приміщення по спірному договору було передано на баланс орендодавця.

Рішенням двадцять другої сесії четвертого скликання Білоцерківської районної ради від 22 липня 2005 року „Про делегування повноважень щодо приватизації та оренди об’єктів права комунальної власності” повноваження районної ради по приватизації та оренді об’єктів права комунальної власності Білоцерківського району були делеговані Управлінню економіки Білоцерківської районної державної адміністрації.

Рішенням двадцять шостої сесії четвертого скликання Білоцерківської районної ради від 13 січня 2006 року „Про створення Відділу з управління комунальним майном Білоцерківської районної ради” було створено юридичну особу позивача.

Рішенням двадцять дев’ятої сесії четвертого скликання Білоцерківської районної ради від 14 березня 2006 року „Про делегування повноважень щодо управління, розпорядження об’єктами комунальної власності та повноважень по приватизації та оренді об’єктів права комунальної власності Білоцерківського району” повноваження щодо управління, розпорядження об’єктами комунальної власності та повноваження по приватизації та оренді об’єктів права комунальної власності Білоцерківського району були делеговані Відділу з управління комунальним майном Білоцерківської районної ради –позивачу по справі.

На підставі ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” (далі - Закон) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного Кодексу України (далі –ЦК України) договір найму укладається на строк, встановлений договором.

У відповідності до ч. 6 ст. 283 Господарського Кодексу України (далі –ГК України) до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Частина 2 цієї ж статті Закону передбачає, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до п. 3.3. договору, дія договору припиняється: внаслідок закінчення терміну, на який він був укладений; внаслідок загибелі об’єкту оренди; внаслідок банкрутства орендаря; по спільній згоді сторін.

18.05.07 р. позивач надав суду копію листа № 01-03-81 від 14.05.07 р., надісланого ним відповідачу по справі, в якому повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору, тобто, є у наявності заява однієї із сторін договору оренди про припинення дії договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 2 статті 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” встановлює, що договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, договір оренди № 26 від 11 травня 2005 року припинений станом на день ухвалення рішення по справі, а тому вимога позивача про розірвання договору оренди не може бути задоволена судом.

Суд звертає увагу позивача на те, що він має право звернення в загальному порядку з позовом про виселення відповідача з приміщення та стягнення заборгованості по орендній платі та комунальним платежам, тому в цій частині викладені в позовній заяві обставини не є підставою для задоволення поданого позову, тобто позивачем неправильно обрано матеріально-правовий спосіб захисту своїх прав.

Так, відповідно до п. 5.4. договору, у випадку розторгнення договору оренди, закінчення терміну його дії та відмови від його продовження відповідач повинен повернути позивачу орендоване майно в належному стані. Позивач повинен прийняти згідно Акту прийому-передачі об’єкт оренди протягом одного місяця. Отже, позивач лише після спливу цього строку має право на звернення до суду з позовом про звільнення приміщення з порядку ст. 1 ГПК України.

Судові витрати на підставі ст. 49 ГПК України в зв’язку з відмовою позивачу у позові покладається на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 –85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

18.05.2007р.

Суддя