ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"13" березня 2007 р.                                                        Справа № 6/350а/7а

9 год. 40 хв. , м. Чернігів

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                           Блохіної Ж.В.

за участю секретаря                Кузьміна М.М.,

за участю  представників:

позивача                                    Литвиненка Є.М.,  довіреність №60-1944 від 11.12.2006р.,

Ждана Ю.В., довіреність №60-1906 від 29.11.2006р.,

відповідача                               Машко О.П., довіреність №30821/10/10- 010 від 28.12.2006р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні позов      відкритого акціонерного товариства “Хімтекстильмаш”

м. Чернігів, вул. Щорса, 110

до  відповідача                        Державної податкової інспекції у м. Чернігові,

м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28,

про                                              визнання недійсною податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством „Хімтекстильмаш” подано позов про визнання недійсною другої податкової вимоги від 06.11.2006р. №2/2135 на суму податкового боргу 50558,49грн., предявленої Державною податковою інспекцією у місті Чернігові.

Відповідач проти позову заперечує.

Представники позивача просять позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що податкова вимога прийнята відповідачем всупереч Закону України “Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, порушує права та інтереси позивача як платника податків. Представники пояснили, що підприємство при перерахуванні коштів в розмірі 32772 грн. в платіжному дорученні №1350 від 01.11.2006р. в призначенні платежу зазначило, що сплачує ПДВ за вересень 2006 року. Проте, ДПІ у м. Чернігові цю суму зарахувала як погашення штрафних санкцій з ПДВ, які виникли в попередніх періодах, що є неправомірним.

Представник відповідача  позовних вимог не визнає, посилаючись на обґрунтованість направлення позивачу другої податкової вимоги, просить у позові відмовити. При цьому представник відповідача посилається на те, що податковий борг в сумі 50559,49 грн. є узгодженим податковим зобовязанням і виник станом на 06.11.2006р. Проте, починаючи з 31.12.2006р. і станом на 27.02.2007р. в обліковій картці позивача значиться переплата по податку на додану вартість, що підтверджується і актами звірки з позивачем, а тому податкова вимога вважається відкликаною відповідно до абзацу “а” п.п.6.4.1 ст.6 Закону України “Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Вислухавши представників сторін, дослідивши  матеріали справи, надані сторонами докази суд встановив наступне.

04.10.2006р. державною податковою інспекцією у м. Чернігові сформовано, а 05.10.2006р. вручено позивачу першу податкову вимогу №1/1984, згідно якої загальна сума податкового боргу позивача за узгодженими податковими зобовязаннями  станом на 04.10.2006р. становить 42233,84 грн. за основним платежем по податку на додану вартість.

20.10.2006р. позивачем подано до ДПІ у м. Чернігові податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2006 року, згідно якої сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду становить 32772 грн.

01.11.2006р. платіжним дорученням №1350 від 01.11.2006р. позивач сплатив податок на додану вартість за вересень 2006 року в сумі 32772 грн.

06.11.2006р. ДПІ у м. Чернігові сформовано і направлено позивачу другу податкову вимогу №2/2135, згідно якої станом на 06.11.2006р. сума податкового боргу позивача за узгодженим податковим зобовязанням з податку на додану вартість становить 50558,49 грн., в тому числі 32772 грн. основного платежу, 17557,17 грн. штрафних (фінансових) санкцій та 229,32 грн. пені.

При цьому податковий орган посилається на статті 6,8,10,11,16,17 Закону України “Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Спеціальним законом з питань оподаткування,  який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів  (обов'язкових  платежів), є Закон України “Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами “ №2181-ІІІ від 21.12.2000р. ( далі –Закон № 2181).

Поняття податкової вимоги, її форма та  зміст, порядок надсилання передбачені у п. 1.10 ст. 1 та ст.6 Закону №2181.

Податкова вимога це письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу ( п. 1.10 ст.1 Закону №2181), де податковий борг (недоїмка) це податкове  зобов'язання  (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання ( п.1.3 ст.1 Закону №2181).

Так, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги ( п.п.6.2.1 ст.6 Закону №2181).

Відповідно до абзацу “а” п.п.6.4.1.  п.6.4 ст.6 Закону №2181 податкове повідомлення або податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо сума податкового зобов'язання або податкового боргу, а також пені та штрафних санкцій (за їх наявності) самостійно погашається платником податків.

У випадках,  визначених підпунктом "а" підпункту 6.4.1 цього пункту, податкове повідомлення або податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового зобов'язання (пені і штрафних санкцій) або податкового боргу ( п.п 6.4.2 ст.6 Закону №2181).

Як вбачається з наданих відповідачем пояснень, виписок з облікової картки позивача, актів звірок розрахунків з бюджетом від 27.02.2007р., проведених між відповідачем та головним бухгалтером ВАТ „Хімтекстильмаш”, у позивача станом на 31.10.2006р. обліковувалась недоїмка з ПДВ в сумі 83005,64 грн. ( акт звірки №435); згідно акту звірки №436 станом на 30.11.2006р. у позивача обліковується переплата в сумі 4 грн.; згідно акту звірки №436 станом на 31.12.2006р. за позивачем обліковується переплата в сумі 53269,46 грн.; згідно акту звірки №438 станом на 27.02.2007р. у позивача обліковується переплата в сумі 364,46 грн.; починаючи з 27.11.2006р. у позивача відсутній податковий борг ( при наявності податкового боргу в сумі 4249,23 грн. станом на 27.11.2006р. позивачем сплачено 24556 грн. платіжним дорученням №1434 від 27.11.2006р.  і переплата станом на 27.11.2006р. становить 20586,07 грн.).

Отже, позивач здійснив погашення податкового боргу, яке було визначено у другій податковій вимозі від 06.11.2006р. №2/2135, а тому дана податкова вимога вважається відкликаною відповідно до приписів абзацу “а” п.п.6.4.1.  п.6.4 ст.6 Закону №2181, тобто,  друга податкова вимога, як правовий акт індивідуальної дії, не породжує правових наслідків для позивача, не має обовязкового характеру для позивача, не поширює свою чинність на будь-який час.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

С У Д    П О С Т А Н О В И В:

1. У позові відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений  Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160  Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                                                                   Ж.В. Блохіна