донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.03.2007 р.                                                                            справа №11/320пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Корнієнко Р.І. за довіреністю,

від відповідача1
від відповідача 2
Вороніна Є.О за довіреністю
не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман-Інвест" м.Київ

на рішення господарського суду

Донецької області

від
28.11.2006 року

по справі
№11/320пд

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман-Інвест" м.Київ

до
1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м. Донецьк
2. Приватного підприємства "Кристал-94" м. Донецьк

про
визнання недійсним договору № 1/2006 від 04.04.2006р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та приватним підприємством "Кристал-94" про оренду державної власності

В С Т А Н О В И В :

У вересні  2006 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман-інвест" м. Київ (позивач) із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м. Донецьк (відповідач 1)  та Приватного підприємства "Кристал-94" м. Донецьк  (відповідач 2) про визнання договору  оренди недійсним.

Рішенням  господарського суду Донецької області від 28.11.2006 року у задоволені  позовних  вимог  було  відмовлено за недоведеністю.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні  вимоги позивача.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що суд порушив  норми  процесуального та  матеріального  права.

Відповідач 1 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач 2 до  судового засідання  не з»явився, про  причини  не  явки  суд не  повідомив, надавши клопотання про зупинення провадження у справі до  розгляду по  суті ВСУ справ №44/141пн та №10/221пд через що  судова  колегія  вважає за  можливе  розглянути  справу по суті  у  відсутності  відповідача 2 та відмовити у задоволені клопотання за безпідставністю.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з  матеріалів  справи, позивач 20.10.2005р. звернувся до відповідача 2 з пропозицією укласти договір оренди цілісного майнового комплексу - "Костянтинівського заводу скловиробів iм.13 розстріляних робочих".

Відповідач 2 листом №06-1152 від 20.02.06р. повідомив позивача про наявність кількох заяв і запропонував прийняти участь у конкурсі на право оренди, відповідно до  вимог  ч. 7 ст. 9 Закону України «Про оренду  державного  та комунального  майна», надавши оголошення про  проведення  конкурсу на право  укладення договору оренди державного майна в газеті “Відомості приватизації”від 22.02.2006р за №8.

Відповідно до  протоколу засідання від 31.03.2006р конкурсної  комісії,  відповідач 2 став  переможцем конкурсу та отримав  право на  укладання договору  оренди на державне майно - цілісний майновий комплекс.

Між  відповідачем 2 та  відповідачем 1   був укладений Договір оренди цілісного майнового  комплексу „Костянтинівського заводу скловиробів імені 13-ти розстріляних робочих”  №1/2006 від 04.04.06р. (Договір), за умовами якого відповідач-1 зобов’язався передати, а відповідач-2 прийняти в строкове платне користування вказане майно, що належить до державної власності  за адресою: вул.Шмідта, 3, м.Костянтинівка.

Позивач у вказаному конкурсі участі не брав, але обгрунтовує порушення свого права тим, що не мав можливості брати участь на конкурсі саме через важкість визначених обов”язкових умов та невідповідність їх фінансовим можливостям підприємства, та вважає, що спірний Договір цим умовам також не відповідає.

Предметом позовних  вимог  позивача є  вимоги  про  визнання  спірного  Договору оренди недійсним на підставі  того, що у спірному Договорі, який  було  укладено за  результатами  проведення  конкурсу, не були  відображені умови, які відповідачем 1  були визначені як обов»язкові  при оголошенні  конкурсу.

В межах даної справи будь-яких вимог на захист порушенного права позивача при проведенні конкурсу не заявлено.

Відповідно до вимог ст.ст.1 Господарського  кодексу України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

За приписами ст. 15, ч.1 ст.16, ч1 ст. 20 Цивільного кодексу  України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.  Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд.  Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки  позивач не є стороною у спірному  Договорі  оренди, не брав участі в конкурсі, внаслідок якого був укладений спірний Договір, дослідження його доводів про порушення його прав при оголошенні умов конкурсу та штучне звуження організаторами конкурсу кола суб”єктів, бажаючих прийняти у ньому участь –виходять за межи позовних вимог, тому позивачем не доведений факт порушення його прав  при укладанні цього Договору.

Надання правової оцінки господарським договорам, що не стосуються прав та законних інтересів позивача та встановлення фактів при відсутності спору про право, не входить до компетенції гоподарського суду, тому місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи  апеляційної  скарги  є безпідставними  та не спростовують висновку суду  першої  інстанції,  рішення якого підлягає залишенню без змін, але за  мотивами, викладеними  в даній  постанові.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 28.11.06 року у справі №11/320пд ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман-інвест"  м. Київ залишити  без задоволення

Рішення господарського суду Донецької області від  28.11.2006р. по справі №11/320пд залишити  без змін за  мотивами викладеними  в  постанові.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС