СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

21.06.2007
Справа №  9/330-ПН-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Ребристої С. В. при секретарі
Муравльовій Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Херсон

до
Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, м.Херсон

про визнання  права власності та дійсним договору
купівлі-продажу

за участю:

представників сторін:

позивача -
ОСОБА_2, представник, довіреність від
20.06.2007р.

відповідача  - не прибув

Суть справи:  Позивач звернувся  до суду з позовною заявою, в якій просить
визнати  право власності на капітальну
споруду-дрібнооптовий магазин, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, визнати
дійсним  договір купівлі-продажу
капітальної споруди від 18.07.2005р. укладений між  ПП ОСОБА_1 та приватною фірмою “Матіас” та
спонукати Херсонське державне бюро технічної інвентаризації здійснити
реєстрацію права власності капітальної споруди-дрібнооптового магазину, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує посиланнями  на положення ст.ст 210, 220, 328, 334, 392,
638, 657 ЦК України, п.10 “Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно”, ст. 1 п.5 розділу У “Прикінцеві положення” Закону
України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмеження”.

У судовому засіданні представником
позивача подано клопотання в якому він уточнив позовні вимоги в зв”язку з
допущеною помилкою у тексті позовної заяви і просить зобов”язати відповідача
здійснити реєстрацію права власності капітальної споруди-дрібнооптового
магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дане клопотання суд прийняв до
розгляду.

В обгрунтування  заявлених позовних вимог до Херсонського
державного бюро технічної інвентаризації позивач стверджує, що відповідно до
Інформаційного листа ВАСУ від 31.01.2001р. №01-8/98 “Про деякі приписи
законодавства, яке регулює питання, пов"язані зі здійсненням права
власності та його захистом" органи єдиної системи реєстрації відповідних
прав можуть бути відповідачами за позовами про офіційне визнання права
власності на об”єкт нерухомого майна.

Відповідач у судове засідання не прибув,
але  був належним чином повідомлений про
дату, час та місце проведення судового засідання.

У відзиві
від 21.06.2007р. на позовну заяву відповідач інформував суд про те, що
він визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу без
його участі.

За таких обставин розгляд справи здійснюється
за наявними в ній матеріалами, відповідно до положень ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 21.06.2007р.
оголошувалась перерва до 15 год. 00 хв. 21.06.2007р. з підстав, передбачених
ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Між
позивачем - приватним підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та  приватною фірмою “Матіас” (продавець)
18.07.2005р. було укладено договір
купівлі-продажу дрібнооптового магазину для здійснення підприємницької
діяльності, що розміщений за адресою:АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2 зазначеного договору  продавець підтвердив, що  даний об”єкт
належить йому на праві власності
і ніяких обтяжень (застави, судових рішень, арешту) щодо цього не має.
Сума договору за погодженням сторін склала 75000 грн.

Згідно п.7 договору купівлі-продажу від
18.07.2005р. договір вступає в силу  з
моменту його підписання і діє до повного виконання зобов”язань сторонами.

На підставі даного договору та  складеного і підписаного сторонами  на його виконання акту прийому-передачі
нерухомого майна від 18.07.2005р. до позивача перейшло право власності на  обумовлене в договорі купівлі-продажу майно.

Розрахунок за придбане майно позивачем
здійснено в повному обсязі в розмірі -75000 грн., що підтверджується квитанцією
до прибуткового касового ордера  від
18.07.2005р.

Згідно положень ст. 655 ЦК України за  договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов”язується передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріали справи свідчать, що сторонами
умови вищезазначеного договору  від
18.07.2005р. виконані в повному обсязі, що підтверджується належними доказами.

Відповідно до положень ст.657 ЦК
України  договір  купівлі-продажу нерухомого майна укладається
у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню  та державній реєстрації.

Однак
продавець ухиляється від нотаріального посвідчення  даного договору, посилаючись на відсутність
потреби у такому посвідченні.

Згідно п.2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін, ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору
не вимагається.

Момент набуття права власності за договором
встановлено ст. 334 ЦК України так, право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено законом
або договором. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Положеннями ст.1 Закону України “Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” встановлено,
що  відповідна державна реєстрація  це офіційне визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень.

Пунктом 5 розділу У “Прикінцеві
положення” Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а
також до формування Державного реєстру прав у складі  державного земельного кадастру реєстрація
об”єктів нерухомості  здійснюється
комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Але відповідач не визнавав права
власності на майно за позивачем і відмовився здійснити державну реєстрацію
належного позивачу майна за договором купівлі-продажу від 18.07.2005р.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред”явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.

Положеннями ст.12 Закону України “Про власність” встановлено підстави
виникнення права приватної власності, згідно яких праця громадян є основою
створення і примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на
доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності,
зокрема, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У відзиві на позовну заяву відповідач
визнав позовні вимоги.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об”єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з наявними у справі
документальними доказами суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних
вимог.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Тимчасового
положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 (у
редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.01.2003р. №6/5,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445, та
п.1.3 та п.1.4 вищезазначеного положення державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах
визначених адміністративно-територіальних одиниць. Державна реєстрація прав
власності на нерухоме майно-це внесення запису до Реєстру прав власності на
нерухоме майно у зв”язку з виникненням, існуванням або припиненням права
власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об”єктів
нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що
звернулася до БТІ.. Згідно п.10. переліку правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об”єкти нерухомого майна
(додаток 1 до п.2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно) до таких документів належать зокрема, рішення судів про
визнання права власності на об”єкти нерухомого майна, про встановлення факту права
власності на об”єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого
майна до комунальної власності.

Позовні вимоги обгрунтовані і підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Понесені позивачем витрати зі сплати державного мита в сумі 170 грн. та
118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до
врегулювання в судовому порядку

На підставі викладеного, ст.ст. 220, 328, 334, 392, 655, 657 ЦК України,
керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

В И Р І Ш И В
:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати дійсним договір
купівлі-продажу дрібнооптового магазину, що розміщений за адресою:АДРЕСА_1 в
сумі 75000 грн. (сімдесят п”ять тисяч гривень)
укладений 18.07.2005р. між приватним підприємцем ОСОБА_1 та приватною
фірмою “Матіас”.

3. Визнати за приватним підприємцем
ОСОБА_1, АДРЕСА_2  ідентифікаційний номер
НОМЕР_1право власності на нерухоме майно- дрібнооптовий магазин, що розміщений
за адресою:АДРЕСА_1.

4. Зобов”язати Херсонське державне бюро технічної інвентаризації,
м.Херсон, вул. Червонофлотська,14 зареєструвати право власності приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2  ідентифікаційний
номер НОМЕР_1на  нерухоме майно-
дрібнооптовий магазин, що розміщений за адресою:АДРЕСА_1.

5. Стягнути з Херсонського державного бюро технічної інвентаризації,
м.Херсон, вул. Червонофлотська,14  на
користь приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2 -  170 грн. витрат зі сплати державного мита та
118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.   Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
С.В.
Ребриста