СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.07                                                                                 Справа № 6/129пн-ад.

Суддя Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Молодіжне», с. Молодіжне Попаснянського району Луганської області

до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі, м. Попасна Луганської області

про визнання незаконними дій та скасування  рішення

за участю представників сторін:

від позивача –Мазур А.В., дов. № 15 від 10.01.07.;

від відповідача –Глущенко І.В., дов. № 1279/07-14 від 15.05.06.;

В судовому засіданні 24.04.2007. оголошено перерву до 04.05.2007.;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги: визнати незаконними дії щодо прийняття Управлінням ПФУ в Попаснянському районі рішень №№ 65,66,67,68,69 від 07.12.2004.; визнати незаконною бездіяльність УПФУ в Попаснянському районі щодо ненадання ВАТ «Молодіжне»в установленому законом порядку належним чином оформлених рішень №№ 65,66,67,68,69 від 07.12.20904.; скасувати рішення Управління ПФУ в Попаснянському районі №№ 65,66,67,68,69 від 07.12.2004. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що у січні –лютому 2007 року, під час розгляду господарським судом Луганської області справ №№ 7/5ад та № 4/17 н-ад йому стало відомо про застосування до нього відповідачем фінансових санкцій та пені за рішеннями від 07.12.2004. :№ 65 на суму 170 грн. 00 коп., № 66 на суму 21 грн. 16 коп., №67 на суму 6 грн. 59 коп., № 68 на суму 131 грн. 51 коп., №69 на суму 355 грн. 40 коп.

Відповідно до ч.13 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»відповідач повинен був направити або вручити такі рішення страхувальнику  протягом трьох робочих днів із дня їх винесення. Оскільки, відповідач порушив встановлений порядок направлення та вручення вказаних вище рішень про застосування фінансових санкцій,  позивач був позбавлений можливості їх оскаржити, а також сплатити нараховані санкції та пеню у добровільному порядку.

Відповідач надав до суду заперечення на позовну заяву, за якими проти позову заперечує, та вказує зокрема, що  відповідно до Законів України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV від 09.09.03. (далі за текстом Закон № 1058) і «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»від 12.12.00. № 2181 (далі за текстом Закон № 2181) та Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України»№ 21-1 від 19.12.2003. (далі за текстом Інструкція) УПФУ в Попаснянському районі була проведена перевірка правильності обчислення, повноти нарахування зобов’язань зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування ВАТ «Молодіжне»за період з 01.11.2003. по 01.11.2004.

Згідно акту перевірки від 07.12.2004. до підприємства були застосовані фінансові санкції у сумі 581 грн. 79 коп. і пеня у сумі 102 грн. 97 коп.:

- рішення №65 від 07.12.04. на суму 170 грн. 00 про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків;

- рішення №66 на суму 21 грн. 26 коп. за донарахування органом ПФУ або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків;

- рішення  № 67 на суму штрафу у розмірі 6 грн. 52 коп., пені у розмірі 0,07 грн. за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків, в тому числі і донарахованих;

- рішення № 68 на суму 131 грн. 51 коп. за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів.

Рішення №№ 65,66,67,68,69 від 07.12.2004. позивач отримав у грудні 2004 р., що підтверджується особистим підписом керівника ВАТ «Молодіжне»та у встановлений 10 денний строк ці рішення оскаржені не були, у зв’язку з чим, на думку відповідача, зазначені рішення набули чинності

Також, відповідач вказує, що рішення №№ 65,66,67,68,69 слід вважати винесеними саме 07.12.2004. за результатами перевірки по акту від 07.12.2004., вказані рішення зареєстровані у відповідному журналі саме за цими номерами, а розбіжності щодо дат у самих рішеннях є помилкою, припущеної інспектором.

Сума зазначених у рішеннях санкцій підтверджується карткою особового рахунку позивача.

З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав відповідні пояснення на заперечення відповідача, за якими вважає доводи відповідача необґрунтованими та вказує на те, що спірні рішення не можуть бути винесені за наслідками акту перевірки від 07.12.2004., оскільки за актом перевірки  внески позивачу не до нараховувалися.

Сторони не досягли примирення.

Оцінивши доводи сторін та матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Позивач зареєстрований як платник страхових внесків до ПФУ з 01.03.1999., за реєстраційним номером  .

Управлінням ПФУ в Попаснянському районі Луганської області була проведена перевірка достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати зобов’язань зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування ВАТ «Молодіжне»за період з 01.11.2003. по 01.11.2004. і за результатами перевірки складено акт № 43 від 07.12.2004.

За результатами перевірки було встановлено, що позивачем у вказаний період припускалися деякі відхилення за місяцями, які виникли внаслідок недостовірності звітності, але ці відхилення були усунені страхувальником самостійно протягом перевіряємого періоду. Також в акті зазначено, що загальна сума зобов’язань зі сплати збору, які виникли за період 2003 –2004 роки становить 1 285 грн. 52 коп.  Перераховано збору до Пенсійного фонду за обліковий період 1 046 грн. 00 коп., заборгованість з урахуванням залишку перед ПФУ станом на 01.11.2004. становить 1 194 грн. 25 коп.

Відповідачем, на вимогу суду надані рішення про застосування фінансових санкцій: № 65 (за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством) на суму 170 грн. 00 коп., № 66 (за донарахування органом ПФУ або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків) на суму 21 грн. 26 коп., №67 (за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду) на суму штрафу –6 грн. 52 коп. та пені –0 грн. 07 коп., №68 ( за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків) на суму 131 грн. 51 коп., №69 (за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду) на суму штрафу – 252 грн. 50 коп. та пені –102 грн. 90 коп.

На вказаних рішеннях дата визначена як  «03.12.2005.», в той же час є відмітка про те, що ці рішення отриманні представником страхувальника –Мазур В.А. 03.12.2004. та стоїть підпис останнього.

Згідно із записами журналу обліку рішень про застосування штрафних санкцій, рішення № 65,66,67,68,69 на суми штрафних санкцій, наведені вище, були зареєстровані у журналі 07.12.2004.

Окрім цього, під час судового розгляду справи представник відповідача –Бабенко Л.О., яка безпосередньо проводила перевірку у позивача та  готувала спірні рішення вказала, що при підготовці цих рішень, нею були припущені помилки щодо дати їх винесення, у зв’язку з чим  рішення слід вважати винесеними саме 07.12.2004.

З приводу того, що позивач отримав ці рішення, 03.12.2004. представники відповідача повідомили, що це сталося внаслідок непорозуміння між працівниками ПФУ в Попаснянському районі та керівником ВАТ «Молодіжне»- Мазур В.А., який власноруч підписався про отримання рішень.

Факт отримання рішень на зазначені суми санкцій, також були підтверджені представником позивача (під звукозапис), але водночас з цим, позивач зазначив, що у  копіях рішень, які були у нього не  вказано дати їх винесення та номерів, що не давало йому можливості пов’язати ці рішення із відповідним періодом перевірки або акту перевірки, тощо.

Порядок  нарахування, сплати та стягнення внесків до ПФУ регулюються, зокрема, Законом № 1058, Інструкцією та іншими.

Згідно ст. 106 Закону  № 1058  у разі виявлення  своєчасно  не  сплачених  сум  страхових внесків  страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього

Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

Також ця стаття регулює порядок та суми нарахування фінансових санкцій і пені  за недотримання вимог цього Закону.

Пунктом 13 цієї статті визначено, що про нарахування пені та накладення штрафів,  передбачених частинами  дев'ятою  і  десятою  цієї   статті,   посадові   особи виконавчих  органів  Пенсійного  фонду  в  порядку,  встановленому правлінням Пенсійного фонду,  виносять рішення, які протягом трьох робочих  днів  із  дня  їх  винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені  та  штрафів,  передбачених  частинами  дев'ятою  і десятою цієї статті,  підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією,  яка здійснює виплату і  доставку  пенсій,  протягом десяти  робочих  днів  з  дня одержання відповідного рішення.  При

цьому в цей же  строк  страхувальник,  банк  чи  організація,  яка здійснює виплату і доставку пенсій,  має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним    обов'язковим    письмовим   повідомленням   про   це

відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Рішення  органу Пенсійного фонду про нарахування пені або           накладення штрафу,  передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо страхувальник,  банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій,  отримали рішення про нарахування  пені та  накладення  штрафу,  передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій

протягом  десяти робочих днів,  а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган  Пенсійного фонду   про   його  оскарження,  воно  передається  для  виконання державній виконавчій службі та страхувальнику.

Матеріалами справи підтверджено, що  позивачем спірні рішення були отримані 03.12.29004, а тому у нього була реальна можливість оскаржити їх або сплатити у добровільному порядку вказані у них суми санкцій, що ним зроблено не було.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими що не підлягають до задоволення, з віднесенням судового збору на позивача.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.          У задоволенні позовну відмовити.

2.          Судовий збір покласти на позивача.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 10.05.2007. у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Суддя                                                                                         Т.А.Василенко

Спеціаліст                                                                           Т.В.Шкуть