ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.01.07                                                                                       Справа №6/109-Б-06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

кредитора - Землякової Г.В., гол.держ.подат.інспектора, дов.№284/9-10-0 від 27.12.2006р.

боржника   - Крижановського М.М., директора

Розглянувши  у  відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу  Товариства  з  обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Благовещенка”, м.Херсон

на  постанову  господарського суду  Херсонської області від 16.06.2006року

у  справі   № 6/109-Б-6

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма  „Благовещенка”, м.Херсон

порушеної за заявою ініціюючого кредитора - Генічеської міжрайонної державної податкової інспекції, м.Генічеськ Херсонської області

Установив:

Згідно з постановою господарського суду Херсонської області від 16.06.06року (суддя Пригуза П.Д.) боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Благовещенка”, м.Херсон, (далі-ТОВ „АФ„Благовещенка”), у зв’язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати податків у розмірі – 49.844грн.05коп., ненаданням тривалий час – більше року до органів державної податкової служби згідно із законом податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора з числа осіб, які мають ліцензію арбітражного керуючого.

Не погоджуючись з судовим актом, боржник оскаржив його в апеляційному порядку, зазначивши, що винесена постанова є необґрунтованою, так як порушені норми процесуального та матеріального права.

Свої доводи обґрунтовує наступним.

При розгляді справи не були присутніми у засіданнях суду представники ДПІ у м.Херсоні, де боржник знаходиться на податковому обліку. Останній звіт- декларацію з податку на прибуток за перше півріччя 2006р. до ДПІ подано 09.08.2006р. У період з січня по квітень 2006р. податковою інспекцією м.Херсона проводилась перевірка, за результатами якої заборгованості перед бюджетом не встановлено. Вважає, що підстав для порушення провадження у справі про банкрутство боржника за статтею 52 Закону

України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та визнання його банкрутом у місцевого господарського суду не було, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі припинити.

У судовому засіданні представник кредитора – податкової інспекції пояснила суду, що боржник знаходиться на податковому обліку у Генічеській міжрайонній державній податковій інспекції як платник фіксованого сільськогосподарського податку, а з інших податків – у Державній податковій інспекції м.Херсона, так як юридичною адресою боржника є місто Херсон. У зв’язку з наявною заборгованістю по фіксованому сільськогосподарському податку у розмірі 62.762грн.82коп. за 2003р. і не сплатою її, інспекція приймала заходи щодо стягнення боргу: надсилала податкові вимоги, частково борг був погашений, у серпні 2003р. інспекцією з метою погашення боргу примусово було реалізовано п’ять тонн зерна озимої пшениці, яке належало боржникові, більше майнових активів не було встановлено, залишок боргу становить – 49844грн.05коп. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Представник боржника підтримав заперечення, що викладені у апеляційній скарзі, на запитання колегії суддів: з якого часу припинена підприємницька діяльність боржника, пояснив, що фактично вона припинена з 2003р., а він як юрист за спеціальністю призначений директором підприємства-боржника його засновниками нещодавно і лише з однією метою – займатись стягненням дебіторської заборгованості. Стягнення дебіторської заборгованості на його думку є підтвердженням того, що підприємство здійснює господарську діяльність, після її стягнення підприємство взмозі буде погасити податкову заборгованість.

У зв’язку з неявкою представника кредитора, та з метою витребування додаткових доказів, судове засідання, яке відбулося 05 грудня 2006р.,  відкладалося до 19.01.2007р.

Відповідно до розпорядження голови Запорізького апеляційного господарського суду №81 від 18.01.2007р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кричмаржевського В.А.(головуючого, доповідача), Мірошниченка М.В. і Хуторного В.М.

Від Державної податкової інспекції у Новотроїцькому районі Херсонської області до апеляційної інстанції надійшло клопотання про здійснення заміни кредитора у справі у зв’язку з реорганізацією податкових органів, замість Генічеської міжрайонної державної податкової інспекції слід вважати кредитором у справі ДПІ у Новотроїцькому районі, до клопотання долучені відповідні документальні докази (наказ №56 від 14.04.2006р., довідка з органів статистики).

Колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення цього клопотання.

Обговоривши доводи сторін, їх представників, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів  державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій,  документів бухгалтерської звітності, а також за  наявності  інших  ознак,  що  свідчать про відсутність підприємницької  діяльності  боржника,  заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно  від  розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Таким чином, за правилами вказаної норми підстави для подання кредитором заяви про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника настають як у разі наявності будь-якої з ознак, передбачених цією статтею, так і у разі їх сукупності.

Зазначене підтверджується судовою практикою при розгляді справ про банкрутство, порушених за ст.52 Закону, а саме, постановами Верховного Суду України, зокрема, від 10.02.2004р. у справі №02-2-24/12673, та Вищого господарського суду  України.

З поданих ініціюючим кредитором, боржником статутних документів, декларацій з податку на додану вартість та на прибуток, матеріалів перевірки, вбачається, що підприємство-боржник знаходиться на податковому обліку у двох державних податкових інспекціях – міста Херсона та Новотроїцького району. У ДПІ Новотроїцького району – як платник фіксованого сільськогосподарського податку.

За даними податкових інспекцій з 2003року будь-яка фінансово-господарська діяльність боржника у Новотроїцькому районі припинилась, найманих працівників у товаристві немає, валовий дохід дорівнює нулю, згідно з деклараціями з податків на прибуток, додану вартість за 2005-2006роки, поданих до ДПІ у м.Херсоні, господарсько-фінансову діяльність боржник не здійснював.

Як зазначено вище, керівник боржника, як юрист за професією, у даний час займається лише стягненням дебіторської заборгованості, ним же особисто підтверджено у судовому засіданні, що засновники боржника найняли його на роботу лише з однією метою – стягнути заборгованість з дебіторів підприємства.

Отже, оскільки у підприємства-боржника відсутні докази здійснення ним підприємницької діяльності, існує у нього податкова заборгованість, то висновок господарського суду Херсонської області щодо визнання товариства „Благовещенка” банкрутом  та  відкриття  відносно  нього  ліквідаційної  процедури  є  правомірним.

Посилання представника боржника на те, що підприємство надавало у 2005-2006 роках податкову звітність до іншої податкової інспекції – у м.Херсоні, а саме, декларації з ПДВ та податку на прибуток, а тому ознаки, передбачені у статті 52 Закону, відсутні, а також твердження представника боржника про те, що стягнення дебіторської заборгованості у судовому порядку є доказом здійснення боржником підприємницької діяльності, є помилковими з наступних підстав.

По-перше, декларації подані з нульовими показниками, що свідчить про відсутність підприємницької діяльності.

По-друге, відповідно до статтей 42 і 79 Господарського кодексу України під підприємницькою діяльністю (підприємництвом) слід розуміти самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що  здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб’єкти господарювання, створені  юридичними  особами  та/або громадянами ... з метою одержання  прибутку.

Але як свідчать  матеріали  справи, у боржника  взагалі  тривалий  час – протягом трьох останніх років відсутні не тільки прибутки, але і будь-яка господарська діяльність.

Відсутність податкової заборгованості боржник та його представник належними доказами не спростували.

Доказом існування податкової заборгованості є податкові повідомлення-рішення податкових органів, їх акти про несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов’язань.

Відповідно до ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” якщо боржник в установленому порядку не оскаржив  податкове повідомлення - рішення, то таке податкове зобов’язання вважається узгодженим, тобто безспірним.  Боржник повідомлення - рішення податкової інспекції не оскаржив в установленому законом порядку, а тому ці податкові  зобов’язання є узгодженими і  безспірними.

Згідно зі статтею статті 7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” до заяви кредитора – органу державної податкової служби чи інших державних органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), про порушення провадження у справі про банкрутство додаються докази вжиття заходів до отримання заборгованості по обов’язкових платежах у встановленому законодавством порядку.

В матеріалах справи (а.с.23-24) є документальні докази вжиття заходів податковою інспекцією по отриманню заборгованості: акт опису п’яти тонн зерна пшениці озимої, що належить боржникові, та дозвіл на його реалізацію. Ці дії податкової інспекції свідчать про намагання стягнути борг у встановленому законом порядку, але за відсутності майна, борг погашений лише частково внаслідок таких дій кредитора.

За вищевикладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування оскаржуваної постанови господарського суду Херсонської області відсутні.

Керуючись статтями 25, 101-106 ГПК України, Запорізький  апеляційний  господарський  суд -

Постановив:

Клопотання Державної податкової інспекції у Новотроїцькому районі Херсонської  області  задовольнити.

Здійснити процесуальне правонаступництво. Замість Генічеської міжрайонної державної податкової інспекції вважати стороною у справі - Державну податкову інспекцію у Новотроїцькому районі, смт.Новотроїцьке Херсонської області.             Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Благовещенка”, м.Херсон, залишити без задоволення, а постанову господарського суду Херсонської області від 16.06.2006року у  справі № 6/109-Б-6 - без змін.

Справу передати  на розгляд господарського  суду  Херсонської області.