ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2007 року                                                                                   Справа № 15/3

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Виноградник О.М. (доповідач)

суддів:               Джихур О.В., Лисенко О.М.

при секретарі: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

позивача –не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

відповідача - не з’явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

ДВС –Усач Т.А., дов. № б/н від 05.02.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” м.Кіровоград

на  ухвалу  господарського суду Кіровоградської області від 06.02.2007 року

у справі    № 15/3

за позовом   приватної фірми “Піпрі”, м.Черкаси

до  товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, м.Кіровоград

за участю Державної виконавчої служби Новоукраїнського району Кіровоградської області, Кіровоградська область, м.Новоукраїнка

про  стягнення 17 584 грн. 80 коп. (скарга на дії ДВС)

За згодою представників сторін, присутніх у судовому засіданні, було оголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 06.02.2007р. (суддя Мохонько К.М.) по справі № 15/3 за позовом приватної фірми “Піпрі”, м.Черкаси до товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор”, м.Кіровоград (далі –ТОВ “Агро-Гарант-Цукор”) про стягнення 17 584 грн. 80 коп. скаргу на дії Державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області було відхилено.

Вищезазначену ухвалу суду першої інстанції мотивовано фактом відсутності правових підстав для її задоволення, оскільки дії ДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області відповідають вимогам законодавства.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою господарського суду Кіровоградської області, її оскаржує в апеляційному порядку на предмет невідповідності нормам матеріального права, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі господарського суду матеріалам, обставинам справи, відповідач по справі –ТОВ “Агро-Гарант-Цукор”, зокрема, зазначаючи:

- господарським судом та ДВС порушено вимоги ч.6 ст.50 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки державний виконавець зобов’язаний винести постанову про звернення стягнення на майно боржника, до винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та акту опису й арешту майна. Зазначена постанова або будь-які повідомлення про її існування до ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” не надходило; отже, в порушення вищенаведеної норми права вказана постанова взагалі не виносилась; копія постанови про звернення стягнення на майно боржника, відсутня, так як не отримувалась відповідачем;

- постанова на арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження не містить обставин, визначених ст..55 Закону України “Про виконавче провадження”, Інструкцією про проведення виконавчих дій № 74/5 від 15.12.1999р. (зі змінами та доповненнями), якими встановлений обов’язковий зміст заповнення бланку;

- в постанові про арешт майна боржника ДВС вказала, що арешт накладається на цукор-пісок в кількості 27 614 кг, який належить ТОВ “Агро-Гарант-Цукор”, не обґрунтовуючи при цьому, з чого виходить державний виконавець стосовно кількості описаного майна та на яку суму описується майно боржника, що є порушенням ч.8 ст.80 Закону України “Про виконавче провадження”, не визнано вартість майна на яке накладається арешт;

- складаючи акт опису та арешту майна від 17.11.2006р., ДВС порушила абзац 2 п.5.6.6 вищевказаної Інструкції, акт складено без участі представника ТОВ “Агро-Гарант-Цукор”, не вказано чи знаходиться цукор валом, чи в мішках, як він зважувався, чому встановлено ціну цукру 2 грн. 55 коп., не дотримано інших вимог, передбачених Інструкцією.

Державна виконавча служба у Новоукраїнському районі, позивач по справі –приватна фірма “Піпрі” м.Черкаси правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались (ст..96 ГПК України), як не скористались правом участі в судовому засіданні, передбаченому ст..22 ГПК України. Сторони по справі про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином двічі (а.с.69, 71; а.с.74, 76, т.2 –поштові повідомлення про вручення ухвал суду апеляційної інстанції).

Враховуючи факт належного повідомлення позивача та відповідача про час та місце судового засідання двічі, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в цьому судовому засіданні (ст.ст.75, 99 ГПК України), про що не заперечує присутній в судовому засіданні представник Державної виконавчої служби.

Представник ДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області в своїх поясненнях проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилався на відповідність оскаржуваної ухвали вимогам чинного законодавства, матеріалам, обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представника ДВС, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 27.02.2006р. позовні вимоги задоволенні повністю. З відповідача на користь позивача стягнуто 17 584 грн. боргу та судові витрати по справі (а.с.37-38, т.1).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2006р. апеляційна скарга ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” залишена без задоволення, а рішення суду від 27.02.2006р. –без змін (а.с.84-85, т.1).

09.06.2006р. на виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.02.2006р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2006р. виданий наказ про примусове виконання рішення, який направлений позивачу (а.с.87, т.1).

27.11.2006р. відповідач звернувся до господарського суду Кіровоградської області зі скаргою в порядку ст..121-2 ГПК України на дії ДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області (а.с.88-91, т.1).

Відповідно до частин 2, 5 ст.24 Закону України “Про виконавче провадження” (в редакції Закону України від 22.12.2006р. № 521-V (який діяв на день прийняття оскаржуваної ухвали)) державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документу виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення –п’ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору й витрат, пов’язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувану, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України “Про виконавче провадження” копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Постановою від 20.06.2006р. ДВС у Новоукраїнському районі відкрила виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 15/3, виданого господарським судом Кіровоградської області 09.06.2006р. про стягнення боргу з відповідача на користь позивача й запропоновано добровільно виконати наказ господарського суду в строк до 27.06.2006р.

Постановою від 29.06.2006р. ДВС у Новоукраїнському районі наклала арешт на кошти в межах суми 19 665 грн. 63 коп., що належать боржнику і знаходяться на рахунку в АКБ “Райффайзенбанк Україна”. Згідно супровідного листа від 29.06.2006р. примірники постанови надіслані сторонам та банківській установі (а.с.44-45, т.2).

Постановою ДВС у Новоукраїнському районі від 29.06.2006р. виконавче провадження по наказу суду від 09.06.2006р. приєднане до зведеного виконавчого провадження про стягнення боргів з ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” (а.с.43, т.2).

Постановою ДВС у Новоукраїнському районі від 19.07.2006р. в зв’язку з відсутністю у боржника коштів та цінностей достатніх для погашення боргу, звернуто стягнення на майно боржника (а.с.41-42, т.2).

25.07.2006р. боржник надіслав до ДВС у Новоукраїнському районі гарантійний лист, якому ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” гарантує до 01.09.2006р. перерахувати на користь приватної фірми “Піпрі” кошти в сумі 17 584 грн. боргу, 175 грн. 85 коп. сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Лист підписаний в.о. директора ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” Стукало Д.А. (а.с.40, т.2).

Постановою ДВС у Новоукраїнському районі від 27.10.2006р. накладений арешт на кошти ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” в розмірі 110 734 грн. 91 коп., що знаходяться на рахунку в КФ АКБ “Тас-Комерцбанк” (а.с.36-37, т.2).

17.11.2006р. постановою ДВС у Новоукраїнському районі накладений арешт на цукор-пісок в кількості 27 614 кг, який належить ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” та оголошена заборона на його відчуження (а.с.24-27, 33, т.2).

Листом від 17.11.2006р. вказана постанова надіслана боржнику та голові правління ВАТ “Автомобіліст” й директору приватної фірми “Піпрі” (а.с.24, т.2).

17.11.2006р. складений акт державного виконавця про відмову директора ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” від отримання копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.11.2006р. Акт підписаний державним виконавцем Рибак Н.Л. та двома понятими Голуб А.О., Андрейченко Т.І. (а.с.28, т.2).

Відповідно до ч.5 ст.50 Закону України “Про виконавче провадження” (в редакції Закону України від 15.03.2006р. № 3541-ІV) в разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке за законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Відповідно до ст..33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем на обґрунтування доводів щодо неотримання вищезазначених постанов ДВС не надано жодного доказу відповідно до ст.ст. 32, 33, 36 ГПК України, судам обох інстанцій, такі докази відсутні в матеріалах справи.

Також відсутні в матеріалах справи, не надано судам обох інстанцій докази в розумінні ст.ст.32, 36 ГПК України на підтвердження доводів скаржника про наявність грошових коштів та цінностей, нібито достатніх для задоволення вимог позивача (стягувача).

Посилання скаржника на порушення ДВС додатку № 26-1 до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом № 74/5 від 15.12.1999р. (з наступними змінами) при складенні постанови про арешт майна боржника від 17.11.2006р. не підтверджується змістом постанови, в якій зазначено, що арешт на цукор-пісок в кількості 27 614 кг. Накладений з метою забезпечення виконання виконавчих документів та усунення можливості здійснення відчуження майна боржника. Тобто, вимоги п.1 ч.6 ст.55 Закону України “Про виконавче провадження”: “для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації”, в даному випадку “реалізації”, державним виконавцем не порушені.

Посилання скаржника на порушення ДВС ч.8 ст.50 Закону України “Про виконавче провадження” в не зазначенні в постановляючій частині постанови від 17.11.2006р. вартості майна боржника, на яке накладений арешт не знайшли свого підтвердження, так як у вказаній ч.8 ст.50 зазначеного вище Закону відсутня вказівка про визначення вартості майна у грошовому виразі.

Відповідно до ч.4 ст.55 Закону України “Про виконавче провадження” про проведення опису майна боржника й накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника.

17.11.2006р. державним виконавцем складений акт опису й арешту майна боржника цукру-піску в кількості 27 614 кг за оптовою ціною 2 грн. 55 коп. за кілограм, який належить ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” та знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, вул..Промислова, 1. Як зазначено в акті, описане майно буде оцінено згідно біржових розцінок та передане для реалізації не раніше 22.11.2006р. (а.с.24-25, т.2). На описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користуватися ним: обмежено право користування писаним майном. Акт підписаний державним виконавцем Рибак Н.Л. та двома понятими Голуб А.О., Андрейченко Т.І. Директор й секретар відповідача від підпису акту відмовились.

Посилання скаржника на невірне зазначення в акті від 17.11.2006р. того, що директор ТОВ “Агро-Гарант-Цукор” відмовився підписувати акт, спростовується актом державного виконавця від 17.11.2006р. підписаного за участю двох понятих.

Посилання скаржника на те, що його представник міг вказати ті види чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу суперечать ч.5 ст.50 Закону України “Про виконавче провадження”, так як остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем. Крім цього, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази письмового звернення відповідача до ДВС у Новоукраїнському районі з листом , в якому вказаний перелік майна боржника, на яке необхідно звернути стягнення в першу чергу. Не надано таке звернення і під час розгляду скарги в суді першої інстанції.

Посилання скаржника на невірну оцінку описаного майна спростовується змістом акту опису та арешту майна від 17.11.2006р., в якому зазначена ціна 1 кг цукру-піску 2 грн. 55 коп., посилання державного виконавця на подальшу більш вірну оцінку “...згідно біржових розцінок” та постановою від 20.11.2006р. про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Вказаною постановою експерту Гапіченко Н.В. запропоновано надати письмовий висновок з питань визначення дійсної ринкової вартості описаного 17.11.2006р. майна боржника, а саме: цукру-піску в кількості 27 614 кг.

Слід зазначити, що цукор-пісок в кількості 27 614 кг, як продукт визначений родовими ознаками, не може мати якоїсь особливої форми або виду, містити товарний знак, пробу чи виробничу марку.

За цих обставин господарським судом зроблено правильний та обґрунтований висновок щодо відсутності правових підстав для задоволення скарги відповідача на дії державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 06.02.2007р. по справі № 15/3 –залишити без змін; а апеляційну товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Гарант-Цукор” м.Кіровоград –залишити без задоволення.

Головуючий                                                                                                   О.М Виноградник

Судді                                                                                                               О.В Джихур

О.М.Лисенко

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                        О.О.Головіна

23.04.2007