ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.07 р.                                                                               Справа № 12/78

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – не з'явився

від відповідача  - Колесніченко О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  “Промінь”  с. Сюрте, Ужгородського р-ну Закарпатської області

до Закритого  акціонерного товариства “Бахмутський аграрний союз” с.Новолуганське,  Артемівського району

про стягнення збитків у сумі 56 442 грн 62 коп.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю  “Промінь”  с. Сюрте, Ужгородського р-ну Закарпатської області звернулося до господарського суду з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства “Бахмутський аграрний союз” с. Новолуганське,  Артемівського району про стягнення збитків у сумі

56 442 грн 62 коп.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача збитки у сумі 66 042 грн 32 коп, у тому числі кошти витрачені на придбання кнурців – 33575 грн

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір поставки, поставку за цим договором не якісних кнурців, які у зв'язку зі зробленням   щеплення не можуть використовуватися  у племінній справі, припис державного інспектора ветеринарної медицини в Ужгородському районі, тощо.

Відповідач проти позову заперечував посилаючись, що вказані кнурці можуть використовуватися у племінній справі.

За згодою сторін та за ініціативою суду , останнім було направлено відповідний запит на адресу Інституту ветеринарної медицини Української академії аграрних наук про надання висновку з питання: чи дійсно не допускається щеплення племінних кнурів проти лептоспірозу перед їх продажем племінного господарства і чи можливо таких кнурів використовувати як племінних. Листом від 16.05.2007 року суд запросив прийняти участь фахівця, який буде надавати відповідь,  у розгляді справи в порядку ст. 30 ГПК України (  В судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних  та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи.)

В судове засідання, яке відбулося 04.06.2007 року  за участю як представника позивача так і представника відповідача,    з'явився завідуючий лабораторією лептоспірозу сг тварин Інституту ветеринарної медицини УААН, кандидат ветеринарних наук О.О.Кучеренко  та надав письмові та  усні пояснення. ( що підтверджується протоколом судового засідання від 04.06.2007 року)

В судове засідання призначене на  14.06.2006 року, 26.06.2007 року представники позивача не з'явилися.

Від позивача надійшла  телеграма щодо відкладання розгляду справи, яка призначена на 14.06.2006 року. Клопотання судом задоволено.

В судове засідання, призначене на 26.06.2007 року представники позивача не з'явилися та надіслали клопотання щодо надання їм копій всіх документів, які містяться в матеріалах справи і стосуються призначення, проведення судової експертизи, висновки експерта та інших документів, що подані відповідачем до матеріалів справи.

Клопотання судом не може бути задоволено, так як в рамках справи № 12/78 проведення експертизи не призначалося.  Мова йшла про надіслання запита до спеціалізованої установи, яка може надати роз”яснення щодо можливості використовувати племінних кнурців у племінній справі,   у разі їх щеплення проти лептоспірозу. Можливість надіслання таких запитів   та залучення фахівців до розгляду справи прямо передбачено ст. 30 ГПК України і не є  тотожним     призначення судової експертизи ( ст.ст.  31, 41, 42 ГПК України)

Дослідивши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

05.09.2006 року між позивачем, ( як покупцем) , та відповідачем ( як постачальником) ,  підписано договір поставки,  згідно якого відповідач брав на себе зобов'язання поставити , а позивач прийняти та  сплатити на умовах визначених в договорі племінних кнурців живих , вагою  до 83 кг. Кількість товару 15 голів. ( п.2.1. договору)

Згідно п. 4 договору,  постачання товару проводиться протягом 15 банківських днів після отримання на рахунок відповідача 100 % передоплати.

Дата поставки вважається дата, вказана у накладній, або дата іншого товарно- транспортного документа.

Платіжним дорученням № 36 від 22 вересня 2006 року , позивач перерахував відповідачу 31 260 грн

26.09.2006 року виписана видаткова накладна, згідно якої відповідач отримав 15 штук кнурців на суму 33 585 грн.

На час прийняття рішення , згідно розрахунку позивача, його збитки складають 44 839 грн 82 коп, з врахуванням коштів, які він отримав від реалізації.

Позивач вважає, що кнурці є не належної якості та не можуть бути використані для племінної роботи. Просить стягнути збитки  у сумі 56442 грн 62 коп, які складаються з витрат на утримання кнурців, у тому числі корма – 8484 грн, транспортні витрати у сумі 1304 грн, заробітна плата 6517 грн 96 коп, ветмедикаменти 233 грн, вартість отриманого поголів'я 33 585 грн, транспортні витрати по доставці свінопоголів”я

Стаття 265 Господарського кодексу України встановлює, що за договором поставки одна сторона – постачальник зобов'язується передати ( поставити) в обумовлені строки ( строк) іншій стороні – покупцю товар ( товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар ( товари) та сплатити за нього визначену грошову суму.

Згідно ст. 268 Господарського кодексу України, у разі поставки товару низької якості , покупець має право відмовитися від прийняття товару та оплати товару, а якщо товар оплачено покупцем – вимагати повернення раніше сплаченої суми.

Згідно  статті 224 Господарського кодексу України,  учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 225 Господарського суду встановлює, що  до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

-  неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

-   матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається, зокрема на ту обставину, що  05.10.2006 року за № 277 Державний інспектор ветеринарної медицини у Ужгородському районі здійснив припис , згідно якого було  встановлено, що 27.09.2006 року до  господарства ТОВ “Промінь” були завезені для племінних цілей кнурці у кількості 15 голів та поставлені на карантин в с. Оріховице ( акт постановки на карантин № 275 від 27.09.2006 року) . Поголів'я  свиней завезено з ЗАТ “Бахмутський  Аграний союз”.  Згідно вет. свідоцтва  Ф № 1  Г-05/168727 тварини були привити 12.09.2006 року проти лептоспірозу, що

є порушенням пункту 6.1. Інструкції “Про заходи з профілактики та оздоровлення тварин.  Цим приписом було  заборонено  використовувати вказане поголів'я як племінне.

Пункт 6.1. Інструкції “Про заходи з профілактики та оздоровлення тварин від лептоспірозу”, яка погоджена  Заступником Головного державного санітарного лікаря України А.В.Моісєєва, встановлює, що вакцинують тварин проти лептоспірозу згідно з чинними настановами по застосуванню вакцин з тими серотипами і сіроварами, які виявлені під час діагностики у тварин даного господарства:

- неблагополучних по лептоспірозу господарствах

- у відгодівельних господарствах, де поголів'я комплектують без обстеження на лептоспіроз

- при випасання тварин на пасовищах у зонах природного вогнища лептоспірозу

- при  виявленні в господарствах тварин, сироватка крові яких реагує в РМА.

Позивач вважає, що сам факт щеплення свідчить про те, що свині прибули з неблагополучного по лептоспірозу господарства та не можуть бути використані за призначенням.

Суд зазначає, що вказаний пункт не містить прямої заборони щодо використання кнурів, яким було зроблено щеплення в племінній роботі.

Як зазначалося вище, до участі у розгляді справи було залучено фахівця. Згідно усних та письмових пояснень фахівця Інституту Ветеринарної медицини ,  завідуючого лабораторією  лептоспірозу с/г тварин Інституту ветеринарної медицини УААН,  кандидата ветеринарних наук О.О. Кучерявенко,  згідно п.4.6. діючої Інструкції “Про заходи з профілактики та оздоровлення  тварин від лептоспірозу, затвердженою згідно наказу № 2 від 19.01.1994 року Головним державним інспектором ветеринарної медицини України :  “ Плідники на племпідприємствах  ( станціях пунктах штучного осімінення, розташованих у зонах природних вогнища лептоспірозу, вакцинуються проти лептоспірозу. Таким чином племінні тварини вакциновані проти лептоспірозу, не втрачають своєї племінної цінності і таких тварин дозволяється використовувати у племінній справі.

Згідно пояснень вказаного фахівця, відповідач знаходиться   у зоні природного вогнища лептоспірозу, але є благополучним господарством.

До матеріалів справи додано ветеринарне  свідоцтво Г-905 № 168727 видане ЗАТ “Бахмутський Аграний союз”, згідно якого  племінні кнурці у кількості 15 штук вивозяться з ЗАТ “Бахмутський аграрний союз”,   благополучного щодо заразних хвороб тварин.

Доказів , що вказані кнурці є хворими на лептоспіроз, суду не надано.

Згідно п.5.1. вищезазначеної Інструкції, виводити ( вивозити) тварин на племінні і користувальні цілі дозволяється з господарств, благополучних по лептоспірозу.

Документів, які підтверджують , що відповідач є неблагополучним господарством по лептоспірозу, суду не надано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд вважає, що позивач не довів, що поставлені на його адресу кнурці є не якісними, у зв'язку зі зробленим щепленням.  та не можуть  використовуватися за цільовим призначенням.

З огляду на вищевикладене, суд в задоволені позову відмовляє.

На підставі ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

В задоволені позову відмовити

Суддя