ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2007 р.
Справа № 13/70-1538

11 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Стопника С.Г.

при секретарі судового засідання  Касюдик О.О.

Розглянув справу

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "АРС-КЕРАМІКА", вул. Збаразька, 18, м. Тернопіль, 46000

до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, вул. Білецька, 1, м.Тернопіль, 46000

За участю представників сторін:

позивача:           Малік І.О. - довіреність №б/н від 01.02.07 р.;

Шкварко В.І. - довіреність №б/н від 01.02.07 р.

відповідача:          Буклешова Т.М. - довіреність №34/7/10-015 від 04.01.07 р.;

Зарудна Н.В. - довіреність  №32659/7/10-015 від 10.05.07 р.

Суть справи:

про скасування повідомлень-рішень №/0 та №/0 від 24.11.2006р.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що: матеріалами перевірки підтверджено факт завищення валових витрат за рахунок маркетингових послуг наданих Шкварком В.І. та комп’ютерних послуг наданих ПП Нефьодовим С.С., оскільки в актах приймання-передачі виконаних робіт не розкрито змісту господарських операцій, не вказано переліку наданих послуг, а тому немає підтвердження використання одержаних послуг у господарській діяльності позивача. Подані письмові звіти про виконані роботи ПП Шкварком та ПП Нефьодовим не вказують на причинний зв'язок наданих послуг з господарською діяльністю позивача. Також позивач зайво включив до валових витрат в ІІ кварталі 2006 р. витрати, понесені в іноземній валюті протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням товару, які не підлягають перерахуванню у зв'язку із зміною курсу гривні протягом такого звітного періоду; матеріалами перевірки встановлено, що позивач у господарських взаємовідносинах з ТОВ "Хенкель Баутехнік (Україна)", у якого закуповував продукцію, отримав грошову винагороду 111198,65 грн. за успішне просування товарів на ринку України, що нічим іншим, як оплата послуг за просування товарів ТОВ "Хенкель Баутехнік (Україна)" на ринку України не являється і повинно відноситись до об’єкта оподаткування ПДВ, що позивач не зробив.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 в порядку ст.130 КАС України.

В засіданні оголошувались перерви до 27.04.2007 р. та до 11.05.2007 р. у зв’язку з клопотанням відповідача та для надання можливості сторонам подати додаткові обґрунтування, заперечення та докази.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

- відповідачем проведено перевірку діяльності позивача на предмет дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005 р. по 30.06.2006 р. по результатах якої складено акт №18653/23-420/32549732 від 15.11.2006 р. про донарахування та стягнення відповідно 123709 грн. податку на прибуток та 59478,90 грн. санкцій, 18533 грн. ПДВ та 9266,50 грн. санкцій.

Як видно з акту перевірки, позивач відніс до валових витрат: вартість комп’ютерних та маркетингових послуг наданих ПП Нефьодовим С.С. та ПП Шкварком В.І., коли документально не підтверджено зміст, перелік фактично наданих послуг та зв'язок з господарською діяльністю; витрати понесені позивачем в іноземній валюті протягом звітного періоду в зв'язку з придбанням товарів з перерахуванням в зв'язку із зміною обмінного курсу гривні протягом такого звітного періоду, коли таке перерахування не проводиться і за основу береться балансова вартість такої іноземної валюти, а також не включив до об’єкта оподаткування ПДВ винагороду за надані послуги ТОВ з іноземними інвестиціями "Хенкель Баутехнік (Україна)" по просуванню їх продукції на ринку України.

Позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі слідуючого:

- згідно з п.5.1, п/п 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати –це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються таким платником для їх подальшого використання у власній господарській діяльності і підтверджуються відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Відповідачем факт оплати придбаних комп’ютерних та маркетингових послуг та наявності розрахункових, платіжних документів в підтвердження цього не спростовано. З поданих договорів та актів здавання-приймання виконаних робіт, а також звітів про виконані роботи видно, що надані маркетингові та комп’ютерні послуги безпосередньо стосуються господарської діяльності позивача. А апелювання відповідачем такими показниками як ефективність, прибутковість, збільшення обсягів продажу, що повинні бути наслідками наданих маркетингових послуг відноситься до ризику як складової поняття підприємницької діяльності, яка передбачає і випадки неефективності господарських операцій та їх збитковості, однак це не позбавляє права платника податку витрати, понесені при формуванні і здійсненні господарських операцій, відносити до валових витрат.

Таким чином, позивачем правомірно включено до валових витрат вартість придбаних маркетингових та комп’ютерних послуг.

- витрати, пов’язані з неправомірним перерахунком балансової вартості валюти в зв'язку з зміною курсу гривні в сумі 11341,76 грн., які позивач включив до валових витрат в ІІ кварталі 2006 р. і які відповідач виключив з валових витрат, позивачем фактично не оскаржується з огляду на визнання правопорушення, однак позивач посилається на те, що відповідачем не взято до уваги, що в ІІ кварталі 2006 р. ним понесені витрати на придбання спецодягу для найманих працівників в сумі 12408,33 грн. і при їх врахуванні об’єм валових витрат у вказаному звітному періоді не зменшується.

З огляду на правила п/п 5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", ст.163 Кодексу законів про працю України, Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами  індивідуального захисту, затвердженого наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 29.10.1996 р. №170 та зареєстрованого в Мін’юсті України 18.11.1996 р. за №667/1692, те, що позивач має великі площі складських та торгових приміщень і проводить роздрібну та оптову торгівлю будівельними матеріалами, він зобов’язаний забезпечувати спецодягом найманих працівників і вартість такого одягу має право відносити до валових витрат.

Неправильне облікування в бухгалтерських документах цих витрат не змінює самого статусу в оподаткуванні цих витрат. З пояснення представників відповідача Зарудної Н.В., яка проводила документальну перевірку, питання по вартості спецодягу під час перевірки не піднімалось, оскільки ці витрати були віднесені позивачем за рахунок прибутку.

Разом з тим, згідно п/п 4.2.2 "б" п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити податкове зобов’язання платника податків, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях. Тобто, при перевірці враховуються усі показники, правильність облікування витрат тощо і виводиться результат, який повинен базуватись на чинному законодавстві, а в даному випадку перевіряючі зобов’язані були вказати на неправильне облікування вартості спецодягу і врахувати їх у валових витратах за ІІ квартал 2006 р. для визначення кінцевого результату.

- на підставі договорів поставки №07/01 від 04.01.2005 р.,  №52/01 від 22.12.2005 р. укладених між позивачем та ТОВ з іноземними інвестиціями "Хенкель Баутехнік (Україна)", останній поставляв продукцію позивачу тобто регулярно передавав у власність позивачу продукцію, за що останній регулярно розраховувався (п.1.1 розділу І договорів). Позивачем за перевірений період отримано від постачальника всього 111198,65 грн. винагороди за найкраще просування товарів на ринку України. При цьому умови виплати такої винагороди залежали від об'ємів закупки, продажу, стану розрахунків. Тобто в даному випадку позивач ніяких послуг постачальнику по просуванню його власної продукції на ринку України у вигляді дилерських послуг не надавав. Позивач займався організацією торгівлі продукції, яка перебувала вже у його власності і в залежності від об’ємів закупки, продажу, розрахунків отримував від ТОВ "Хенкель Баутехнік (Україна)" грошову винагороду, яка згідно п/п 3.2.4 п.3.2 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" не є об’єктом оподаткування. Тому донарахування ПДВ у вищевикладених випадках безпідставне.

На підставі наведеного, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, базуються на чинному законодавстві і підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення  КАС України,  суд

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 та №/0 від 24.11.2006 р.

3. Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Господарського суду Тернопільської області від 05.04.2007 р. по справі №13/70-1538.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 21 травня 2007 р.  до адміністративного суду апеляційної інстанції - Львівського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                          С.Г. Стопник