КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2007                                                                                           № 9/40

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Левкович В.Ю. – юр.

від відповідача - Корнієнко Р.О. – юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Украгро НПК"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.03.2007

у справі № 9/40

за позовом                               ЗАТ "Украгро НПК"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Євросервіс-Україна"

про                                                  стягнення 14710,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.03.2007р. позов ЗАТ «УКРАГРО НПК» про стягнення з ТОВ «Євро сервіс - Україна» 14 710,98 грн. відсотків за користування чужими коштами на підставі договору поставки № Євро сервіс 1/01.02.06. від 01.02.2006р. було залишено без розгляду з посиланням на п.2 ч.1 ст.81 ГПК України у зв’язку з наявністю в провадженні господарського суду справи з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що визначені і у даній справі.

У зазначеній ухвалі суду зокрема зазначено, що у провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №9/32 за позовом ЗАТ  «УКРАГРО НПК» до ТОВ «Євро сервіс - Україна» про стягнення 26 446,29 грн. пені на підставі договору поставки № Євро сервіс 1/01.02.06. від 01.02.2006р., на підставі чого суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що справа №9/32 є справою з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет (стягнення пені у сумі 14 710,98 грн. за період з 07.02.2006р. по 29.12.2006р., яка є складовою частиною 26 446,29 грн. суми пені за той же період) із тих самих підстав (договір поставки № Євро сервіс 1/01.02.06. від 01.02.2006р.), що визначені у справі №9/40.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач звернувся з апеляційною скаргою та просить її скасувати, оскільки вважає, що її було прийнято з порушенням вимог ГПК України.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу,  дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, колегія приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги обґрунтовані та відповідають фактичним обставинам справи, а ухвала господарського суду підлягає скасуванню, виходячи із наступного.

Як свідчать матеріали справи, на розгляді господарського суду м. Києва дійсно перебуває справа №9/32 за позовом ЗАТ  «УКРАГРО НПК» до ТОВ «Євро сервіс - Україна» про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов’язання по оплаті поставленого товару у розмірі 26 446,29 грн.

Проте, предметом спору по справі №9/40, по якій винесено  оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду, є не стягнення пені, а сплата відсотків за користування чужими коштами у розмірі 14 710,98 грн..

Обов’язок сплати процентів, на відміну від пені, передбачено ст..536 ЦК України. Проценти не є видом забезпечення виконання зобов’язання (ст..546 ЦК України), та не є господарською санкцією (ст..230 ГК України), а виступають платою за користування грошима, що перебували в незаконному володінні відповідача в період з моменту виникнення прострочення (коли грошові кошти мали бути повернуті) до моменту фактичного повернення грошових коштів з чужого незаконного володіння.

В свою чергу пеня є  відповідальністю за неналежне та несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, що передбачено ст..549 ЦК України.

Відповідно до п. 9 Роз'яснення Вищого господарського Суду України №02-5/293 від 29.04.1994р. пеню як один із видів неустойки, яка стягується за кожний день прострочки і в межах 6-місячного строку позовної давності (1 рік позовної давності – відповідно до вимог ст..258 чинного ЦК України), необхідно відрізняти від відсотків за користування чужими коштами, що є платою саме за користування чужими коштами, а не санкцією за невиконання чи неналежне виконання зобов’язання. З введенням в дію нового ЦК України правова природа пені та сплати процентів (відсотків) не змінилась.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Враховуючи те, що пеня та проценти (відсотки) за користування чужими коштами не є тотожними поняттями та їх застосування регулюється різними нормами закону, колегія приходить до висновку про те, що предмет спору по справі №9/32 є відмінним від предмету спору по справі №9/40, а отже суд першої інстанції не мав законних підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 14.03.2007р. у справі №9/40  скасувати.

2.          Матеріали справи №9/40 повернути до Господарського суду м. Києва для розгляду позовних вимог по суті.

Головуючий суддя

Судді