ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-3/374
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"11" січня 2007 р.  17:15                                                                                          м. Севастополь

За адміністративним позовом  Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації”

(99050, м. Севастополя, пр. Нахімова, 13)

до Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя

(99011 ,м. Севастополь ,вул.. Кулакова, 37)

про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень,

Суддя:   Ю.М.Гоголь

Представники сторін:

Позивач: Вертій Н.А., довіреність № 86/29 від 06.03.06;

Відповідач: Турчин Д.С.,   довіреність № 10-004/222 від 03.08.06;

Суть спору: Позивач, Підприємство „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації”, звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Севастополя, про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 30.03.2006 р. за № /0 про визначення БУ ЧФ РФ суми податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів в загальному розмірі 234024,50 грн., та від 07.06.2006 р. за № /0 про додаткове визначення БУ ЧФ РФ суми податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів в розмірі 110354, 50 грн., в тому числі штрафна санкція в сумі 36671,50 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані  відсутністю з його боку порушень ст. 5 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин  і механізмів” (далі - Закон),  на тій підставі, що він не є об’єктом оподаткування відповідно до вимог  Закону України, оскільки транспортні засоби, що знаходяться на його балансі, зареєстровані в Російській Федерації, а обов’язковою умовою для сплати податку з власників транспортних засобів є реєстрація  транспортних засобів в Україні.

В процесі розгляду справи, заявою від  21.11.06 р.  (вх.№ 33742) позивач уточнив позовні вимоги, та просить суд визнати недійсними податкові  повідомлення-рішення № /3, № 000949172/3,  № 0/3 від 18.10.2006 р. про визнання Підприємству „Будівельне Управління ЧФ МО РФ” суми податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів в розмірі 312,5 грн., 110354 ,50 грн та 234024, 50 грн..

Відповідач в наданому відзиві на позов позовні вимоги не визнав, просить відмовити в їх задоволенні, вказує на те, що відповідно до ст. 1 Закону України, платниками податку є підприємства, установи, організації (юридичні особи) зокрема,  іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни і особи без громадянства, які мають зареєстровані в Україні  відповідно до чинного   законодавства власні   транспортні   засоби,   що є   згідно   статті 2 даного Закону об’єктом оподаткування.

Відповідно до статей 9, 10 Конституції України, статті 9 Європейської Хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003 № 802-IV), статті 10 Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002 № 3018-III, статті 18 Закону України “Про мови в Українській РСР” від 28.10.1989 № 8312-XI і по клопотанню сторін,  судочинство здійснювалось на російській мові.

В судовому засідання оголошувалася перерва з 09.01.07 до 11.01.07 р..

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши надані сторонами докази,  суд,

В с т а н о в и в :

У   період  з   01.02.2006р.   по  24.02.2006р.   робітниками  ДПІ   в  Ленінському  районі  м. Севастополя була проведена виїзна планова комплексна документальна перевірка дотримання вимог податкового    та    валютного    законодавства,    за    результатами    якої,    на   думку    перевіряючих, підприємством  «Будівельне управління   Чорноморського  флоту Міністерства оборони Російської Федерації»(далі БУ ЧФ РФ) було допущене порушення ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», що виразилося в ненарахуванні та несплаті до бюджету податку з власників транспортних засобів за 2004 рік (акт перевірки №29/23-01/30120798 від 20.03.2006р.).

За результатами розгляду матеріалів перевірки  ДПІ в Ленінському  районі   м.   Севастополя  винесено  податкове  повідомлення-рішення  від 30.03.2006р. № /0 про визначення БУ ЧФ РФ суми податкового зобов'язання з податку з власників транспортних засобів в загальному розмірі 234024,50грн.

В порядку апеляційного узгодження податкового зобов’язання, визначеного повідомленням-рішенням від 30.03.2006р. № /0 БУ ЧФ РФ звернулось до ДПІ в Ленінському районі м. Севастополя, ДПА в м. Севастополі та ДПА України.

Рішенням  від 02.06.2006р.  ДПІ Ленінського району  скарга була залишена  без  задоволення,   податкове   повідомлення-рішення  - без  зміни,   крім  того,  додатково нараховане податкове зобов'язання з податку з власників транспортних засобів в загальному розмірі 10354,50грн., в тому числі штрафна санкція в сумі 36671,50грн. Рішенням ДПА в м. Севастополі від 04.08.2006р. скарга також була залишена без задоволення,   податкове   повідомлення-рішення   №/0    від   30.03.2006р.   та   податкове повідомлення-рішення, що винесене ДПІ за наслідками розгляду первинної скарги №/0 від 07.06.2006р. - без змін. Крім того, додатково збільшена сума податку з власників транспортних засобів на 95,0грн. та додатково застосована на підставі пп. 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань  платників  податків  перед бюджетами  і державними  цільовими фондами»штрафна санкція у розмірі 217,5грн. Рішенням ДПА України від 18.10.2006р. скарга позивача залишена без  задоволення, податкові  повідомлення-рішення - без змін.

На підставі винесених рішень та Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетамі і державними цільовими фондами” 18.10.2006 р.  були винесені  податкові  повідомлення-рішення  № /3 про визначення зобов’язання у розмірі 234024,50 грн, № 000949172/3 про визначення зобов’язання у розмірі 312, 50 грн.,  № 0/3 про визначення зобов’язання у розмірі 110354, 50 грн..

Суд вважає позовні  вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підприємство «БУ ЧФ МО РФ»є підприємством, установленим на повній формі власності юридичної іноземної держави - Міністерства оборони Російської Федерації; створено на підставі директиви   Міністерства  оборони   СРСР  від   16.03.1961г.  №  ПТ/882535;   є   правонаступником підприємства «Будівельне управління Чорноморського флоту»- дочірнього підприємства «Головне управління спеціальне будівництво Міністерства оборони Російської Федерації».   19.02.1999г. - зареєстроване   Севастопольською   міською   державною   адміністрацією   під   №   ДП-11/11029, 28.05.2004г. перереєстроване №4055587ЮОО 10269. 10.01.1999г. поставлене на податковий облік в Державній податковій адміністрації в м.  Севастополі.

Як свідчать матеріали справи (акт перевірки від 20 березня 2006 року № 29/23-01/30120798 довідка до акта перевірки від 20 березня 2006 року № 50/17-227 та інші надані документи), на балансі підприємства обліковується 248 транспортних засобів. В порушення ст. 6 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" підприємством „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації" розрахунок по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2005 рік до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя не подавався та податок не сплачувався.

Позивач посилається на ст. 1 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин  і механізмів”, згідно якої  платниками податку є підприємства, установи і організації (юридичні особи), зокрема, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни і особи без громадянства, які мають зареєстровані в Україні відповідно до чинного законодавства власні транспортні засоби, що є згідно статті 2 даного Закону об'єктом оподаткування.

Також позивач посилається на ч.ч. 1-3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», відповідно яких державній реєстрації і обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи і мотоколяски, яка здійснюється органами Державтоінспекції МВС України, а всі інші механічні транспортні засоби підлягають відомчій реєстрації і обліку, порядок яких встановлюється, по відношенню до транспортних засобів військових частин і об'єднань відповідними міністерствами і відомствами, яким підпорядковані ці частини і об'єднання. Такий порядок був затверджений наказом Міністерства оборони України №104 від 18.07.2001р., але, на думку позивача,  БУ ЧФ цьому Порядку не підкоряється, оскільки не є військовою організацією України. Транспортні засоби, належні позивачеві,  зареєстровані згідно законодавства Російської Федерації в Російській Федерації (157 військової мобільної інспекції Російської Федерації).

Таким чином, позивач вважає, що, оскільки БУ ЧФ РФ не має зареєстрованих в Україні автотранспортних засобів, автомобільна техніка, яка належить Міністерству оборони РФ, зареєстрована у відповідних реєстраційних органах Російської Федерації, що виключає факт її реєстрації та обліку в Україні, та згідно законодавству позивач не є платником податку з власників транспортних засобів, у зв'язку з чим, підприємство звільнене від обов'язку нараховувати і сплачувати в 2005р. цей податок.

Суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного. Згідно ст.. 1 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин  і механізмів”, платниками податку є підприємства, установи і організації (юридичні особи), зокрема, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни і особи без громадянства, які мають зареєстровані в Україні відповідно до чинного законодавства власні транспортні засоби, що є згідно статті 2 даного Закону об'єктом оподаткування.

Позивач є суб’єктом права господарського відання на об’єкти, встановлені зазначеною статтею. Посилання позивача на те, що він не має зареєстрованих в України відповідно до чинного законодавства транспортних засобів, що є об'єкт оподаткування, не відповідають чинному законодавству України.

Так, зазначення на те, що оподаткуванню підлягають зареєстровані в Україні транспортні засоби, стосується лише фізичних осіб, оскільки зазначення на цих осіб у статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»відділяється від попереднього тексту словами "також".

Крім того, згідно   ст.2   Угоди   між   Україною   і   Російською   Федерацією   про   параметри ділення Чорноморського флоту від 28.05.1997г., основна база Чорноморського флоту Російської Федерації знаходиться у м. Севастополі. На основній базі Чорноморського флоту Російської Федерації розміщуються його штаб і інші органи управління, а також військові   формування,  підприємства,  організації і установи  Чорноморського  флоту  РФ. Перелік і параметри об'єктів, які використовуються Чорноморським флотом Російської  Федерації в м. Севастополі, містяться в Додатку №2. У розділі 23 «Будівельних організації» вказаного Додатку  № 2 також включено Будівельне управління Чорноморського флоту.

Відповідно до статті 12 Угоди між Російською Федерацією з Україною про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України, транспортні засоби Чорноморського Флоту повинні мати реєстраційний номер і чіткий знак. При цьому використання номерних знаків України не допускається.

Відповідно до п.2 ст. 6 Угоди господарська діяльність підприємств, організацій і установ Чорноморського флоту Російської Федерації не повинна суперечити законодавству України. Згідно ст.14 Угоди, підприємства, організації і установи Чорноморського флоту Російської Федерації проводять податкові відрахування відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів і інших самохідних машин і механізмів»податок з власників транспортних засобів і інших самохідних машин і механізмів обчислюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів і інших самохідних машин і механізмів за станом на 1 січня поточного року. У порядку,  встановленому податковими органами, юридичні особи подають по місцю свого знаходження і по місцю постійного базування транспортних засобів в податкові органи, в терміни, встановлені законом для  звітного періоду, на основі бухгалтерського звіту (балансу) розрахунки сум податку але формі, підтвердженої центральним податковим органом України.

Транспортні засоби підприємства «СУ ЧФ МО РФ»зареєстровані 157 Військовою автомобільною інспекцією, яка знаходиться в Україні (м. Севастополь, вул. 4-а Бастіонна, 34).

Згідно ст. 9 Конституції України діючі міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином, транспортні засобі підприємства зареєстровані в Україні відповідно до чинного законодавства, до якого відносяться народні договори, як і передбачено Законом України "Про податок з власників транспортних засобів і інших самохідних машин і механізмів".

В рамках Угоди військові формування, тобто з'єднання військової  частини, дислоковані на території України, а також підприємства, установи і організації Чорноморського флоту  Російської  Федерації,   що   займаються  діяльністю      на   користь  Чорноморського флоту, вважаються    розміщеними на території України. Тобто діяльність 157 військової автомобільної інспекції Російської Федерації, розташованої в Україні:  м. Севастополь,  вул. 4-я Бастионная,34,    здійснюється по Севастопольському гарнізону ЧФ РФ,     зокрема щодо  реєстрації транспортних засобів Підприємства «СУ ЧФ РФ», є діяльністю здійснюваної в Україні. Таким чином, позивач є об'єктом оподаткування відповідно до вимог Закону України.

За викладених умов позивач міг бути звільнений від обов'язку сплачувати податок з власників транспортних засобів тільки у випадку, як би належні йому транспортні   засоби   відносились  до   категорії  тих,   що   звільняються від оподаткування.

Матеріали справи свідчать про те, що транспортні засоби, які належать позивачеві на праві господарського відання, не звільняються від оподаткування.

Відповідно до статті 5 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів" податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, юридичними особами - щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом. За придбані протягом року юридичними особами транспортні засоби податок сплачується перед їх реєстрацією по строкам сплати (кварталам), які не настали, починаючи з кварталу, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. Розрахунок суми податку за такі транспортні засоби в 10-денний термін після їх реєстрації подається до відповідного податкового органу.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів обчислюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за станом на 1 січня поточного року. Обчислення податку з власників наземних транспортних зів провадиться виходячи з об'єму циліндрів або потужності двигуна кожного виду і марки транспортних засобів, а податок з власників водних транспортних засобів - виходячи з довжини транспортного засобу за ставками, зазначеними у статті 3 цього Закону. У порядку визначеному податковими органами, юридичні особи подають за місцем свого знаходження та за місцем постійного базування транспортних засобів до податкових органів, у строки, визначені законом для річного звітного періоду, на основі бухгалтерського звіту (балансу) розрахунки суми податку за формою, затвердженою центральним податковим органом України.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з підпунктом 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 зазначеного Закону, платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Підпунктом 17.1.2 .пункту 17.1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що у разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "а" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов'язання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п'ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов'язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При таких обставинах, позовні вимоги Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації” не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України №2747-ІV від 06.07.2005, суд,-

Постановив:

1.          В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                          підпис                                                             Ю.М. Гоголь

Копія вірна:

Помічник судді                                                                                      Ю.А. Радвановська

15.01.07

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України 15.01.07

Розсилка:

1.          Підприємство  „Будівельне Управління ЧФ МО РФ”(99050, м. Севастополя, пр. Нахімова, 13);

2.          ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя (99011 ,м. Севастополь ,вул.. Кулакова, 37);

3.          Справа.

4. Наряд.