ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.07 р.                                                                             Справа № 34/90пд

10 год. 45 хвилин, м. Донецьк, вул.Артема,157,

зал судового засідання (каб.) 212.

Господарський суд Донецької області у складі  судді Кододової О.В. при секретарі судового засідання Клішиній Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом – Державної податкової інспекції у м. Дзержинську

до відповідача:  1. Державного підприємства “Дзержинськвугілля”  в особі відокремленого підрозділу “Управління матеріально-технічного постачанням” м.  Дзержинськ

до відповідача      2.   Товариства з обмеженою відповідальністю “Ковчег”  м. Горлівка

про визнання недійсним господарського зобов’язання, укладеного між відповідачами на підставі договору постачання №01-2 від 09.01.2004р. на загальну суму 10000грн., як таким, що вчинено з боку відповідача 2. з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, стягнення з відповідача 2. на користь відповідача 1. все отримане за угодою на підставі договору постачання №01-2 від 09.01.2004р., а саме  кошти у сумі 10000грн.,  стягнення у доход держави  з відповідача 1. все отримане за господарським зобов’язанням на підставі договору постачання №01-2 від 09.01.2004р., а саме грошовий еквівалент товарно-матеріальних цінностей, отриманих за угодою, у сумі 10000грн.

за участю представників сторін:

від позивача – Кравченко  В.О.(за довіреністю)

від відповідача  1. – Беличко Н.Ф. (за довіреністю)

від відповідача  2. -  не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Державною податковою інспекцією у м. Дзержинську до Державного підприємства “Дзержинськвугілля” в особі відокремленого підрозділу “Управління матеріально-технічного постачанням” м. Дзержинськ та Товариства з обмеженою відповідальністю “Ковчег” м. Горлівка про визнання недійсним господарського зобов’язання, укладеного між відповідачами на підставі договору постачання №01-2 від 09.01.2004р. на загальну суму 10000грн., як таким, що вчинено з боку відповідача 2. з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, стягнення з відповідача 2. на користь відповідача 1. все отримане за угодою на підставі договору постачання №01-2 від 09.01.2004р., а саме  кошти у сумі 10000грн.,  стягнення у доход держави  з відповідача 1. все отримане за господарським зобов’язанням на підставі договору постачання №01-2 від 09.01.2004р., а саме грошовий еквівалент товарно-матеріальних цінностей, отриманих за угодою, у сумі 10000грн.

В обґрунтування цього позивач наводить, що за договором постачання від 09.01.2004р. ТОВ “Ковчег”  передало ДП “Дзержинськвугілля”  товарно-матеріальні цінності  на  загальну суму 10000 грн.,  а останній оплатив його вартість у сумі  10000 грн. Умови договору сторонами виконані у повному обсязі на суму 10000 грн.

Позивач зазначає, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 12 листопада 2004 року, яким визнані винними Корабльова Вікторія Анатоліївна, Індюкова Раїса Сергіївна, Москвітін Сергій Євгенович, Рожков Леонід Володимирович у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України, а саме за навмисне створення юридичної особи –Товариства з обмеженою відповідальністю “Ковчег” м. Горлівка з метою прикриття незаконної діяльності, та у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України за здійснення посадового підлогу, а саме внесення в офіційні документи свідомо неправдивих даних, складення та видання свідомо неправдивих документів.

Відповідач 1. Державне підприємство “Дзержинськвугілля”  у запереченнях  від   17 квітня 2007 року ( вхід. № 02-41/15913)  проти задоволення позовних вимог заперечує за тих підстав, що умови договору виконані у повному обсязі.  Продавець за договором ТОВ “Ковчег”, який виписав податкову накладну  був зареєстрований як платник податку на додану вартість. Недійсність податкової накладної не залежить від дій особи, яка її виписала згідно із встановленим порядком та покупець не може відповідати  за дії продавця, який не звітує перед державними органами.

Відповідач 2. ТОВ «Ковчег» витребуваних судом документів не надав. У судове засідання представники відповідача-2. не з’являлися. Враховуючи, що йому були своєчасно надіслані  ухвали, де повідомлялося про місце, дату та час розгляду справи.

Позивач надав суду розписку про вручення судової повістки брату засновника  ТОВ “Ковчег”  Бокому Є.М.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив:

Відповідач 1. Державне підприємство “Дзержинськвугілля”  зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності – юридична особа, , є платником податку на додану вартість, свідоцтво №06013749.

Відповідач 2. Товариство з обмеженою відповідальністю “Ковчег” м. Горлівка є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Горлівської міської ради 20 лютого 2003 року, включене до ЄДРПОУ за номером 32406325, є платником податку на додану вартість, свідоцтво № 08375576.

09 січня 2004 р. між ТОВ “Ковчег” та відокремленим підрозділом “Управління матеріально-технічного постачання” Державного підприємства “Дзержинськвугілля” укладений договір постачання №01-2, згідно з яким ТОВ «Ковчег» (постачальник) зобов’язується передати у власність  УМТП ДП “Дзержинськвугілля” (покупець), а останній – прийняти та оплатити товар. На виконання договору, ТОВ «Ковчег» поставило УМТП ДП “Дзержинськвугілля” продукцію , а саме : перфоратори ПП – 54 В с п.п. у кількості 4 шт.  на загальну суму 10000грн., у тому числі ПДВ 1666,68грн. Виконання договору на суму 10000грн.  підтверджується рахунком №12 від 09.01.2004р.,  накладною №9-01 від 09.01.2004р., податковою накладною №9-01 від 09.01.2004р., платіжним дорученням №486 від 30.03.2004р.

Таким чином,  між відповідачами склалися відносини з укладення та виконання договору.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України, який набув чинності з 01.01.2004р., господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтями 174, 175 цього ж кодексу визначені підстави виникнення господарських зобов'язань та визначено майново-господарські зобов'язання, а саме встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати, в тому числі з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; а також встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 207 ГК України недійсними визнаються угоди, що не відповідають вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Отже зі змісту наведеної норми права  випливає, що для застосування вимог цієї статті суд повинен встановити наявність певних обставин, які свідчать про те, що сторона (або сторони), укладаючи угоду, завідомо діяла з прямим умислом, спрямованим на досягнення такої мети, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати  докази за  своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсними господарських зобов’язань  на підставі договору від 09.01.2004 р. підлягають задоволенню з наступних підстав.

У законодавчому порядку встановлюються також обмеження у здійсненні підприємницької діяльності шляхом встановлення обов’язків діяти суб’єкту підприємницької діяльності певним чином.

Так, відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом. Законом України “Про систему оподаткування” встановлюється обов'язок платників податків, яким є, зокрема, сплата податків і зборів до бюджетів та до державних цільових фондів у порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Позивач, як доказ по справі, надав вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 12 листопада 2004 року, яким визнані винними Корабльова Вікторія Анатоліївна, Індюкова Раїса Сергіївна, Москвітін Сергій Євгенович, Рожков Леонід Володимирович у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України, а саме за навмисне створення юридичної особи –Товариства з обмеженою відповідальністю “Ковчег”, м. Горлівка з метою прикриття незаконної діяльності, та у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України за здійснення посадового підлогу, а саме внесення у офіційні документи свідомо неправдивих даних, складення та видання свідомо неправдивих документів, вирок набрав законної сили. Зокрема судом встановлено, що  вищезазначені особи при здійсненні безтоварних операцій, направлених на переведення грошових коштів з безготівкової форми в готівкову, склали, використали та видали різним фізичним особам завідомо неправдиві документи та вносили в офіційні документи відомості, що не відповідають дійсності, про начебто постачаємих від імені Товариства з обмеженою відповідальністю “Ковчег” товарно-матеріальних цінностей іншим суб’єктам підприємницької діяльності, зокрема, ДП “Дзержинськвугілля” .

Крім того у вироку суду досліджена господарська операція по отриманню та продажу ТОВ “Ковчег” перфораторів ПП –54, нібито отриманих ТОВ “Ковчег” від фіктивного підприємства ПП “Апекс-2001” та нібито поставлених ТОВ “Ковчег” вказаних товаро-матеріальних  цінностей в адресу ВП УМТП  “ДП “Дзержинськвугілля”.

У вироку суду також встановлено, що оплата  ВП УМТП “ДП “Дзержинськвугілля” за поставлені товаро-матеріальні цінності проведена 31.03.2004р.  згідно платіжного доручення №486 на суму 10000грн.

Зазначений вирок набрав чинності 27.11.2004року.

Умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи, що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на це належні повноваження.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене вище господарський суд дійшов висновку про те, що  створення підприємства з метою прикриття незаконної діяльності з безтоварних операцій з метою ухилення від оподаткування - є доказами умислу ТОВ «Ковчег», направленого на безпідставне отримання прибутків (доходів) та приховування їх від оподаткування. Таке суперечить інтересам держави і суспільства, тому спірний договір має бути визнаний недійсним на підставі ст.207 ГК, яка була чинною під час укладення і виконання договору.

Відповідно до п.1 ст. 207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 208 ГК України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави. Згідно з вимогами вказаної норми, тов «Ковчег» повинно повернути все, що було ним отримано по оспорюваному  договору  ДП «Дзержинськвугілля» – грошові кошти у сумі 10000 грн. Відповідно до цього, з відповідача  ДП «Дзержинськвугілля» у доход держави підлягає стягненню отримане, а саме : перфоратори  ПП – 54 В с п.п у кількості 4шт.  на загальну суму 10000грн. ,  а у разі відсутності,  грошовий еквівалент товарно-матеріальних цінностей отриманих за договором №01-2  у розмірі 10000грн.

Як вбачається з наданих  відповідачем 1. документів товар, який був отриманий за   договором №01-2 від 09.01.2004р. був переданий до шахти “Торезька” та шахти “Нова”, що підтверджується наявними у матеріалах справи  товарно-трансортними накладними та наказами №31/05 та №04/26. За таких підстав з відповідача ДП «Дзержинськвугілля» у доход держави підлягає стягненню грошовий еквівалент товарно-матеріальних цінностей отриманих за договором №01-2  у розмірі 10000грн.

Відповідно до п.4 ст. 94 КАСУ, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична  чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена вступна і резолютивна  частина у судовому засіданні 04 червня 2007 року в присутності представників позивача та відповідача1.

На підставі викладеного, керуючись ст.67 Конституції України, ст.ст. 3, 42, 55, 173, 174, 175, 207, 208 Господарського кодексу України , ст.ст.17-20,69-72,86,94,158-163,167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним як таке, що суперечить інтересам держави та суспільства, господарське зобов’язання на підставі договору №01-2 від 09.01.2004р. між відокремленим підрозділом “Управління матеріально-технічного постачання” Державного підприємства “Дзержинськвугілля”  та Товариством з обмеженою відповідальністю “Ковчег” м. Горлівка.

Зобов’язати  Товариство з  обмеженою відповідальністю  „Ковчег"  (ЄДРПОУ  -

32406325, юридична адреса: 84626. м. Горлівка Донецької області, вул. Рудакова, буд.41, кв.54, рахунок № 402 у Горлівському відділенні №1 ДОД АППБ „Аваль",                м. Гор лівка, МФО - 335076), на користь ДП „Дзержинськвугілля" (ЄДРПОУ- 33839013, адреса:85200, м. Дзержинськ  Донецької  обл.,  вул.   50  років  Жовтня,  буд.19, рахунки:№6321,№6321,№6321,№6321,№6321,№6321,№6321,№6321,№321.№6321,№6321,№6321,№6321,№6321.№6321 у філії Центрально-Міське відділення Промінвестбанк у м. Горлівка Донецької обла сті"; №4874, №4874, №4874, №4874 в УДК в Донецькій області; №0203. №0203 у філії Донецької дирекції ТОВ УКБ „Камбіо" м. Донецьк все отримане за угодою на підставі договору постачання №01-2від 09.01.2004р., а саме гроші кошти, отримані за договором, у сумі 10000,00 грн.

Стягнути  у  доход держави   з  Державного  підприємства  „Дзержинськвугілля"

(ЄДРПОУ- 33839013, адреса: 85200. м. Дзержинськ Донецької обл., вул. 50 років Жовтня,буд.19, рахунки:  №6321,№6321,    №6321,№6321,         №6321,         №6321,         №6321,№6321,№321,№6321,№6321.6321,    №6321.    №6321,    №6321    у    філії Центрально-Міське    відділення    Промінвестбанк    у    м.    Горлівка    Донецької    області"; №4874, №4874, №4874, №4874 в УДК в Доне цькій області; №0203, №0203 у філії Донецької дирекції ТОВ УКБ„Камбіо" м. Донецьк все отримане за господарським зобов'язанням  на підставі договору по стачання № 01-2 від 09.01.2004р. а саме грошовий еквівалент товарно-матеріальних ціннос тей, отриманих за угодою, у сумі 10000грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подана, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена у повному обсязі 08.06.2007 року.

Суддя