Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2007 р.                                                           Справа № АС-38/32-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Карпенко Ж.М.

за участю представників сторін:

позивача - Петровський С.М.

відповідача -  не з*явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1089Х3-7) на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.07 р. по справі № АС-38/32-07

за позовом Фонду загальнообов`язкового страхування України на випадок безробіттяв особі Харківського обласного центру зайнятості,  м. Харків

до ВАТ "Промінь", смт. Золочів

про стягнення 30821,03 грн.

встановила:

У січні 2007 р. позивач звернувся до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по сплаті страхових внесків у сумі 29 748,02 грн. та пені 1073,01 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що  заборгованість зі сплати внесків відповідачем не погашена, чим завдано суттєвих збитків Фонду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2007 р.  по  справі № АС-38/32-07 (суддя –Жельне С.Ч.) провадження у справі закрито, з посиланням на те, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства керуючись п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Позивач з ухвалою господарського суду не погоджується, надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, з посиланням на те, що господарським судом не в повному обсязі з’ясовані обставини, що мають значення для справи, порушені норми процесуального права. Позивач вказує, що Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та його робочі органи є органами державної влади, які у правовідносинах з підприємствами, установами та організаціями, зокрема, у зв’язку із застосуванням штрафних санкцій, передбачених ст. 38 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  на випадок безробіття», реалізує владні управлінські функції, а право Фонду на звернення до суду у відповідних відносинах визначено в законодавчому порядку. Позивач вважає, що з наведеного випливає, що обласний центр зайнятості, як робочі органи Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків та нарахованої на неї пені діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб’єкти владних повноважень. Отже, справи за участю відповідних органів, пов’язані із здійсненням ними владних повноважень, підлягають розгляду місцевими та апеляційними господарськими судами в порядку, встановленому КАС України.

Відповідач в судове засідання не з’явився, подав клопотання  про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв’язку з неможливістю прибуття в дане судове засідання, яке не підлягає задоволенню, оскільки нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, вислухавши представника позивача,  встановила:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно із  ст. 50 КАС України позивачем в адміністративній справі може бути громадянин України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб’єкти владних повноважень. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об’єднання, юридичні особи, які не є суб’єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб’єкта владних повноважень в випадках встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління  страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, а ст. 12 зазначеного закону визначає, що функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості, які мають право діяти від імені Фонду, ведуть реєстр платників страхових внесків, проводять збір страхових внесків, контролюють правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат на страхування на випадок безробіття і та ін.

Згідно зі ст. 14 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов’язкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими Статутами.

Таким чином, Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та його робочі органи є органами державної влади, які у правовідносинах з підприємствами, установами та організаціями, зокрема, у зв’язку із застосуванням штрафних санкцій, передбачених ст. 38 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», реалізує владні управлінські функції, а право Фонду  на звернення  до суду у відповідних відносинах визначено в законодавчому порядку.

Отже, обласні центри зайнятості, як робочі органи  Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у  вирішенні питання про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків та нарахованої на неї пені діють як органи державної влади  у здійсненні ними владних управлінських функцій і відповідно, як суб’єкти владних повноважень.

Суд першої інстанції при закритті провадження у справі не врахував приписів п.4 пп.. 5 ст. 50 КАС України та помилково вважав перелік позовів, за якими юридичні та фізичні особи, що не є суб’єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за позовами суб’єктів владних повноважень вичерпним та не підлягаючим розширеному тлумаченню, хоча в зазначеній нормі передбачено, що юридичні особи можуть  бути відповідачами в інших випадках, встановлених законом.

Отже, позивач та відповідач  можуть бути сторонами в адміністративному позову і спір за їх участю підлягає розгляду в  порядку адміністративного судочинства, а суд першої інстанції при розгляді позовної заяви порушив вимоги норм процесуального права та безпідставно закрив провадження у справі.

Таким чином, ухвала господарського суду не відповідає нормам  процесуального права та підлягає скасуванню, керуючись ст.ст. 197,199, 204, 205 КАС України

ухвалила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2007 р. по справі № АС-38/32-07 скасувати.

Справу направити до господарського суду Харківської області для розгляду по суті.

Головуючий суддя

Судді