ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.07                                                                                           Справа № 4/922-11/157

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Елопро”, м.Бровари Київської області

До відповідача: Приватного підприємства “А.П.С.”, м.Миколаїв Львівської області

Про стягнення 44930,63грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Дорошенко-предст. доручення б/н від 28.03.2007року

Від відповідача: не з”явився

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Елопро” про стягнення із Приватного підприємства “А.П.С.” 33216,82грн. основного боргу та 11713,81грн. пені.

Ухвалою господарського суду від 08.05.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 29.05.2007року.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та настоює на його задоволені в повномку розмірі.

Представник відповідача в засідання суду не з»явився, будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги по суті не оспорив, вимоги ухвал суду не виконав, хоча у встановленому ст.64 ГПК України порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи судом встановлено:

11 серпня 2003року між сторонами було укладено договір № 86/03/П та договір № 59/П від 01 лютого 2003року на підставі яких позивач здійснював поставки товару.

Загальна сума поставленого відповідачем товару становить 196850,61грн. Факт поставки підтверджується відповідними накладними та довіреностями копії яких долучено до матеріалів справи.

Оскільки відповідач своє зобов”язання щодо оплати виконав лише частково сплативши 163633,79грн. за ним станом на 27.04.2007року числиться заборгованість, що становить 33216,82грн.

На суму боргу позивачем нараховано 11713,81грн. пені.

Таким чином, сума позову складає 44930,63грн.

Дану суму позивач просить суд стягнути із рахунку боржника.

Заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає позовну вимогу такою що підлягає задоволенню з огляду на наступне:

На підставі укладених між сторонами договорів № 86/03/П від 11.08.2003року та № 59/П від 01.02.2004року позивач здійснював поставку товару відповідачу. Загальна вартість поставленого товару складає 196850,61грн.

Пунтком 5.3 договору № 86/03/П передбачено, що розрахунки за товар або кожну поставлену партію товару здійснюється наступним чином: передоплата в розмірі 30% від загальної вартості замовлення, остаточний термін оплати складає 12 днів з моменту передачі товару покупцю продавцем.

Пунктом 4.3 договору № 59/П встановлено, що оплата здійснюється не пізніше ніж за 21 день після оформленої відповідним актом дати фактичної передачі товарів покупцю продавцем.

Оскільки відповідачем оплачено 163633,79грн., позивач просить суд стягнути недоплачену суму, яка складає 33216,82грн.

Остання поставка була здійснена позивачем 16.05.2005року по накладній К-5933-2.

Таким чином, терміни проведення оплати відповідачем прострочені.

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або за неналежне виконання господарського зобов”язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання  належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

На суму основної заборгованості позивачем правомірно нараховано на підставі п.6.2 договору № 86/03/П та 5.4 договору № 59/П пеню за несвоєчасну оплату в розмірі  подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобов”язань за кожен день прострочення.

Сума нарахованої пені складає 11713,81грн.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позов не заперечив, доказів оплати не представив.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства “А.П.С.”, вул. Мазепи, 27/18, м.Миколаїв Львівської області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Елопро”, вул.Чкалова, 5, м.Бровари Київської області () 33216,82грн. основного боргу, 11713,81грн. пені, 462,43грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя