ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  12/82

25.06.07

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Європлакат-Україна»

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю «УКС»

Про                              захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача        Мажар Л.С. –п/к (дов. від 18.09.06 р. №1)

Від відповідача    Філь А.І. –п/к (дов. від 12.02.07 р. №01/2007)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про зобов’язання відповідача спростувати інформацію, вказану в листі ТОВ «УКС»від 07.08.06 р. №286/08-06 на адресу Голови Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України –шляхом направлення відповідного листа відповідачем на адресу Голови Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України та стягнути з відповідача 100 000 грн. моральної шкоди.

Відповідач надав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, вказаних у відзиві.

В судовому засіданні 13.02.07 р. оголошено перерву.

Ухвалою суду від 13.03.07 р. розгляд справи відкладено, направлено запит до Державної автомобільної інспекції України щодо переліку компаній, яким дозволено виготовлення та/або розміщення інформаційно-вказівних дорожніх знаків.

В судових засіданнях 10.04.07 р. та 27.04.07 р. оголошено перерву.

В судовому засіданні 22.05.07 р. оголошено перерву для виготовлення повного тексту рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.06 р. відповідач –ТОВ «УКС», яке є господарюючим суб’єктом на ринку реклами м. Києва, направило лист №286/08-06 на адресу Голови Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України, в якому вказано, що начебто позивачем під виглядом інформаційно-вказівних дорожніх знаків розміщуються фактично об’єкти зовнішньої реклами і цим начебто порушуються права позивача.

За цим листом здійснено перевірку позивача відповідними державними органами і не знайдено порушень чинного законодавства, про які йдеться у вищевказаному листі.

Викладена у листі інформація є недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію позивача, завдає шкоди його іміджу та моральної шкоди, а також кваліфікується як дискредитація суб’єкта господарювання.

Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 100 000 грн., враховуючи свідомий (умисний) спосіб розповсюдження, неперевіреність неправдивої інформації.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ділова репутація –сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону.

На Інтернет-сторінці позивача –www.europlakat.com.ua –зазначено, що позивач є одним з провідних агентств в сфері зовнішньої реклами, водночас, на порталі філії позивача –«Європлакат-Днепр»- www.europlakat.dp.ua –в рубриці «розміщення зовнішньої реклами»- міститься цілком відкрита інформація про послуги, що надаються позивачем, в тому числі, у сфері розміщення зовнішньої реклами на дорожніх знаках, що спростовує твердження позивача про непричетність до розміщення інформаційно-вказівних дорожніх знаків.

Після подання відповідачем 13.02.07 р. клопотання про витребування додаткових доказів вказана вище інформація про розміщення інформаційно-вказівних дорожніх знаків була вилучена з сайту позивача і на даний час знаходиться в архіві.

В листі від 07.08.06 р. до Голови Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України позивач просив здійснити перевірку розміщення в м. Києві інформаційно-вказівних дорожніх знаків на відповідність вимогам чинного законодавства України та вжити відповідних заходів у разі виявлення порушень. Позивач був зазначений у листі з огляду на інформацію, розміщену на Інтернет-сторінці.

Про той факт, що відповідач не мав наміру дискредитувати конкретного суб’єкта –позивача –так як в листі навіть не зазначено його повну назву.

Внаслідок перевірки, як стверджує позивач, не було виявлено жодних порушень законодавства, але позивачем не надано доказів відсутності таких порушень.

Відповідач звернувся до Голови Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України, реалізуючи своє право на звернення до державних органів за захистом своїх прав та інтересів згідно ч. 2 ст. 17 ЦК України та ст. 20 ГК України, тому факт звернення не міг спричинити шкоди діловій репутації позивача.

Матеріали звернення та проведення перевірки не потрапили до преси або телебачення, не були розповсюджені серед можливих замовників або споживачів реклами, у зв’язку з чим відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають  задоволенню з таких підстав.

Суд не вважає, що в даному випадку мав місце факт поширення недостовірної інформації щодо позивача, що виключає можливість завдання шкоди його діловій репутації та, відповідно, стягнення моральної шкоди.

Зміст листа ТОВ «УКС» від 07.08.06 р. №286/08-06 на адресу Голови Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України не свідчить про розповсюдження відповідачем недостовірної інформації щодо позивача, так як є зверненням, скерованим до компетентного органу з метою захисту прав та інтересів позивача.

Зокрема, розміщення реклами у м. Києві регулюється актами Київської міської державної адміністрації від 14.08.03 р. №1488, від 10.04.06 р. №684, що передбачають запровадження єдиних правил рекламної політики у м. Києві.

Реалізація програми розміщення вуличних покажчиків здійснюється відповідачем у відповідності до затвердженої адресної програми, Закону України «Про рекламу»та Порядку розміщення об’єктів зовнішньої реклами в м. Києві, затвердженого розпорядженням КМДА від 02.12.02 р. №2159.

Таким чином, відповідач безпосередньо зацікавлений у дотриманні актів законодавства у сфері рекламної політики м. Києва, тому його бажання перешкоджати будь-яким діям третіх осіб, що порушують встановлений порядок, є цілком зрозумілим.

Звернення відповідача до Голови Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України містить конкретну інформацію щодо фактів порушення позивачем встановлених правил, зокрема, щодо розміщення під виглядом інформаційно-вказівних дорожніх знаків об’єктів зовнішньої реклами без одержання у встановленому законодавством порядку необхідних дозволів.

Зазначене звернення мало на меті перевірку вказаної інформації, а не свідоме поширення негативної інформації проти позивача.

Будь-яке звернення до компетентних органів з приводу діяльності господарюючих суб’єктів не може автоматично тлумачитися як поширення недостовірної інформації про їх діяльність, так як такий спосіб захисту права як звернення до органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування передбачений законодавством –ч. 2 ст. 17 ЦК України.

Згідно матеріалів справи відсутні підстави для висновку про наявність у відповідача умислу поширити про позивача недостовірну інформацію та завдати шкоду його діловій репутації.

Крім того, позивач не надав доказів того, що твердження про розміщення позивачем під виглядом інформаційно-вказівних дорожніх знаків об’єктів зовнішньої реклами без одержання у встановленому законодавством порядку необхідних дозволів, не відповідає дійсності, тоді як відповідач зазначив джерело своєї інформації –Інтернет-сторінка позивача.

Факт проведення перевірки Держспоживстандартом України інформації, викладеної відповідачем, не може вважатися таким, що порушує права позивача та негативно впливає на його ділову репутацію, так як проведення перевірок є обов’язком зазначеного органу.

Також суд відзначає, що позивачем не надано доказів негативного впливу листа від 07.08.06 р. №286/08-06 на його ділову репутацію, зокрема, на його відносини з контрагентами або з іншими підприємствами, установами та організаціями.

За таких обставин у суду відсутні підстави для присудження на користь позивача завданої моральної шкоди, так як підстави для висновку про завдання позивачу будь-якої шкоди відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 49, 82-89, 93 ГПК України, ст. 17 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання.

Суддя                                                                                                 Л.В.Прокопенко