СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.02.07                                                                                 Справа № 9/924н-ад

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об’єднання Азот»м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Луганської області

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

в присутності представників:

від позивача –Масловський О.В. - юрисконсульт, дов. № 23-юр від 20.10.06,

Дем'ян І.М. - заст. гол. бухг., дов. № 23-юр від 05.01.07,

від відповідача - Водолазський Д.В. - ст. держ. подат. інсп., дов. № 1146/10-018 від 29.01.07; Садовніков О.В. - заст. нач. управ. подат. міліції ДПА, дов. № 1408/10-028 від 01.02.07; Багрінцева М.І. - в.о. перш. заст. нач. ДПІ, дов. № 648/10-028 від 18.01.07; Маштакова Є.С. - гол. держ. подат. інсп. ДПА в Луган. обл., дов. № 649/10-028 від 18.01.07; Агагіна І.В. - гол. держ. подат. рев.-інсп. ДПА в Луган. обл., дов. № 650/10-028 від 18.01.07.

Суть спору: позивачем  заявлені  вимоги про:

-          визнання дій ДПІ м. Сєвєродонецьк, пов'язані зі зменшенням суми бюджетного відшкодування ПДВ ЗАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (далі –ЗАТ «Азот») на суму 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язанням сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп. неправомірними та необґрунтованими;

-          визнання недійсним податкового повідомлення –рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку  форми "В1" без номера від 18.12.2006р. про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ ЗАТ "Азот" у розмірі 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язання сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп. як необґрунтованого та неправомірного;

-  зобов'язання ДПІ у м. Сєвєродонецьку прийняти рішення про відшкодування суми бюджетного відшкодування з ПДВ ЗАТ "Азот" у розмірі 8802640 грн. 80 коп. на рахунок ЗАТ "Азот".

У попередньому судовому засіданні позивач заявою від 19.01.07р. змінив позовні вимоги та остаточно виклав їх у такій редакції:

1. Визнати дії ДПІ м. Сєвєродонецьк, пов'язані зі зменшенням суми бюджетного відшкодування ПДВ ЗАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (далі –ЗАТ «Азот») на суму 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язанням сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп. та зі зменшенням в особовому рахунку платника податку суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2213609,90 грн., донарахуванням штрафних санкцій у розмірі 1106804,95 грн., зменшенням суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 8802640,80 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 18.12.06р. неправомірними та необґрунтованими.

2. Визнати недійсним податкового повідомлення –рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку  форми "В1" без номера від 18.12.2006р. про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ ЗАТ "Азот" у розмірі 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язання сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп. як необґрунтоване та неправомірне.

3. Зобов’язати ДПІ у м. Сєвєродонецьку поновити в особовому рахунку платника податку суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2213609,90 грн., суму 1106804,95 грн., знятої з особового рахунку платника податку в якості фінансової санкції, суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 8802640,80 грн.

4. Зобов’язати ДПІ у м. Сєвєродонецьку прийняти рішення про відшкодування суми бюджетного відшкодування з ПДВ ЗАТ "Азот" у розмірі 8802640 грн. 80 коп. на рахунок ЗАТ "Азот".

Заявою про зміну позовних вимог від 25.01.07р. № 23юр. позивач виклав позовні вимоги у наступній редакції:

1. Визнати дії ДПІ м. Сєвєродонецьк, пов'язані зі зменшенням суми бюджетного відшкодування ПДВ ЗАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (далі –ЗАТ «Азот») на суму 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язанням сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп. та зі зменшенням в особовому рахунку платника податку суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2213609,90 грн., донарахуванням штрафних санкцій у розмірі 1106804,95 грн., зменшенням суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 8802640,80 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 18.12.06р. неправомірними та необґрунтованими.

2. Визнати недійсним податкового повідомлення –рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку  форми "В1" без номера від 18.12.2006р. про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ ЗАТ "Азот" у розмірі 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язання сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп. як необґрунтоване та неправомірне.

З урахуванням наведеного при вирішенні спору суд виходить з позовних вимог, викладених у заяві про зміну позовних вимог від 25.01.07р.

Клопотанням від 02.02.07р. позивач просить повернути судовий збір, сплачений у більшому, ніж встановлено законом, розмірі в сумі 81,6 грн.

Крім того, позивач звернувся з клопотанням від 02.02.07р. № 23 юр. про повернення  йому оригіналів документів, доданих до позовної заяви згідно з ч. 4 ст. 79 КАС України та надав до матеріалів справи їх завірені належним чином копії.

Суд вважає що це клопотання підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 79 КАС України оригінали письмових доказів, що є у справі, повертаються судом після їх дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання законної сили судовим рішенням у справі за клопотанням осіб, які їх надали.

Відповідач, ДПІ у м. Сєвєродонецьку, проти позову заперечує, посилаючись на обґрунтованість та законність прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення. В обгрунтування своїх доводів відповідач посилається на вимоги ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік»та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, п. 7.2.6 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.07р. № 168/97-ВР (далі –Закон про ПДВ), факт незнаходження ДП «УПК Ресурс»за юридичною адресою та дані звітів про розрахунки цього підприємства з власниками природного газу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників позивача та відповідача, суд

в с т а н о в и в:

Позивач, ЗАТ «Сєвєродонецьке об’єднання Азот», зареєстрований виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради 24.12.04р. за № 0000337 та взяти на податковий облік у ДПІ в м. Сєвєродонецьку.

З 28 листопада по 13 грудня 2006 року ДПА в Луганській області здійснила позапланову виїзну перевірку позивача з питання достовірності нарахування та своєчасності сплати ПДВ за період з 01.09.05р. по 01.09.06р. та достовірності бюджетного відшкодування ПДВ за період січень - серпень 2006 року, результати якої оформлені актом № 44/23-607 від 13.12.06р. У зазначеному акті податковим органом зроблено висновки про наступне:

* вартість природного газу, отриманого позивачем від ДП «УПК Ресурс»оподатковується за нульовою ставкою ПДВ, оскільки це газ імпортного походження;

* ДП «УПК Ресурс»видала податкові накладні з порушенням пп. 7.4.2 ст. 7 Закону про ПДВ,

* в порушення пп. 7.4.1 ст. 7 Закону про ПДВ позивач включив до складу податкового кредиту з ПДВ податкові накладні, видані зазначеним контрагентом по періодам: вересень, грудень 2005 року, січень 2006 року,

* позивач завищив суму податкового кредиту за деклараціями з ПДВ за вересень, грудень 2005 року, січень 2006 року,

* позивач завищив суму бюджетного відшкодування з ПДВ за декларацією за січень 2006 року у розмірі 2213609,90 грн.,

* позивач завищив суму бюджетного відшкодування з ПДВ за декларацією за серпень 2006 року у розмірі 8802640,80 грн.

На підставі вказаного акту перевірки 18.12.06р. відповідач прийняв спірне податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 11016250,70 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 1106804,95 грн.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та вважає спірне рішення неправомірним з наступних причин.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік»та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»операції з ввезення природного газу на митну територію України відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України, звільняються від обкладення ПДВ. НАК «Нафтогаз України»за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання угоди між Україною та Туркменістаном про постачання газу з Туркменистану в 2002 –2006 роках від 14.05.01р. отримував природний газ без обкладення ПДВ.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік»та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»операції з продажу природного газу на митній території України оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ. НАК «Нафтогаз України»за договорами купівлі-продажу передавав природний газ до ДК «Газ України»за нульовою ставкою ПДВ.

Згідно з п. 3 постанови КМУ від 27.12.01р. № 1729 (у редакції від 22.01.04р., яка діяла до 31.12.05р.) (далі –Постанова 1729) природний газ, ввезений на митну територію України відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України та оформлений митними органами в режимі випуску у вільний обіг, реалізується суб’єктами господарювання НАК «Нафтогаз України»і їх дочірньою компанією «Газ України»та дочірнім підприємством «Газ-тепло», підприємствами з газопостачання та газифікації і ЗАТ «Київгазпостач» з обов’язковим визначенням у договорах та вантажосупровідних документах належності поставленого газу та відображенням відповідного податкового номера споживача –платника ПДВ.

Таким чином, стверджує позивач, операції з продажу ввезеного природного газу на митній території України, що оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ можуть бути здійснені лише зазначеними у Постанові 1729 підприємствами, перелік яких має вичерпний характер. Попри цього, ДП «УПК Ресурс»отримало природний газ не через здійснення операцій з ввезення на митну територію України, тобто не через сукупність дій, пов’язаних із переміщенням через митний кордон України на територію України, а отримало природний газ від резидента України – ДК «Газ України»через здійснення операцій, не пов’язаних із ввезенням на митну територію України природного газу за договорами купівлі-продажу природного газу на території України на загальних умовах оподаткування ПДВ.

Відтак, ДП «УПК Ресурс»обґрунтовано та правомірно видало позивачу податкові накладні з нарахуванням ПДВ , оскільки у постачальника виникли податкові зобов’язання на підставі факту отримання коштів від позивача, покупця газу.

Крім того, позивач стверджує, що за спірним договором природний газ передавався йому не шляхом ввезення ДП «УПК Ресурс»газу через державний кордон на територію України, природний газ передавався позивачу як власний природний газ українського походження, як зазначено у договорі, тому до цих правовідносин не можуть бути застосовані норми ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік»та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік».

Позивач зауважує, що висновки ДПА в Луганській області про те, що природний газ, отриманий ним за спірною угодою, ДП «УПК Ресурс»купувало лише у ДК «Газ України»є необґрунтованими, оскільки в акті перевірки не наведені обставини про перевірку ДП «УПК Ресурс»з посиланням на відповідний акт перевірки та не встановлені обставини щодо всіх постачальників природного газу ДП «УПК Ресурс».

Оцінивши доводи позивача та відповідача і надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій»суди при здійсненні правосуддя повинні забезпечувати на засадах верховенства права захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Суть спірних правовідносин за цією справою зводиться до питань чи мав позивач відносити до податкового кредиту суми ПДВ, сплачені у ціні отриманого природного газу від постачальника газу ДП «УПК Ресурс»та чи мав постачальник газу, ДП «УПК Ресурс», видавати позивачу податкові накладні, пов’язані з постачання газу.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону про ПДВ податковим кредитом є сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначене відповідно до цього Закону.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону про ПДВ податковий кредит звітного періоду складається із сум податків,  нарахованих  (сплачених)  платником податку за ставкою, встановленою  пунктом  6.1  статті  6 та статтею 8 -1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або  виготовленням  товарів  (у  тому числі при їх імпорті)  та  послуг  з  метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської  діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 7.2.6 ст. 7 Закону про ПДВ податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги) на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Позивач за наданими йому податковими накладними постачальником газу включив суми сплаченого ПДВ до податкового кредиту, оскільки податкові накладні відповідали вимогам чинного законодавства.

На підставі акту перевірки позивача від 13.12.06р. відповідачем було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язано сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп.

Відповідно до п. 1.8 Закону про ПДВ бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Зазначена норма дає загальне поняття бюджетного відшкодування і безпосередньо не встановлює порядок визначення суми бюджетного відшкодування, а відсилає до інших норм цього Закону.

Іншою нормою Закону про ПДВ є пп. 7.7.1, за яким сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному   значенні   суми,   розрахованої   згідно   з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього  податку,  що  виник  за  попередні податкові  періоди  (у  тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону),  а при його  відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування залежить від правильності визначення суми податкових зобов’язань та податкового кредиту.

Норми Закону про ПДВ надають право платнику податку виключно на підставі проведеної оподаткованої операції відносити суми витрат на сплату ПДВ до складу податкового кредиту звітного періоду, незважаючи на сплату чи несплату контрагентом сум ПДВ до бюджету за відповідною операцією і визначати суму свого податкового зобов’язання з ПДВ за звітний період

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету (бюджетне відшкодування), та строки проведення розрахунків визначено у п. 7.7 Закону про ПДВ: сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні податкові періоди (у т.ч. розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності –зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів.

б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту настання бюджетного відшкодування у залежність від того, коли у отримувача товарів наступного податкового періоду.

Щодо права видавати податкові накладні постачальником природного газу ДП «УПК Ресурс», то відповідно з пп. 7.2.4 Закону про ПДВ право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. ДП «УПК Ресурс»на час здійснення операцій з постачання газу та виписки податкових накладних було зареєстроване у встановленому порядку в якості платника ПДВ, тому мало право видавати податкові накладні.

Щодо посилання відповідача на норми ст. 9 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік», ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», та ствердження про те, що позивач повинен був знати, що отримує газ імпортного походження, суд зауважує, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу природного газу між позивачем та постачальником ДП «УПК Ресурс»№ 5/09 від 16.08.05р. постачальник зобов’язався передати природний газ українського походження, постачальник зобов’язання виконав та підписав відповідні акти прийому-передачі обсягів природного газу.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що чинним законодавством не передбачений обов’язок позивача, покупця газу, перевіряти походження отриманого газу, крім того він не мав змоги та підстав здійснити таку перевірку, оскільки зобов’язання з поставки газу природного газу випливали з укладеного договору. Правильність такого висновку випливає з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу…

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням… вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Тобто всі умови договору –істотні, звичайні та випадкові –з моменту його укладення стають однаково обов’язковими для виконання сторонами. Невиконання або неналежне виконання сторонами своїх обов’язків тягне негативні наслідки для порушника обов’язків за договором.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.  Позов задовольнити.

2. Визнати дії ДПІ м. Сєвєродонецьк, пов'язані зі зменшенням суми бюджетного відшкодування ПДВ ЗАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (далі –ЗАТ «Азот») на суму 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язанням сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп. та зі зменшенням в особовому рахунку платника податку суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2213609,90 грн., донарахуванням штрафних санкцій у розмірі 1106804,95 грн., зменшенням суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 8802640,80 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 18.12.06р. неправомірними та необґрунтованими.

3. Визнати недійсним податкового повідомлення –рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку  форми "В1" без номера від 18.12.2006р. про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ ЗАТ "Азот" у розмірі 11016250 грн. 70 коп. та зобов'язання сплатити штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1106804 грн. 95 коп. як необґрунтоване та неправомірне.

4. Повернути з Державного бюджету на користь ЗАТ «Сєвєродонецьке об’єднання «Азот», 93403, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, , судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп.

5. Повернути з Державного бюджету на користь ЗАТ «Сєвєродонецьке об’єднання «Азот», 93403, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, , за клопотанням від 02.02.07р. судовий збір, сплачений у більшому, ніж встановлено законом, розмірі в сумі 81,6 грн.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 07.02.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г.Ворожцов