КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2007                                                                                           № 2/567

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Корбут Р.В. (довіреність б/н від 14.02.2007);

від відповідача - Крутченко Д.І. – директор;

від третьої особи - 1. повідомлений, але не з’явився;

2. повідомлений, але не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Чойс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.12.2006

у справі № 2/567

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок Сувенірів"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Чойс"

третя особа           1. Приватне підприємство "Логопринт"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Віктан Трейд"

про                                                  стягнення 42 290 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від06.12.2006 у справі №2/567 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в позові, оскільки вважає, що воно прийняте при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому заявник вказує на те, що відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі; замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Тобто, той факт, що позивач не звернувся до відповідача з вимогою про усунення явних недоліків свідчить про те, що відповідачем було дотримано вимог законодавства й продукція відповідає встановленим критеріям якості договору. Також, відповідач зазначає, що брак продукції був виявлений позивачем після надання продукції до ПП ”Логопринт” для нанесення логотипів та малюнків. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не було надано жодних документів, які б підтверджували сплату позивачем ТОВ ”Союз-Віктан Трейд” штрафу.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції без змін. При цьому позивач вказує на те, що відповідач безпідставно вважає, що позивач не виконав вимоги ст. 853 ЦК України, оскільки в листі-претензії № 42 від 29.08.2006 позивач описав всі вимоги щодо неналежного виконання умов договору. Також, позивач зазначає, що в додатку № 2 до договору № 16 розміщений ескіз продукції з якого вбачається, що жодних подряпин і потертостей не повинно бути на продукції. Тобто, саме зовнішній вигляд продукції не відповідає додатку № 2 до договору № 16.

Третя особа-1 відзиву на апеляційну скаргу не надала, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення господарського суду першої інстанції.

Третя особа-2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що на початку серпня 2006 року позивач запропонував прийняти замовлені нею чашки ”Mihal”. Однак, при прийнятті продукції було встановлено, що на чашках ”Mihal” містяться білі плями, у зв’язку з чим третя особа-2 відмовилась прийняти товар. 18.08.2006 третьою особою-2 було направлено позивачу у зв’язку з простроченням виконання зобов’язання претензію на суму 26 540,00 грн. В ході переговорів суму штрафних санкцій було зменшено до 24 150,00 грн. і у зв’язку із існуючою заборгованістю третьої особи-2 перед позивачем сума штрафу була погашена шляхом зарахування зустрічних вимог.

Треті особи у судове засідання не з’явились, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про час і місце засідання суду, про що свідчить відповідний штамп апеляційного господарського суду на звороті у лівому нижньому куті ухвали від 05.03.2007 про прийняття апеляційної скарги до провадження та від 03.04.2007 згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75.

При розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом були заслухані пояснення представників сторін, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

Позивач подав до господарського суду першої інстанції позов про стягнення з відповідача збитків у розмірі 42 290,00 грн. завданих неналежним виконанням умов укладеного між сторонами договору № 16 від 04.07.2006, а саме: поставка якісної продукції за вказаним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2006 між сторонами був укладений договір № 16 виготовлення рекламної продукції (далі договір № 16), за умовами якого позивач, як замовник, доручає і оплачує, а відповідач, як виконавець, приймає на себе зобов’язання виготовить продукцію, в порядку і на умовах, передбачених даним договором, в точній відповідності до затвердженого сторонами ескізу продукції. Продукція виготовлена відповідно до даного договору повинна відповідати додатку № 1 та додатку № 2 (ескізам), які є невід’ємною частиною даного договору (п. 1.1. договору № 16).

За умовами договору № 16 позивач зобов’язувався оплатити замовлену партію продукції в порядку і в розмірі, передбаченому в п. 2 даного договору; прийняти готову партію продукції (п. 5.1. договору № 16).

Відповідно до п. 2.2. договору № 16 сума договору – 31 500,00 грн., у тому числі ПДВ 20% – 5 250,00 грн.

Згідно із п. 2.4. та п. 2.5. договору № 16 позивач в якості передоплати замовленої партії продукції зобов’язаний перерахувати відповідачу 50% від суми договору на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури; кінцевий розрахунок за поставлену партію продукції здійснюється протягом 3-х банківський днів з моменту отримання продукції і рахунку-фактури відповідача.

Відповідач, в свою чергу, зобов’язувався своєчасно і якісно виготовити продукцію: чашка ”Mihal” - чорного кольору; своєчасно передати позивачу виготовлену продукцію (п. 5.2. договору № 16).

На виконання умов договору № 16 позивач платіжним дорученням № 256 від 25.07.2006 перерахував відповідачу 15 750,00 грн., що становить 50% від суми договору.

У свою чергу відповідач за накладною № 28 від 17.08.2006 частково поставив позивачу продукцію за договором № 16 на загальну суму 15 750,00 грн.

Позивач, приймаючи від відповідача продукцію за вказаною накладною, жодних претензій щодо якості товару на час його отримання не заявляв.

В позовній заяві позивач стверджує про те, що отримана від відповідача продукція виявилася бракованою, оскільки на всіх чашках виявлено білі плями, потертість, подряпини, внаслідок чого позивач поніс збитки на суму 42 290,00 грн., що складаються з 15 750,00 грн. здійсненої позивачем передоплати та 26 540,00 грн. сплаченого ТОВ ”Союз-Віктан Трейд” штрафу за прострочення виконання зобов’язання перед останнім за ідентичним договором № 934 виготовлення рекламної продукції від 26.06.2006.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються  витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України встановлено склад та розмір відшкодування збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, не одержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання згідно із статтею 623 ЦК України, доказується кредитором.

Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв’язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для настання цивільно-правової відповідальності за завдання збитків є правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: шкоду, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний зв’язок між ними; вину. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності.

Як роз’яснено Пленумом Верховного Суду України в п. 2 постанови від 27.03.1992 № 6 ”Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” (із наступними змінами), розглядаючи такі позови, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній  причинний зв’язок та є вина зазначеної особи.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, саме позивач повинен довести, що збитки були заподіяні діями відповідача внаслідок неналежного виконання договірних зобов’язань, безпосередній причинний зв’язок між правопорушенням та спричиненням збитків і розмір відшкодування.

Однак, позивачем не підтверджено наявність всіх обставин, що зумовлюють настання відповідальності відповідача, зокрема не доведено порушення відповідачем господарського зобов’язання.

Так, позивач в підтвердження порушення відповідачем умов договору щодо поставки продукції належної якості та понесення ним збитків, завданих, на його думку, такими діями відповідача посилається на гарантійний лист ПП ”Логопринт” № 18 від 29.08.2006, яке займалось нанесенням логотипу на отриману від відповідача продукцію, та акт Науково-технологічного та учбового центру Національного технічного університету ”Харківський політехнічний інститут” про результати досліджень причин пошкодження наданих екземплярів від 01.12.2006.

Однак, наведені документи не можуть підтверджувати порушення відповідачем умов договору щодо поставки продукції належної якості та понесення позивачем збитків, завданих, на його думку, діями відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, (далі Інструкція) при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування поставленої продукції, тари чи упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору чи даним вказаним в маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація і таке інше), одержувач призупиняє подальше прийняття продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийнятті дефектів. При поставці в межах одного міста виклик представника виготовлювача (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складанні акту є обов’язковими.

Згідно із п. 20 Інструкції при нез’явленні представника виготовлювача (відправника) за викликом одержувача (покупця) у встановлений стирок і у випадку, коли виклик представника іногороднього виготовлювача (відправника) не є обов’язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції по якості продукції, а перевірка якості товарів – експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості. При відсутності відповідної інспекції по якості чи бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника чи нез’явленні його за викликом одержувача (покупця) перевірка здійснюється: а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником чи заступником керівника цього підприємства (організації), або б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, виділеного назначеного керівником підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського чи міського комітету профспілки цього підприємства, або в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виготовлювач (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

За умовами п. 4.3. договору № 16 позивач приймає готову продукцію по кількості в момент фактичної передачі, по якості протягом 14 календарних днів з моменту передачі продукції позивачу.

Таким чином, позивач виявивши брак в отриманій від відповідача продукції протягом 14 календарних днів зобов’язаний був призупинити прийняття продукції по якості і викликати представника відповідача для подальшого прийняття продукції та скласти двосторонній акт приймання продукції по якості, в якому вказати кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийнятті дефектів, а в разі нез’явлення представника відповідача позивач повинен був скласти акт приймання продукції по якості, в якому вказати кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів за участю компетентного представника іншого підприємства. Однак, такий акт в матеріалах справи відсутній.

Щодо посилання позивача на гарантійний лист ПП ”Логопринт” № 18 від 29.08.2006 та акт Науково-технологічного та учбового центру Національного технічного університету ”Харківський політехнічний інститут” про результати досліджень причин пошкодження наданих екземплярів від 01.12.2006, апеляційний господарський суд зазначає, що з акту Науково-технологічного та учбового центру Національного технічного університету ”Харківський політехнічний інститут” про результати досліджень причин пошкодження наданих екземплярів від 01.12.2006 не можливо встановити які саме чашки надавались на експертизу та з якої саме партії товару, а в гарантійному листі ПП ”Логопринт” № 18 від 29.08.2006 останнє лише повідомило, що при нанесенні логотипу на чашки ніяких зовнішніх механічних пошкоджень не могло бути нанесено, не надавши при цьому жодних доказів та обґрунтувань, а тому вказані документи не беруться до уваги.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

З метою з’ясування усіх обставин справи в ході розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд ухвалами від 05.03.2007 про прийняття апеляційної скарги до провадження та від 03.04.2007 зобов’язував позивача надати докази виклику представника відповідача для участі у прийнятті чашок ”Mihal” по якості (п. 7.5. договору № 16 від 04.07.2006); документи в підтвердження того, що отримані від відповідача чашки “Mihal” на суму 15 750 грн. є неякісними (акт приймання чашок по якості); докази понесення позивачем збитків на суму 26 540 грн. (платіжні документи на сплату 26 540 грн. штрафу ТОВ ”Союз-Віктан Трейд”).

Позивач вимог зазначених ухвал не виконав та не надав суду витребуваних документів, а відповідно до ст. 33 ГПК України саме позивач повинен довести отримання від відповідача продукції неналежної якості та понесення збитків на суму позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Позивач в листі № 42 від 29.08.2006 заявив відповідачу, що після перегляду часткової кількості продукції і нанесення на неї логотипу, було виявлено, що на всіх чашках наявний брак (білі плями, потертість, подряпини).

Згідно із п. 4 ст. 853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

В матеріалах справи міститься акт Науково-технологічного та учбового центру Національного технічного університету ”Харківський політехнічний інститут” про результати досліджень причин пошкодження наданих екземплярів від 01.12.2006.

Однак, вказаний акт не може бути доказом поставки відповідачем позивачу продукції неналежної якості, оскільки із вказаного акту не вбачається, що чашки передані на експертизу були саме із партії товару поставленої відповідачем.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що позивач не довів поставку відповідачем товару неналежної якості.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В даному випадку такими доказами, як встановлено вище, можуть бути акт прийняття поставленої відповідачем продукції за якістю та платіжні документи про сплату позивачем ТОВ ”Союз-Віктан Трейд” штрафу за прострочення виконання зобов’язання перед останнім.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані позивачем документи, а також враховуючи наведені обставини, апеляційний господарський суд з урахуванням ст. 33 ГПК України, дійшов висновку, що позивачем не доведено спричинення йому збитків відповідачем, безпосередній причинний зв’язок між діями відповідача та збитками позивача, а також не надано належного обґрунтування підстав для відшкодування понесених ним збитків за рахунок відповідача.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові повністю.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від06.12.2006 у справі №2/567 скасувати. В позові відмовити повністю.

Матеріали справи № 2/567 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді