ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2007р.                                                                                             Справа № А32/373

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого і доповідача судді  Чохи Л.В.,

суддів: Головка В.Г. Лисенко О.М.

при секретарі судового засідання: Ревкової Г.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Беляєва Т.М., довіреність №ЮЗ/06-13  від 09.01.07,  представник;

від відповідача: Литвинюк О.І., витяг з наказу № 1  від 10.04.96,  директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства видавництва “Навчальна книга” на постанову  господарського суду Дніпропетровської області від  26.10.06р.  у справі №  А32/373

за позовом управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська

до   приватного підприємства видавництва “Навчальна книга”

про  стягнення 249,75грн,

В С Т А Н О В И В:

08.09.2006 року управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до приватного підприємства видавництва “Навчальна книга” з позовом про стягнення 249,75грн. В обґрунтування позовної заяви вказувалось, що відповідач є платником страхових внесків в Пенсійний фонд. Нарахувавши за липень 2006 року страховий внесок у сумі 249,75грн,  відповідач його не сплатив. (а.с. 2-3)

Підприємство позов не визнало, посилаючись на те, що даний спір не є публічно-правовим і повинен розглядатись в порядку господарського судочинства. (а.с. 14)

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2006 року (суддя Васильєв О.Ю.) позов задоволено повністю: з відповідача на користь позивача стягнуто недоїмку у сумі 249,75грн. Постанова мотивована посиланням на те, що згідно пункту четвертого частини першої ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України спори за позовами управління Пенсійного фонду України про стягнення простроченої заборгованості із сплати страхових внесків підвідомчі адміністративним судам. (а.с. 21-23)

8.12.2006 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою приватного підприємства видавництва “Навчальна книга” порушено провадження з перегляду в апеляційному порядку постанови господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2006 року. Апеляційна скарга подана з мотивів невідповідності постанови нормам матеріального та процесуального права, зокрема:

-          ст. 20 Закону України № 1058 передбачає сплату страхових внесків після виплати заробітної плати;

-          в порушення статей 2,107,109,159, 161-162 Кодексу адміністративного

судочинства України суд розглянув справу в адміністративному

судочинстві.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Твердження скаржника про те, що цей спір повинен розглядатись господарським судом суперечить вимогам закону.

Пунктом четвертим частини першої статті 17 КАСУ передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних повноважень дається в пункті сьомому статті З КАСУ, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту першого Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про Управління

Фонду воно відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

3 наведеного випливає, що Управління, звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, діяло як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.3 Положення про Управління Фонду воно має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

За змістом статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" саме територіальним органам Фонду надано право звертатись до суду з позовом про сплату простроченої заборгованості із сплати страхових внесків.

Отже, згідно пункту 4 частини 1 статті 17 КАСУ спори за зверненням управління Пенсійного фонду України про стягнення простроченої заборгованості із сплати страхових внесків підвідомчі адміністративним судам.

Згідно з п.6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників є календарний місяць.

Пунктом 2 ст.106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного Фонду вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків та підлягають відшкодуванню в судовому порядку.

Згідно з п 5.1 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” підприємства,  установи і організації, створені  відповідно  до  законодавства України,  незалежно  від  форми  власності,  виду  діяльності та  господарювання  проводять щомісячно  нарахування   страхових  внесків  на підставі  бухгалтерських  та  інших  документів,  відповідно до  яких  провадяться  нарахування (обчислення)  або  які  підтверджують  нарахування (обчислення) заробітної  плати (доходу). Страхові  внески  нараховуються  незалежно від  джерел їх  фінансування,  форми, порядку,  місця  виплати  та  використання, а  також незалежно  від  того  чи були зазначені суми  фактично  виплачені  після  їх нарахування  до  сплати. Нараховані  за  відповідний  базовий  звітний  календарний  місяць  страхові  внески  сплачуються  платниками  шляхом  перерахування  безготівкових  сум  з  їх  банківських  рахунків не пізніше ніж  через 20-ть календарних днів із дня закінчення  цього  періоду  незалежно від  виплат заробітної  плати (доходу), на  суми  яких нараховуються  страхові внески.

Судова колегія вважає безпідставними посилання відповідача на невиплату заробітної плати, яка нараховується щомісяця, але не сплачується за письмовими заявами працівників. Зі слів директора видавництва Литвинюк О.І. вказані кошти витрачаються нею на придбання обігових засобів.

Відповідно до п.5 ч.6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу), у т.ч. в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь - які цілі, одержання товарів, послуг або інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат відрахувань, передбачених законодавством, чи будь-яких відрахувань.

Тобто, законодавець пов’язує сплату страхових внесків не з виплатою заробітної плати, а з фактом отримання грошових коштів (доходів).

Відповідач надав до управління Пенсійного фонду розрахунок страхових внесків за липень 2006 року у сумі 249,75грн, доказів сплати на даний час недоїмки не надав, в зв’язку з чим судом на законних підставах прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Отже, правові висновки оскаржуваної постанови господарського суду Дніпропетровської області відповідають вимогам закону, підстав для задоволення апеляційної скарги судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 200,205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства видавництва “Навчальна книга” залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2006 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку через Вищий адміністративний суд України.

Головуючий суддя                                                                       Л.В. Чоха

Суддя                                                                                                            В.Г. Головко

Суддя                                                                                             О.М. Лисенко

З оригіналом згідно

Помічник судді                       О.В. Чабаненко