ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.07 р.                                                                             Справа № 34/40а

11 год.20 хвилин,         м. Донецьк, вул.Артема,157,

зал судових засідань (каб.) №212

Господарський суд Донецької області у складі  судді  Кододової О.В.  при секретарі судового засідання Котельникової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду адміністративну справу

за позовом: Приватного сільськогосподарського виробничого підприємства “Агрофірма “Союз”  Старобешівський район, Донецька область

до відповідача: Державної податкової інспекції у Старобешівському районі

про скасування  податкових повідомлень-рішень  №/0, №/0, №/0 від 11.07.2006року.

за участю представників сторін:

від позивача – Марченко С.Д. (за дорученням)

від відповідача – Берющев С.Д. (за дорученням)

По справі були оголошені перерви з 05.06.2007року до 22.06.2007року на 10.00годин, на 25.06.2007року на 11,00годин.

СУТЬ СПОРУ: Заявлено позов Приватним сільськогосподарським виробничим підприємством “Агрофірма “Союз”  Старобешівський район, Донецька область до Державної податкової інспекції у Старобешівському районі про скасування  податкових повідомлень-рішень  №/0, №1/0, №/0 від 11.07.2006року.

Додатковою заявою від 13 червня 2007року позивач уточнив позовні вимоги  та просить скасувати податкові повідомлення-рішення №/0, №/0, №/0 від 11.07.2006року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що під час реєстрації відповідачем не було застосовано положення  рішення Конституційного суду від 24.03.2005року щодо визнання неконституційним положення пункту 8.2.2 Закону України  №2181 в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу.

Позивач зазначає, що  відповідно до п. 8.2 ст.8 Закону України  №2181, платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, серед майна відчуження, якого не потребує попереднього узгодження з податковим органом, зазначено також “майно, майнові та немайнові права, що використовуються у підприємницькій діяльності платників податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні”. Позивач зазначає, що  саме такі товари були предметом здійснених ним операцій.

Позивач посилається на те, що  ним була придбана не придатна до реалізації мука (сирова),  підприємство на власному току здійснило її сушку, тобто обробку товару, у зв’язку з чим товар став продукцією власного виробництва, вартість такої продукції вдвічі більше сировини, та відповідно порушення законодавства в частині проведення розрахунків без РРО не було.

На думку позивача неправильне зазначення місця розташування юридичної особи у податковій накладній рівно як і податковий  номер покупця не є підставою для визнання податкової накладної нечинною та такою, що виключає право на включення цієї суми до складу податкового кредиту. Крім того, як зазначає позивач, згідно рішення йому виключено з податкового кредиту суму ПДВ за неповернені товари, але фактично податкова накладна за повернені товари була ним врахована своєчасно.

Відповідач  у запереченнях від 02.04.2007року (вхід.№02-41/13591) проти позову заперечує та зазначає, що  згідно п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7  Закону України “Про податок на додану вартість”  не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат зі сплати податку, що не підтверджені податковими накладними. В цьому випадку накладні не оформлені згідно Закону.

Відповідач посилається на те, що у порушення п.п.8.6.1 п.8.6 ст.8  Закону України №2181 позивач здійснював операції по реалізації продукції, товарів по бартеру при наявності податкового боргу по фіксованому сільськогосподарському податку перевіряємому періоді. Розрахунки  за товари передбачались та фактично здійснювались у будь-якій формі, іншій, ніж грошова, включаючи будь-які види заліку та погашення взаємної заборгованості, в результаті яких не передбачається зарахування коштів на рахунки продавця для компенсації вартості таких товарів. Усі активи позивача знаходились у податковій заставі,  у зв’язку  з цим бартерні операції у цьому періоді без письмової згоди  ДПІ є порушенням  п.п. а) 8.6.1 п.8.6 ст.8 Закону України №2181.

Відповідач у запереченнях також зазначає, що  позивач здійснював роздрібну торгівлю муки пшеничної з метою одержання прибутку без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушив вимоги ст.3 п.1 Закону України  “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” на загальну суму 3506,25грн.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін  та дослідивши письмові докази, суд встановив:

Державною податковою інспекцією  у Старобешівському районі  проведена виїзна планова документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства позивача за період з 01.01.2005р. по 31.03.2006р., за результатами якої був складений акт від 03.07.2006 року  №353/23-0/30813212.

У висновку акту перевірки встановлені порушення з боку позивача , а саме :

п.4.5 ст.4, п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7  Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (із змінами та доповненнями) занижено податок на додану вартість по декларації по ПДВ  сільськогосподарського підприємства (пункт 11.29 Закону) за січень 2005року №1712 від 21.02.2005р. у розмірі 8539грн.;

п.п. а) 8.6.1 п.8.6 ст.8  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2000року (зі змінами та доповненнями) ПСВП “Агрофірма “Союз” маючи податковий борг по платежам у бюджет у перевіряємому  періоді здійснило бартерні операції на загальну суму 49514,37грн.  без письмової згоди з ДПІ у Старобешівському районі;

ст.3 п.1 Закону України №265/95-ВР від  06.07.1995року “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій  у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Державною податковою інспекцією  у Старобешівському районі  на підставі акту від 03.07.2006 року  №353/23-0/30813212, були прийняті податкові повідомлення – рішення  №/0 від 11.07.2006року про визначення позивачу податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 8539,00грн. з них 8539,00грн. основний платіж, податкове повідомлення рішення № №/0 від 11.07.2006року, яким застосовано штраф у розмірі суми відчуження, визначеної за звичайними цінами, що становить 149514,37грн., податкове повідомлення-рішення № /0 від 11.07.2006року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17531,25грн.

Відповідач у акті перевірки зазначив, що позивач у порушення  п.п.7.4.5 п.7.4, ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” відніс до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по неякісно оформленим податковим накладним на загальну суму 499,98грн. Позивачем до податкового кредиту віднесені суми ПДВ по неякісно оформленим  податковим накладним, а саме: у січні 2005року:

у податковій накладній №002809/14 від 31.12.2004р. від ДП “Утел” ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 126,80грн. у т.ч. ПДВ 21,13грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

у податковій накладній №166 від 31.12.2004р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 21,84грн. у т.ч. ПДВ 3,64грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

у податковій накладній №143/140800 від 31.01.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 17,76грн. у т.ч. ПДВ 2,96грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У квітні 2005року:

у податковій накладній №154/140800 від 30.04.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 32,00грн. у тому числі ПДВ 5,33грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У травні 2005року:

у податковій накладній №002690/14 від 31.05.2005р. від ДП “Утел” ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 228,70грн. у тому числі ПДВ 38,12грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У червні 2005року:

у податковій накладній №002698/14 від 30.06.2005р. від ДП “Утел” ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 209,98грн. у тому числі ПДВ 35,00грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

у податковій накладній №154/140800 від 30.06.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 660грн. у тому числі ПДВ 110грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У липні 2005року:

у податковій накладній №169/140800 від 31.07.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 40,00грн. у тому числі ПДВ 6,67грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У серпні 2005року:

у податковій накладній №169/140800 від 31.08.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 213,52грн. у тому числі ПДВ 35,59грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

у податковій накладній №33610 від 25.08.2005р. від ТОВ ПМТП “Полісся-Агро” на загальну суму 50,00грн. у тому числі ПДВ 8,33грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи та податковий номер платника податку;

у податковій накладній №33501 від 20.08.2005р. від ТОВ ПМТП “Полісся-Агро” на загальну суму 238,00грн. у тому числі ПДВ 39,67грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи та податковий номер платника податку;

У вересні 2005року:

у податковій накладній №002689/140800 від 31.07.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 233,77грн. у тому числі ПДВ 38,96грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У листопаді 2005року:

у податковій накладній №174/140800 від 30.11.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 151,70грн. у тому числі ПДВ 25,28грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У грудні 2005року:

у податковій накладній №184/140800 від 31.12.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 135,44грн. у тому числі ПДВ 22,57грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У лютому 2006року:

у податковій накладній №167/140800 від 28.02.2006р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 112,76грн. у тому числі ПДВ 18,79грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

у податковій накладній №163/140800 від 30.09.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 142,73грн. у тому числі ПДВ 23,79грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

у податковій накладній №169/140800 від 31.10.2005р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 201,43грн. у тому числі ПДВ 33,57грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

У березні 2006року:

у податковій накладній №141/140800 від 31.01.2006р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 72,64грн. у тому числі ПДВ 12,11грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

у податковій накладній №186/140800 від 31.03.2006р. від Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком” на загальну суму 107,81грн. у тому числі ПДВ 17,97грн. не вірно вказано місце розташування юридичної особи;

З даним висновком акту перевірки суд не може погодитися наступних підстав:

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про систему оподаткування” від 18.02.1997р.  № 77/97-ВР (із змінами та доповненнями) платники податку несуть відповідальність  за  правильність  обчислення,   своєчасність сплати  податків  і  зборів  (обов'язкових  платежів) і додержання законів  про  оподаткування відповідно до законів України.

Згідно з Законом України “Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР від 03.04.1997р., яким визначено ставки та механізм справляння податку на додану вартість, обов’язок щодо визначення об’єкта оподаткування, нарахування податку та його утримання у покупця товарів або послуг, правильність обчислення та декларування податку, видачу податкових накладних покладено на платника податку - продавця товару.

Обов’язок сплатити нарахований продавцем ПДВ у складі ціни товару або послуг та отримати належним чином оформлену податкову накладну, у підтвердження сплати податку, законом покладений на платника податку –покупця.

Закон України “Про податок на додану вартість” не містить у собі норми, яка б покладала відповідальність на платника податку - покупця товару (послуг) за правильність визначення платником податку – продавцем товару (послуг) об’єктів оподаткування та правильність відображення їх у податковому обліку.

Відповідно до пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України № 168/97-ВР від 03.04.1997р. “Про податок на додану вартість” (із змінами та доповненнями), податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця. Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України № 168/97-ВР від 03.04.1997р. “Про податок на додану вартість” (із змінами та доповненнями) платник податку зобов’язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити інформацію, зазначену окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б)           дату виписування податкової накладної;

в) назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г)          податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д)місце розташування юридичної особи   або   місце   податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис   (номенклатуру)   товарів   (робіт,  послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну назву отримувача;

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач в акті перевірки виключив з податкового кредиту податкові накладні за тих підстав, що неправильно вказано податковий номер  платника податку покупця .

Як вбачається з податковій накладній, яка видана ДП “Утел” ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за січень 2005 р. податкову накладну №002809/14 від 31.12.2004р. (на послуги зв’язку) на загальну суму 126,80грн. у тому числі ПДВ 21,13грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за січень 2005 р. податкову накладну №166 від 31.12.2004р. (на послуги зв’язку) на загальну суму 21,84грн. у тому числі ПДВ 3,64грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за січень 2005 р. податкову накладну №143/140800 від 31.01.2005р. (на послуги ел. зв’язку) на загальну суму 17,76грн. у тому числі ПДВ 2,96грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за січень 2005 р. податкову накладну №166 від 31.12.2004р. (на послуги ел. зв’язку) на загальну суму 21,84грн. у тому числі ПДВ 3,64грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за квітень 2005 р. податкову накладну №154/140800 від 30.04.2005р. (на послуги ел. зв’язку) на загальну суму 32,00грн. у тому числі ПДВ 5,33грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана ДП “Утел” ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за травень 2005 р. податкову накладну №002690/14 від 31.05.2004р. (на послуги зв’язку) на загальну суму 228,70грн. у тому числі ПДВ 38,12грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана ДП “Утел” ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за червень 2005 р. податкову накладну №002698/14 від 30.06.2005р. (на послуги зв’язку) на загальну суму 209,98грн. у тому числі ПДВ 35,00грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за червень 2005 р. податкову накладну №154/140800 від 30.06.2005р. (на послуги ел. зв’язку) на загальну суму 660грн. у тому числі ПДВ 110грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за липень 2005 р. податкову накладну №169/140800 від 31.07.2005р. (на послуги ел.зв’язку) на загальну суму 40,00грн. у тому числі ПДВ 6,67грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за серпень 2005 р. податкову накладну №169/140800 від 31.08.2005р. (на телекомунікаційні послуги) на загальну суму 213,52грн. у тому числі ПДВ 35,59грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана ТОВ ПМТП “Полісся-Агро”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи та податковий номер платника податку (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за серпень 2005 р. податкову накладну №33610 від 25.08.2005р. (на отримання ременю СВ 2240) на загальну суму 50,00грн. у тому числі ПДВ 8,33грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана ТОВ ПМТП “Полісся-Агро”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи та податковий номер платника податку (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за серпень 2005 р. податкову накладну №33501 від 20.08.2005р. (на отримання ременю СВ 2240, підшипника 11308, реле що втягує ГАЗ) на загальну суму 238,00грн. у тому числі ПДВ 39,67грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за вересень 2005 р. податкову накладну №002689/140800 від 31.07.2005р. (на  послуги зв’язку ) на загальну суму 233,77грн. у тому числі ПДВ 38,969грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за листопад 2005 р. податкову накладну №174/140800 від 30.11.2005р. (на телекомунікаційні послуги) на загальну суму 151,70грн. у тому числі ПДВ 25,28грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за грудень 2005 р. податкову накладну №184/140800 від 31.12.2005р. (на телекомунікаційні послуги) на загальну суму 135,44грн. у тому числі ПДВ 22,57грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за лютий 2006 р. податкову накладну №167/140800 від 28.02.2006р. (на телекомунікаційні послуги) на загальну суму 112,76грн. у тому числі ПДВ 18,79грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за лютий 2006 р. податкову накладну №163/140800 від 30.09.2005р. (на телекомунікаційні послуги) на загальну суму 142,73грн. у тому числі ПДВ 23,79грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за лютий 2006 р. податкову накладну №169/140800 від 31.10.2005р. (на телекомунікаційні послуги) на загальну суму 201,43грн. у тому числі ПДВ 33,57грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за березень 2006 р. податкову накладну №141/140800 від 31.01.2006р. (на телекомунікаційні послуги) на загальну суму 72,64грн. у тому числі ПДВ 12,11грн.

Як вбачається з податковій накладній, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за березень 2006 р. податкову накладну №186/140800 від 31.03.2006р. (на телекомунікаційні послуги) на загальну суму 107,81грн. у тому числі ПДВ 17,97грн.

Всього відповідачем виключено із податкового кредиту суму 499,48грн.

У акті перевірки відсутні відомості, що податкові накладні виписані не платником податку, який не має право  виписувати  податкові  накладні.  Спірні  операції відображені позивачем  в бухгалтерському та податковому обліку.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що згідно даних Книги придбання товарів (робіт, послуг) суми ПДВ по спірним податковим накладним увійшли до складу податкового кредиту у відповідних податкових (звітних) періодах і відповідають задекларованим показникам .

З’ясовуючи обставини справи господарським судом було встановлено, що розділи податкової накладної “податковий номер платника податку (покупця)” не вірно вказані податкові номери платника податку (покупця). „Покупцем” за вищенаведеними накладними зазначений позивач по справі , який отримував товари та послуги, сплачував їх та відображав у податковому обліку. Тобто неповнота заповнення податкових накладних не вплинула на достовірність та правильність обчислення податку на додану вартість.

В Законі України “Про податок на додану вартість” відсутня відсильна норма на застосування норм цього Закону до податкових правовідносин, які регулюються законами України про оподаткування, у тому числі щодо реквізитів податкових накладних та їх оцінки з точки зору повноти заповнення, визначення термінів та  інш.

З огляду на вищенаведене висновки акту перевірки щодо порушення позивачем п.п.7.1.2 п.7.2 ст.7 Закону України  “Про податок на додану вартість” спростовується наявними у матеріалах справи податковими накладними, тому відповідач безпідставно виключив з податкового кредиту податкові накладні на загальну суму  499,48грн.

Відповідно до підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону право на нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у передбаченому Законом порядку. Отже, податкові накладні, що видані не зареєстрованою у податковому органі особою, не надають покупцеві права віднести відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Згідно до  пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними. У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Крім того, судом  при винесенні рішення враховано, що підпункт  7.2.6. п. 7.2. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” не містить відсильної норми на положення пп. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 вказаного Закону, у зв’язку з чим відповідач помилково вважає, що порушення порядку виписування податкової накладної – це відсутність тих чи інших реквізитів в податковій накладній або невірне їх заповнення. Законодавець встановив вимоги до податкової накладної, а також відповідальність у разі відсутності податкової накладної, на те, що за нормами Закону України “Про податок на додану вартість” на податковий кредит не можна розраховувати лише в одному випадку - взагалі за відсутності податкової накладної.

Крім того судом при винесенні рішення враховано, що відповідач у акті перевірки зазначив, що перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість встановлено заниження податку на додану вартість по декларації сільськогосподарського виробника (пункт 11.29) за січень 2005року у розмірі 8539грн. та зменшено від’ємне значення за період перевірки у розмірі 28143грн. (т.1 а.с.17, а.с.29). Однак відповідач у письмових поясненнях від 30.05.2007року (вхід. № 02-41/21763) зазначив (т.2 а.с.37), що на суму 28143 ним не складалося податкове повідомлення – рішення  у зв’язку з тим, що зменшення від’ємного значення не стосується бюджетного відшкодування ПДВ передбачене пунктом 3 порядку затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005року  №328 і позивач повинен самостійно у подальшому зменшити від’ємне сальдо на суму 28143грн.

З таким твердженням відповідача суд не може погодитися за тих підстав, що відповідно до абзацу „б” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України №2181 від 21.12.2000року „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, контролюючий орган зобов'язаний  самостійно  визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані  документальних  перевірок   результатів   діяльності платника  податків  свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Відповідно до п.6.1 ст.6 цього Закону у разі  коли  сума  податкового  зобов'язання  розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4  цього  Закону,  такий контролюючий    орган   надсилає   платнику   податків   податкове повідомлення,   в   якому зазначаються   підстава   для   такого нарахування,  посилання на норму податкового закону, відповідно до якої  був  зроблений   розрахунок   або   перерахунок   податкових зобов'язань,   сума  податку  чи  збору  (обов'язкового  платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки,  передбачені законом  для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

Пунктом 8 „Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби”, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17 березня 2001 р. N 110 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 березня 2001 р. за N 268/5459) передбачено, що платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 статті 10 Закону України "Про податок на додану вартість", відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону. У разі коли за наслідками перевірки виявляється факт завищення суми бюджетного відшкодування, заявленого в податковій декларації про податок на додану вартість, сума такого завищення вважається сумою податкового зобов'язання, прихованою від оподаткування. Абзацом шостим цього пункту встановлено, що  у  разі, якщо в результаті перевірки зменшується сума податку на додану вартість, заявлена до відшкодування, яка не була відшкодована з бюджету, штрафні санкції не застосовуються. Тобто, сума зменшення бюджетного відшкодування повинна була визначена у податковому повідомлення, однак штрафна санкція не повинна застосовуватися.

Відтак судом були розглянуті всі податкові накладні, які були виключені відповідачем з податкового кредиту на загальну суму 499,48грн.

Однак, відповідач надав суду розрахунок ПДВ яке визначене ним як податкове зобов’язання на суму 8539грн. (т.2 а.с.59), ця сума складається із податкових накладних виключених ним на сторінках 22-23 акту перевірки. Три податкові накладні, які вплинули на зменшення бюджетного відшкодування за січень 2005року вже були розглянуті судом , а саме:

- податкова накладна, яка видана ДП “Утел” ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за січень 2005 р. податкову накладну №002809/14 від 31.12.2004р. (на послуги зв’язку) на загальну суму 126,80грн. у тому числі ПДВ 21,13грн.

- податкова накладна, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця). За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за січень 2005 р. податкову накладну №166 від 31.12.2004р. (на послуги зв’язку) на загальну суму 21,84грн. у тому числі ПДВ 3,64грн.

-  податкова накладна, яка видана Центр електрозв’язку №8 Донецький дирекції ВАТ “Укртелеком”, не вірно вказано місце розташування юридичної особи (покупця) . За зазначених підстав відповідач виключив з податкового кредиту за січень 2005 р. податкову накладну №143/140800 від 31.01.2005р. (на послуги ел. зв’язку) на загальну суму 17,76грн. у тому числі ПДВ 2,96грн.

Суд визнав правомірним включення цих податкових накладних до податкового кредити виходячи із приписів Закону України “Про податок на додану вартість” який  встановив вимоги до податкової накладної, а також відповідальність у разі відсутності податкової накладної, на податковий кредит не можна розраховувати лише в одному випадку - взагалі за відсутності податкової накладної.

Крім того, відповідач у акті перевірки зазначив, що позивач не врахував коригування по поверненим товарам, які у попередніх періодах відносив до складу податкового кредиту на суму 21063,71грн. ПДВ в тому числі за січень 2005року розрахунок №2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 24.01.2002року від ПП „Ерідон” до податкової накладної від 13.05.2004року №4704 сума ПДВ зменшується у розмірі 8510,88грн. (зміна кількості товару)

Однак, дане твердження відповідача спростовується наявною у матеріалах справи копією „Книги обліку придбання товарів (робіт, послуг) (т.2 а.с.8-9) за січень 2005 – грудень 2004р., де відображений розрахунок коригування №2 від 24.01.2005року від ММП „Єрідон” ІПН 39 на суму 42554,40грн. та ПДВ 8510,88грн. (запис 39)

Як вбачається із матеріалів справи право позивача на податковий кредит підтверджене податковими накладними, яки перелічені у акті перевірки та копії яких долучені до матеріалів справи. Відтак вимоги позивача про скасування податкового повідомлення – рішення №/0 від 11.07.2006року про визначення суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 8539,00грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

2. Крім того відповідач у розділі 3.3.9 акту перевірки встановив (т.1 а.с.38-40), що позивач у порушення п.п. а) 8.6.1 п.8.6 ст.8  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2000року (зі змінами та доповненнями) при наявності  податкового боргу по платежам у бюджет у перевіряємому  періоді здійснював бартерні операції на загальну суму 49514,37грн.  без письмової згоди з ДПІ у Старобешівському районі;

як вбачається із матеріалів справи між позивачем (покупець) та ТОВ “Донагрохім ЛТД” (продавець)  25 травня 2005року був укладений договір №60 на поставку мінеральних добрив (амофос) у кількості 63,850тон.   Позивач у вересні 2005року розрахувався з ТОВ “Донагрохім ЛТД” згідно податкової накладної №22 від 28.09.2005року соняшником  товарним у кількості 36064,68кг. на суму 37867,92грн.

Позивач розрахувався  з пайовиками , які в свою чергу надають йому земельні ділянки в оренду згідно договорів оренди з громадянами по накладним №6 від 20.09.2005р. на суму 125грн., б/н від 06.09.2005р. на суму 30грн., б/н від 06.09.2005р. на суму 55грн., б/н від 25.11.2005р. на суму 2871грн., б/н від 24.11.2005р. на суму 391,50грн., б/н від 24.11.2005р. на суму 540грн., б/н від 24.11.2005р. на суму 2470,95грн., №164 від 22.11.2005р. на суму 162грн., №163 від 22.11.2005р. на суму 81грн., №165 від 22.11.2005р. на суму 2250грн., рахункам б/н від 23.05.2005р. на суму 680грн., б/н від 24.05.2005р. на суму 325грн., накладній б/н від 28.11.2005р. на суму 333грн., №155 від 12.03.2006р. на суму 792грн., №153 від 12.03.2006р. на суму 270грн., №154 від 12.03.2006р. на сумум 270грн.

Пунктом 8.1 статті 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. передбачено, що з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платників податків, що має податковий борг передаються у податкову заставу.

Відповідно до п.1.17 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. податкова  застава  -  спосіб  забезпечення податкового зобов'язання платника податків, не погашеного у строк. Податкова застава виникає у силу закону. У силу податкової застави орган стягнення має першочергове право у разі невиконання забезпеченого податковою заставою податкового зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна перед іншими кредиторами у порядку, встановленому цим Законом.

За вимогами п.п.8.2.1. п.8.2 ст.8 цього Закону однією із підстав виникнення права податкової застави є несплата у строки, встановлені цим Законом, суми податкового зобов'язання, визначеної контролюючим органом.

Підпунктом 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Положення наведеної норми в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу втратило чинність, як таке, що визнане неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2005 від 24.03.2005р.

Згідно до п.4 наведеного Рішення положення п.п.8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Тобто, з 24.03.2005р. не має правових підстав для розповсюдження податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу.

Як вбачається з акту перевірки  на протязі перевіряє мого періоду позивача виникав податковий борг по платежам у бюджет, який погашався у цьому періоді. Позивачу були виписані податкові вимоги  №1/49 від 29.03.2005р. на суму 4613,75грн., №1/85 від 25.05.2005р. на суму 56,09грн., №1/152 від 07.09.2005р. на суму 1659,65грн., №1/170 від 21.11.2005р. на суму 137,61грн.

Позивачем надано докази погашення боргу, які визначені у  податкових вимогах, а саме платіжне доручення №06 квітня 2005року на суму 6150,00грн., №135 від 25 травня 2005року  на суму 70грн., квитанцію від 30 вересня 2005 року на суму 4400,00грн.,  квитанцію  від 30 листопада 2005року на суму 1614,00грн.

Згідно з п.п. "а" 8.6.1 п.8.6 ст.8 Закону України від 20.12.2000р. № 2181-111 "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платник податку, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій , що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом. Це стосується  операцій купівлі-продажу, інших видів відчуження або оренди (лізінгу) нерухомого та рухомого майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків ( інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами ,що не є меншими за звичайні.

Відповідно до п.п.17.1.8. п.17.1 ст.17 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. у   разі,   коли   платник   податків,   активи  якого перебувають у податковій заставі, відчужив такі активи без попередньої згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов'язковим згідно з цим Законом, платник податків додатково сплачує штраф у розмірі суми такого відчуження, визначеної за звичайними цінами.

Крім того відповідно до п.п 8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. активи платника податків звільняються з податкової застави  з дня отримання податковим органом копії платіжного документа, завіреного обслуговуючим банком, що засвідчує факт перерахування до бюджету повної суми податкового зобов'язання.

У матеріалах справи наявні платіжні документи, які засвідчують факт сплати зобов’язань за податковими вимогами №1/49 від 29.03.2005р. на суму 4613,75грн., №1/85 від 25.05.2005р. на суму 56,09грн., №1/152 від 07.09.2005р. на суму 1659,65грн., №1/170 від 21.11.2005р. на суму 137,61грн. таким чином активи позивача, які знаходились у податковій заставі звільняються з податкової застави .

Тобто вимоги позивача про  скасування  податкового повідомлення-рішення від 11.07.2006р. №/0 обґрунтовані та підлягають підлягають задоволенню.

3. Крім того в акті перевірки встановлено порушення (т.1 а.с.40-41), що ПСВП “Агрофірма “Союз” придбало муку пшеничну у кількості 17350кг у ТОВ “Сегмент” на загальну суму 36180грн. згідно податкової накладної №467 від 21.12.2005р. та здійснювало роздрібну торгівлю муки пшеничної з метою одержання прибутку  без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушило ст.3 п.1 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995р. “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” на загальну суму 3506,25грн., а саме : до каси підприємства надійшли грошові кошти прибуткового касового ордеру №02 від 10.01.2006р. у сумі 7000,50грн., як виручка від реалізації с/х продукції із яких згідно накладної №01 від 11.01.2006р. мука пшенична продана  конечному споживачу на суму 3506,25грн.

Відповідно до ст.1 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995р. “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових операцій застосовуються підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, а також фізичними особами (резидентами та нерезидентами) - суб'єктами підприємницької діяльності (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

За приписами п.1 ст.9 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995р. “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі, громадського харчування та послуг, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

У розумінні  ст.2 Порядку визначення продукції власного виробництва підприємств з іноземними інвестиціями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1996р. №1061, продукцією власного виробництва визнається продукція, яка була вироблена або піддана достатній переробці чи обробці підприємством з використанням власного або орендованого майна.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи акту  переробки муки від 09.01.2006року, переробка муки розпочата 26.12.2005р. та закінчена 09.01.2006р.,  при цьому встановлено, що мука у кількості 2650кг має не товарний вигляд, збільшену вологість, через зберігання у вологому приміщенні, окремі мішки вимагають заміни тари (мішковини). В акті переробки муки також зазначено, що при переробці проведена  про сушка муки з її просівання на переустаткованій  крупорушці, розфасовка у нові мішки.  Після переробки вага партії склала 2550кг.Втрати склали 100кг.

Тобто позивачем була здійснена переробка муки не придатної до реалізації, за таких підстав вимоги позивача у частині скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 11.07.2006р. підлягають задоволенню.

Основними засадами судочинства відповідно до ст. 129 Конституції України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Одним із принципів ( п.4 ст.7 КАСУ) адміністративного судочинства є  змагальність    сторін,    диспозитивність   та   офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно до п.1ст.11 КАСУ розгляд  і  вирішення  справ  в адміністративних   судах здійснюються  на  засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними  суду  своїх  доказів  і   у   доведенні   перед   судом   їх переконливості.

Відповідно до п.4 ст.70 КАСУ обставини,   які  за  законом  повинні  бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами  доказування,  крім  випадків,  коли  щодо  таких обставин не виникає спору.

Приписів статті 86 КАСУ передбачають, що суд оцінює  докази,  які є у справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ст.71 КАСУ кожна  сторона  повинна  довести  ті обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідач  належними доказами не довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, з огляду на викладене позов підлягає задоволенню, а спірні податкові повідомлення  - рішення скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом  владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена вступна і резолютивна  частина у судовому засіданні 25 червня  2007року в присутності представників сторін.

Керуючись Конституцією України, Законом України “Про систему оподаткування” від 18.02.1997р.  № 77/97-ВР (із змінами та доповненнями), Законом України “Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР від 03.04.1997р., Законом України №265/95-ВР від 06.07.1995р. “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, Законом України №2181 від 21.12.2000року „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”,ст.ст.94,159,160,162,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Приватного сільськогосподарського виробничого підприємства “Агрофірма “Союз”  Старобешівський район, Донецька область  до Державної податкової інспекції у Старобешівському районі про скасування  податкових повідомлень-рішень  №/0, №/0, №/0 від 11.07.2006року задовольнити повністю .

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Старобешівському районі №/0 від 11.07.2006р. на суму  49514,37грн., №/0 від 11.07.2006р. на суму 17531,25грн., №/0 від 11.07.2006р. на суму 8539грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного сільськогосподарського виробничого підприємства “Агрофірма “Союз” (87523, Донецька область, Старобешівський район, с. Новозар”ївка, вул. Северна,9, п/р 0001 в ДРУ КБ “Приватбанк” МФО 335496 ) судовий збір  у сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі 27.06.2007року.

Суддя