ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.07
Справа №АС4/813-06.

За позовом Коопзаготпрому Недригайлівської райспоживспілки

до відповідача     Недригайлівського відділення Роменської міжрайонної державної податкової інспекції

третя особа           Недригайлівська селищна рада

про скасування  податкових повідомлень-рішень

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ  МОЇСЕЄНКО В.М.

СУДДЯ КОСТЕНКО Л.А.

СУДДЯ МАЛАФЕЄВА І.В.

За участю представників сторін:

Від позивача                     Олійник В.А.

Від відповідача:                Касян С.В.

3-я особа                            не з’явився

Суть спору:  Позивач звернувся  до суду з позовом  до Роменської міжрайонної державної податкової  інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача № /0 від 13.05.2004р., № /0 від 13.05.2004р.; № /0 від 21.10.2005р.; № /0 від 03.12.2005р.

Відповідач подав заперечення від 06.06.2007р. № 1224/10/10-011, в яких  вимоги позивача не визнає , посилаючись на правомірність  прийнятих спірних  рішень, а також  просить відмовити в позові, так як позивачем пропущений встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до адміністративного суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне :

Позивач подав  до податкового органу – Роменської МДПІ  розрахунки  від 30.01.2003р. № 557, від 12.01.2004р. № 56, від 28.01.2004р.  № 88, від 31.01.2005р. № 98, від 31.01.2006р. № 411 по земельному податку з юридичних осіб, тим самим визначивши  свої податкові зобов’язання, тобто вони є узгодженими.  Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України « Про погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-ІІІ від 21.12.2000 року із змінами та доповненнями, в якому зазначено, що  податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої  податкової декларації – сплачувалося позивачем  невчасно тому відповідачем  відповідно до п. п.17.1.7 ст.17 Закону України « Про погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» до  позивача були  застосовані штрафні санкції.

Як свідчать матеріали справи позивач дізнався про застосування до нього штрафних санкцій в момент вручення податкових повідомлень-рішень №/0 від 13.05.2004 року на суму 4857,87грн., №/0 від 13.05.2004 року на суму 716,55 грн., №/0  від 21.10.2005 року на суму 2423,75 грн., №/0 від 03.12.2005 року на суму 222,98 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що зазначені повідомлення-рішєння підлягають скасуванню на підставі того, що земельний податок нараховано на земельну ділянку площею 1,9037га. Однак,  зазначеними повідомленнями-рішеннями земельний податок  не нараховувався, а нараховані штрафні санкції за затримку граничного строку оплати узгодженої суми податкового зобов'язання визначених платником самостійно згідно поданих ним податкових розрахунків земельного податку.

Як вбачається з матеріалів справи  позивачем погашено всі застосовані до нього штрафні санкції, в тому числі й по тих податкових повідомленнях –рішеннях , які він просить скасувати.

Дослідивши матеріали справи,  суд дійшов висновку , що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 99 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного  суду за захистом  прав, свобод та  інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення  до адміністративного  суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного  позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи встановлено, що позивач дізнався про застосування до нього штрафних санкцій в момент вручення податкових повідомлень-рішень №/0 від 13.05.2004 року на суму 857,87гри.,№/0 від 13.05.2004 року на суму 716,55 грн., №/0  від21.10.2005 року на суму 2423,75 грн., №/0 від 03.12.2005 року на суму 222,98.грн. Вперше до господарського суду  з позовом  про оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень позивач  звернувся  лише 22.12.2006р.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України , цей кодекс набрав чинності з 1 вересня 2005року, на цей час позивач мав право оскаржити  зазначені податкові повідомлення-рішення як в порядку господарського судочинства , так і в порядку адміністративного .

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що суперечать вимогам закону. Отже - не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені позову відмовити.

2.Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ                                        МОЇСЕЄНКО В.М.

СУДДІ                                       КОСТЕНКО Л.А.

МАЛАФЕЄВА І.В.

Повний текст постанови складений і підписаний 25.06.2007р.

З оригіналом згідно

Секретар судового засідання                            Л.М.Сорока