донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.04.2007 р.                                                                            справа №9/452пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю
представників сторін:

від позивача:
Корейша О.В. за дов. №74-34 від 02.01.07р.

від відповідача:
Костюк С.В. за дов. №370-06 від 01.12.06р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
27.02.2007 року

у справі
№9/452пд (суддя Мєзєнцев Є.І.)

за позовом
Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" м.Горлівка Донецької області

до

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області

про
спонукання укласти додаткову угоду

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство по теплопостачанню „Вуглик” м.Горлівка Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Центральних електричних мереж, в якому просить суд зобов’язати відповідача укласти з ним додаткову угоду до договору №3768В від 03.10.2003р. (т.1 а.с.2).

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що зміст запропонованої ним редакції додаткової угоди відповідає вимогам Закону України  „Про теплопостачання”, а її підписання позбавить можливості відповідача неправомірно відключати об’єкти КП “Вуглик” від електропостачання в опалювальний період.

Рішенням від 31.03.2006р. господарський суд Донецької області задовольнив позовні вимоги Комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик”.

31.03.2006р. додатковим рішенням господарський суд Донецької області зобов’язав відповідача укласти додаткову угоду до договору №3768В від 03.03.03р. в редакції Комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик” (т.1 а.с.43).

Постановою від 17.07.2006р. Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області та додаткове рішення господарського суду  Донецької області від 31.03.2006р. залишив без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області без задоволення  (т.1 а.с.80).

Постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2006р. скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.07.2006р. та рішення господарського суду Донецької області від 31.03.2006р. у справі №9/452пд, справу передано до господарського суду Донецької області на новий розгляд (т.1 а.с.103).

Рішенням від 27.02.2007р. господарський суд Донецької області (суддя Мєзєнцев Є.І.) задовольнив позов Комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик”, зобов’язав Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” укласти з Комунальним підприємством по теплопостачанню „Вуглик” додаткову угоду від 10.11.05р. до договору про постачання електричної енергії №3768В від 03.03.03р. в редакції комунального підприємства по теплопостачанню „Вуглик”.

Рішення мотивовано тим, що 11.11.2005р. позивач вручив відповідачу примірник додаткові угоди до договору від 10.11.2005р., листом №14-849 від 18.11.05р. відповідач відмовив в укладенні додаткової угоди до договору від 10.11.05р., позивач не має стратегічного значення та не наділене правом екологічної броні, про що свідчить відсутність включення підприємства до переліків згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2003р. №2052, але підприємство наділене статусом об’єкту життєзабезечення (висновок Міністерства надзвичайних ситуацій України в місті Горлівка №103 від 16.01.07р.); суд вважає необгрунтованим посилання відповідача на приписи статей 24 та 26 Закону України „Про електроенергетику” в частині того, що Товариство наділене правом в опалювальний період (за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії) обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу –в частині заперечень проти позову, оскільки Підприємство є специфічним споживачем, на господарську діяльність якого розповсюджуються вимоги Закону України „Про теплопостачання”, і які в контексті позовних вимог у опалювальний період мають пріоритет над приписами Закону України „Про електроенергетику” в силу загальновідомого принципу “Lex specialis derogat generali”.

Відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2007р. та прийняти нове рішення. яким викласти додаткову угоду за договором №3768В від 15.10.2003р. в наступній редакції: “у випадку неповної оплати споживачем спожитої електроенергії електропостачаючий орган має право обмежити подачу електроенергії до рівня екологічної броні, а у випадку відсутності такої – повністю припинити подачу електроенергії”.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушена ст.179 Господарського кодексу України, при укладанні договору на поставку електричної енергії повинні користуватись Закон України “Про електроенергетику”; суд не встановив факт наявності у позивача передбачену статтею 20 Закону України “Про електроенергетику” екологічну броню; позивача внесено до переліку підприємств, для якого повинна встановлюватись екологічна броня в Донецькій області; фактично суд своїм рішенням встановив, що вимоги позивача не відповідають вимогам ст.12 Господарського кодексу України та повинен припинити провадження по справі керуючись ст.80-1 Господарського процесуального кодексу України.

Комунальне підприємство по теплопостачанню "Вуглик" м.Горлівка Донецької області просить рішення господарського суду Донецької області залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки судом раніше було встановлено, що позивач, виходячи зі своєї господарської діяльності, використає енергію не для власних потреб, а для потреб населення та соціальної сфери; екологічна броня встановлюється для запобігання виникнення надзвичайних ситуацій техногенного й природного характеру, тобто для об'єктів стратегічного призначення (підвищеної небезпеки); свою функцію як об'єкта життєзабезпечення при наявності екологічної броні, підприємство виконувати не зможе; позивач не має статусу об'єкта стратегічного значення (підвищеної небезпеки) і не наділено правом екологічної броні, а ставиться до об'єкта життєзабезпечення, що підтверджується висновком Міністерства надзвичайних ситуацій України в м.Горлівка листом №103 від 16.01.07р.; сторонам необхідно дотримуватися вимог законодавчих актів, норми яких є обов'язковими для виконання й мають вищу юридичну силу; судом не порушені норми матеріального права ст.179 ГК України, що обмежує сторони відступати (змінювати) умови типового договору, сторони повинні керуватися чинним законодавством України, отже й Законом України «Про теплопостачання»; при виникненні юридичної колізії, коли йде протиріччя один одному формально діючих правових актів, що регулюють одні й діж суспільні відносини, між актами одного органа, застосовується акт виданий пізніше.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

03.03.2003р. між сторонами укладений договір №3768В про постачання електричної енергії, який набуває чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня поточного року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір може бути розірвано або переглянуто і в іншій термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку визначеному законодавством, згідно з яким одна із сторін повинна повідомляти іншу про припинення дії або перегляд договору за термін не менше 1 місяця (т.1 а.с.9).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ст.188 Господарського кодексу України позивач 11.11.2005р. вручило представнику позивача примірник додаткової угоди від 10.11.2005р. до договору №3768В; суть якої полягає у викладенні першого речення розділу 6 договору в наступній редакції: “Електропостачання Споживача може бути припинено або обмежено Постачальником електричної енергії за винятком в опалювальний період (згідно Закону України „Про теплопостачання” №2633-IV від 02.06.2005р., розділ ІІ ст.6; розділ V ст.28” (т.1 а.с.12, 13).

Листом №14-849 від 18.11.2005р. відповідач відмовив позивачу в укладанні додаткової угоди до договору №3768В, обгрунтовуючи ч.8 ст.26 Закону України “Про електроенергетику”, за якою у разі неповної оплати за електропостачання споживач має сам обмежувати або припиняти елетроспоживання (т.1 а.с.14).

Стаття 6 Закону України  „Про теплопостачання” передбачає принципи державної політики у сфері теплопостачання, а саме заборони відключення в опалювальний період об'єктів теплопостачання від систем енерго-, газо-, водопостачання як об'єктів життєзабезпечення та стратегічного призначення...

Судом першої інстанції встановлено, що позивач не має стратегічного значення та не наділений правом екологічної броні, про що свідчить відсутність включення підприємства до переліків згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2003р. №2052 “Про затвердження Порядку  складання переліку споживачів та їх обладнання”, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання, та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2002р. №1792 та постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2004р. “Про затвердження переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави” та наділені статусом об’єкту життєзабезпечення.

Це підтверджується листом Управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в місті Горлівка №103 від 16.01.2007р. (т.1 а.с.5).

Додаток переліку (т.3 а.с.31), який наданий до апеляційної скарги скаржником до уваги не приймається та до матеріалів справи не залучається, оскільки відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Крім того, з додатку не вбачається, що цей перелік згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2003р. №2052.

Таким чином, позивач не має стратегічного значення, але наділений статусом об’єкту життєзабезпечення.

Частиною 1 статті 28 Закону України “Про теплопостачання” передбачено, що обсяги обмежень не повинні призвести до зупинки теплогенеруючого обладнання.

Тобто відповідно до ч.1 ст.28 Закону України “Про теплопостачання” при обмеженні енергії не повинно зупинятись теплогенеруюче обладнання.

Розділ 6 договору №3768В передбачає порядок обмеження та припинення електропостачання та у яких випадках.

Сторона вважає, що при аварійних ситуаціях; при закінченні дії договору; при приєднанні третіх осіб; при самовільному внесенні змін у схеми обліку електроенергії; перевищенням граничної величини потужності і т.д., електрична енергія в опалювальний період не може бути обмежена або припинена, посилаючись на ст.28 Закону України “Про теплопостачання”.

Вимоги не можуть бути задоволені, оскільки ці вимоги не відповідають ст.28 Закону України “Про теплопостачання” .

Сторона у додатковій угоді від 10.11.2005р. не просила доповнити розділ 6 договору №3768В підпунктом, що при обмеженні електричної енергії не повинні зупинятись теплогенеруючі обладнання, як це передбачено ст.28 Закону України “Про теплопостачання”.

З урахуванням зазначеного рішення господарського суду Донецької області підлягає скасуванню, в позові Комунальному підприємству по теплопостачанню "Вуглик" м.Горлівка Донецької області відмовити.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання позову та за подання апеляційної скарги відносяться на Комунальне підприємство по теплопостачанню "Вуглик" м.Горлівка Донецької області.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2007 року у справі №9/452пд скасувати.

В позові Комунальному підприємству по теплопостачанню "Вуглик" м.Горлівка Донецької області до Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області про зобов’язання укласти з ним додаткову угоду від 10.11.2005р. до договору №3768В від 03.03.2003р. відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" м.Горлівка Донецької області на користь Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги в сумі 45грн.50коп.

Господарському суду Донецької області видати наказ.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3-у справу

4-ГСДО

5-ДАГС