ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.05.2007
Справа №2-23/803-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Іщенко Г.М.,

секретаря судового засідання Ємєнджієвої А.М., розглянувши за участю представників

від позивача – Гасимова О.Д.- директор, Симоненко В.В.- представник, дов. від 06.03.2007р. б/н.,

від відповідача – Бисикало Т.А.- начальник юридичного відділу, дов. від 06.10.2006р. №4574/6, Стадник Т.В. – головний державний податковий ревізор-інспектор відділу оподаткування юридичних осіб,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Приватного підприємства «Саб-Діма». (95001, АР Крим, м. Сімферополь, вул.Крилова,160),

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Алушті. (98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Леніна, 22-а),

про визнання протиправними дій та спонукання до виконання певних дій,

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Саб-Діма» звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим  з позовом до Державної податкової інспекції у м. Алушті про визнання дій Державної податкової інспекції у м. Алушті протиправними та зобов’язання Державної податкової інспекції у м. Алушті АР Крим підготувати висновок в Державне казначейство м. Алушті про повернення надмірно сплаченої суми податку на прибуток у розмірі 2900,00грн. на розрахунковий рахунок Приватного підприємства «Саб-Діма». При цьому позивач вказує, що дії Державної податкової інспекції у м. Алушті є протиправними, оскільки підприємство правильно задекларувало своє податкове зобов’язання з податку на прибуток, і виправляти невірні донарахування по особовому рахунку зобов’язана була податкова інспекція самостійно. За станом на 01.12.2006р. переплата з податку на прибуток складає 2900,00грн.

Відповідач з позовними вимогами не згоден за мотивами, викладеними у запереченнях на позов (аркуш справи 37). Відповідач вважає, що вияснення наявності переплати з податку на прибуток в сумі 2900,00грн., яка утворилася, на думку позивача у 2003р.,було б можливо тільки у випадку документального підтвердження, оскільки згідно наданим розрахункам підприємства, переплата у такій сумі відсутня.

Згідно пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України» №2953-1У від  06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до  Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані сторонами докази, суд вважає що, позов  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з  метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, 21.04.2006р. до відповідача надійшов лист Приватного підприємства «Саб-Діма» (№3325/10) про перерахування надмірно сплаченого податку на прибуток в сумі  6091,10грн. на розрахунковий рахунок підприємства.

25.05.2006р. позивач звернувся до Державної податкової інспекції у м.Алушті  з листом (4522/10) про повернення на розрахунковий рахунок переплати з податку на прибуток у сумі 3430,00грн.

15.08.2006р. Приватне підприємство «Саб-Діма» звернулося до Державної податкової інспекції у м. Алушті з листом (б/н), у якому просило перевіряти правильність відображення нарахування  з податку на прибуток за період з 1 кварталу 2003р. по 4 квартал 2005р.

29.08.2006р. позивач звернувся до відповідача з листом про повернення переплати в сумі 2900,00грн. (аркуш справи 23).

20.03.2007р. позивач звернувся до Державної податкової інспекції у м. Алушті з листом №5, у якому просить надати висновок про повернення надмірно сплаченої суми з консолідованого  податку на прибуток у розмірі 2900,00грн. по Алуштинській філії Приватного підприємства «Саб-Діма» (аркуш справи 74).

22.03.2007р. Державна податкова інспекція у м. Алушті у відповіді повідомила позивача, що повернення надмірно сплачених сум проводиться згідно наказу №537 «Про затвердження Методичних рекомендацій з ведення органами державної податкової служби обліку у складі надмірно сплачених податків, зборів(обов’язкових платежів) сум, які надійшли в бюджет до законодавчо установленого терміну їх сплати» і видача висновків платникам податків не передбачена, (аркуш справи 68).

Відповідно до пункту 7 «Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або  надміру сплачених податків, зборів (обов’язкових платежів) платникам податків», затвердженому наказам Державної податкової адміністрації України, Міністерством фінансів України, Державним казначейством України 03.02.2005р. №58/78/22, орган  державної  податкової  служби  України  на підставі даних особових рахунків платників готує висновки,  два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, та три  примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам. Згідно з зазначеними реєстрами орган державної податкової служби України, відповідний районний   (міський) фінансовий орган та орган Державного казначейства України проводять приймання-передавання висновків   про  повернення  помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів).

За платежами, належними державному бюджету, орган державної податкової служби України в термін не пізніше ніж п'ять робочих днів від дати отримання заяви платника передає висновки згідно з Реєстром  висновків  для  виконання відповідному територіальному органу Державного казначейства України.

За платежами, належними місцевим бюджетам, орган державної податкової служби  України  в термін не пізніше ніж п'ять робочих днів від дати отримання заяви платника передає висновки  згідно з Реєстром висновків для погодження відповідному районному (міському) фінансовому органу.

Районний (міський)  фінансовий  орган у термін не пізніше ніж два робочих дні здійснює  погодження отриманих  висновків  шляхом завірення  підписом  керівника  районного  (міського)  фінансового органу, засвідченим печаткою,  та повертає їх згідно з Реєстром висновків відповідному органу державної податкової служби України.

Орган державної податкової  служби  України  не  пізніше ніж наступного  робочого дня від дати отримання висновку, погодженого районним (міським)  фінансовим  органом,  передає  його  згідно з Реєстром висновків територіальному органу Державного казначейства України.

Повернення бюджетних коштів на розрахунковий рахунок підприємства можливо тільки після підтвердження реальної переплати по особовому рахунку підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, правильність відображення нарахувань з податку на прибуток по Алуштинській філії Приватного підприємства «Саб-Діма» перевірена Державною податковою інспекцією у м. Алушті 29.06.2006р. після надання підприємством даних про нарахування податку на прибуток з 01.07.1999р. по 31.12.2005р. з урахуванням у звітній справі платника документів. Для документального підтвердження сальдо розрахунків з бюджетом з податку на прибуток необхідно проведення документальної перевірки Приватного підприємства «Саб-Діма» з урахування Алуштинської філії підприємства, про що свідчить відповідь відповідача від 23.08.2006р. №372/10/15 (аркуш справи 21).

Після проведення інвентаризації картки особового рахунку з податку на прибуток встановлено, що реальна переплата складає 191,02грн. за станом на 01.01.2005р.

Згідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві  є будь-які фактичні  дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приватним підприємством «Саб-Діма» не надані  документальні докази наявності переплати з податку на прибуток у сумі 2900,00грн., яка утворилася, на думку позивача у 2003р., оскільки згідно наданим розрахункам позивача переплата у такій сумі відсутня. У зв’язку з тим, що документальна перевірка по Алуштинській філії Приватного підприємства «Саб-Діма» відповідачем не проводилася з моменту утворення філії, і документальна перевірка Приватного підприємства «Саб-Діма» проведена без документальної перевірки філії, підставою для проведення нарахувань є надані в Державну податкову інспекцію у м. Алушті розрахунки податкових зобов’язань.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається  на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач  надав докази, що підтверджують його заперечення та документально спростував надані позивачем  вимоги.

Отже, Державною податковою інспекцією у м. Алушті надані докази, які підтверджують неможливість надання позивачу висновку про надмірно сплачену суму податку на прибуток у розмірі 2900,00грн.  у зв’язку з відсутністю даної переплати  згідно картки особового рахунку.

Таким чином відсутні підстави для задоволення позовних вимог Приватного підприємства «Саб-Діма» про визнання дій Державної податкової інспекції у м. Алушті протиправними та зобов’язання Державної податкової інспекції у м. Алушті підготувати висновок в Державне казначейство м. Алушті про повернення надмірно сплаченої суми податку на прибуток у розмірі 2900,00грн. на розрахунковий рахунок Приватного підприємства «Саб-Діма».

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вступну та резолютивну частини постанови оголошено в судовому засіданні 22травня 2007року.

У повному обсязі постанову складено 29 травня 2007року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.