СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25"
червня 2007 р.                                                                              Справа  № 19/172

За позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю
"Кармель"

до відповідача  підприємець ОСОБА_1

про стягнення в сумі 7290 грн.
31 коп.

Суддя
Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  Кузьменко О.М.

Від відповідача : представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача 7290,31 грн.-
суми основного боргу, збитків від інфляції та відсотків річних внаслідок умов
договору купівлі-продажу товарів НОМЕР_1 від 13.05.2005 р. В судовому засіданні
позовні вимоги, відповідно до права, наданого
статтею 22 ГПК України, підтвердив.

Відповідач в судові засідання не
з'явився. Ухвали суду, направлені на адресу відповідача: АДРЕСА_1 повернуті
поштовим відділенням з поміткою "Повертається по закінченню терміну
зберігання і неявкою адресата". Враховуючи, що відповідач з даної адреси
не вибув і не з'являється за отриманням власної кореспонденції, а також
приймаючи до уваги закінчення двохмісячного строку розгляду спору, негативні
наслідки таких дій покладаються на відповідача.

Суд вважає можливим розглянути
справу за наявними в ній матеріалами.

Статті
20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання
складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представника позивача, вивчивши подані ним письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Суд виходив з такого.

"13" травня 2005 р. між
сторонами укладено контракт НОМЕР_1 про купівлю-продаж товарів.

На виконання умов договору, згідно
видаткової накладної НОМЕР_2 від 02.02.2006 р., позивач відпустив відповідачу
товари на загальну суму 6361 грн. 68 коп.

За умовами п.п. 2.2 Договору
відповідач зобов'язувався своєчасно не пізніше 21 календарного дня і у повному
обсязі оплатити отриманий товар.

Оплата за поставлені товари не
проведена.

Згідно договору відповідач
заборгував позивачу 6361грн.68коп., що стверджується первинними бухгалтерськими
документами.

За прострочення виконання грошового
зобов'язання позивачем нараховано відповідачу
збитки від інфляції та 3% річних в загальній сумі 928 грн. 63 коп.
(розрахунок доданий).

Згідно зі статтею 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором
або законом.

Вищезазначені дії відповідача є
вчинення ним правопорушенням у сфері господарювання.

У відповідності до пункту 2 статті
218 Господарського кодексу України (який є спеціальним законом в сфері
господарських відносини) учасник господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення
правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У
разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за
порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося
неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних
обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

З урахуванням вищевикладеного
позовні вимоги про стягнення з відповідача суми суми основного боргу, збитків
від інфляції та 3 % річних підтверджуються матеріалами справи, а тому
підлягають задоволенню з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита
та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового
процесу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у
разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно зі статтею 91
Господарського процесуального кодексу України, сторона у справі, не згідна із
рішенням суду має право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання
на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.
Апеляційна скарга або подання подається через місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 49, 75, 811, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити .

2. Стягнути з підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1,   код ЄДРПОУ НОМЕР_3,      на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кармель" (вул. Марини Раскової 17, оф. 208,Київ2,Лівобережна
Частина Києва, Київ,02002,  ) основний борг в сумі 6361грн. 68коп.,   збитки від інфляції в сумі 709грн. 54коп., 3
% річних в сумі 219грн. 09коп., витрати по сплаті державного мита в сумі
102грн. 00коп., витрат на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118грн 00коп. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя
Тимошенко О.М.

Повний
текст рішення суддею підписано "02" липня 2007 р.