ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" травня 2007 р.
Справа № 3/136-07

за позовом
Прокурора м. Біла Церква в інтересах держави в особі Управління

комунальної власності
Білоцерківської міської ради, м. Біла Церква

до                    Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Біла Церква

про                  стягнення 1 200,66 грн.

Суддя  Коротун О.М.

Представники:

позивача        Смірнова
І.В. -представник за довіреністю № 12-1-27/482 від 12.12.2005р.;

відповідача    не з'явився;

прокуратури  Голденок Т.А. -посвідчення № 22 від
13.03.2006р.

За згодою учасників судового
процесу в судовому засіданні 17.05.2007 року було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення, на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Прокурор м. Біла Церква в інтересах
держави в особі Управління комунальної власності Білоцерківської міської ради
(далі -позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення 3 907,06 грн. заборгованості,
з яких 3 727,34 грн. -основний борг, 179,72 грн. -пеня та стягнути з
відповідача судові витрати.

Прокурор обґрунтовує позов
неналежним виконанням відповідачем договору оренди НОМЕР_1 нежитлового
приміщення від 18.09.2006р. укладеного між позивачем та відповідачем, шляхом не
сплати відповідачем орендної плати, необхідністю стягнення пені у сумі 179,72
грн. в зв'язку з простроченням платежу та просить покласти на відповідача
судові витрати.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 02.04.2007р. було порушено провадження у справі та
прийнято позовну заяву до розгляду. Зобов'язано учасників судового процесу
подати суду певні документи, вчинити певні дії та направити в судове засідання
03.05.2007р. поважних представників.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 03.05.2007р., в зв'язку з неявкою відповідача судове
засідання було відкладено на 17.05.2007р.

Відповідач у судове засідання
17.05.2007р. не з'явився, витребуваних судом документів не подав та не
обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин,
що від нього не залежать, хоча про знаходження в провадженні господарського
суду Київської області справи № 3/136-07 був обізнаний, про що свідчить реєстр
вихідної кореспонденції та повідомлення про вручення НОМЕР_2 від 17.04.2007р.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 17.05.2007р. провадження у справі припинено в частині
стягнення основного боргу у розмірі 1 806,40 грн.

В судовому засіданні 17.05.2007р.
прокурор та позивач позов підтримали, вважають його обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві з врахуванням заяви
про зменшення позовних вимог.

Справа розглянута за наявними
матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням комунальної
власності Білоцерківської міської ради (далі -позивач) та Фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1 (далі -відповідач) був укладений договір оренди НОМЕР_3
нежитлового приміщення від 18.09.2006р. (далі -Договір).

Згідно п. 10.1. Договору, договір
діє з 01.06.2006р. по 30.04.2007р.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 Договору,
позивач передає в оренду, а відповідач приймає в строкове платне користування
нежитлове приміщення площею 43,70 кв.м., яке розташоване в підвалі
чотирнадцятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває на балансі
Житлово-експлуатаційної контори № 2.

Згідно п. 2.1., п. 2.3. Договору,
передача нежитлового приміщення в оренду вперше здійснюється за актом
прийому-передачі. Нежитлове приміщення вважається переданим відповідачу з
моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Відповідно до Акту від 01.06.2006р.
„Про прийом-передачу нежитлового приміщення, площею 43,70 м2, за
адресою: АДРЕСА_1” позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове підвальне
приміщення площею 43,70 м2, яке розташоване в підвалі трьохповерхового
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 3.1. Договору, розмір
орендної плати визначається на підставі „Методики розрахунку та порядку
використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади
м. Білої Церкви” і становить 584,31 грн. за перший місяць оренди та
перераховується відповідачем позивачу не пізніше 15-го числа місяця, за який
вона вноситься.

Відповідно до Додатку до договору
оренди НОМЕР_3 розрахунок орендної плати за перший місяць оренди (далі -Додаток
НОМЕР_4) становить за місяць 584,31 грн.

Між позивачем та відповідачем
укладена додаткова угода НОМЕР_4 від 12.12.2006р. до договору оренди не
житлового приміщення НОМЕР_3 від 18.09.2006р. (далі -Додаткова угода).

Відповідно до п. 1.2. Додаткової
угоди, пункт 3.1. Договору викласти в такій редакції: „Розмір орендної плати
визначається на підставі „Методики розрахунку та порядку використання плати за
оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Білої Церкви” і
становить 912,67 грн. за перший місяць оренди та перераховується відповідачем
позивачу не пізніше 15-го числа місяця, за який вона вноситься”.

Згідно Додатку до договору оренди
НОМЕР_3 розрахунок орендної плати за перший місяць оренди (далі -Додаток
НОМЕР_5) становить за місяць 912.67 грн.

Відповідач частково розрахувався з
позивачем по Договору в сумі 1 806,40 грн., про що свідчать копія виписки з
банку, яке долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст.ст. 11, 509 ЦК України
між сторонами у справі виникли цивільні права і обов'язки (зобов'язання), які
мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок
закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992 року №
2269-XII (далі -Закон), орендою є засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним відповідачу для здійснення підприємницької та
іншої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону, об'єктами
оренди є: нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) та інше окреме
індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону, умови
договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після
його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством
встановлено правила, які погіршують становище відповідача.

Відповідно до ст. 11 Закону, оцінка
об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів
України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Відповідно до п. 1. Методики оцінки
вартості об'єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних
засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. № 629 (надалі
-Методика), здійснюється оцінка майна державних
підприємств та організацій, підприємств, заснованих на майні, яке належить
Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі
-підприємств), що передається в оренду, а саме: нерухомого майна (будівель,
споруд, приміщень) та іншого окремого індивідуально визначеного майна
підприємств.

Згідно п. 2 Методики, оцінка
об'єктів оренди проводиться з метою визначення їх вартості згідно з положеннями
(стандартами) бухгалтерського обліку та використання її для розрахунку орендної
плати.

Згідно п. 6 Методики, під час
оцінки визначаються склад і вартість майна, що передається в оренду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21
Закону, розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір
орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних
від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших
випадках, встановлених законодавчими актами України.

Фактично позивач у розрахунку
вартості орендної плати вираховує її розмір, виходячи з нової вартості самого
об'єкту (відповідно до Додатку НОМЕР_5).

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175
Господарського кодексу України майнові зобов'язання,  які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей передбачених цим
Кодексом.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних  умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 763
Цивільного Кодексу України (далі -ЦК України) договір найму укладається на
строк, встановлений договором.

У відповідності до ч. 6 ст. 283
Господарського Кодексу України (далі -ГК України) до відносин оренди
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом.

Доказів сплати боргу в повному
обсязі матеріали справи не містять.

Суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача заборгованості за Договором у сумі 1 020,94 грн. є
обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Також, прокурором нарахована пеня у
відповідності до п. 8.2. Договору.

Відповідно до п. 8.2. Договору, за
несвоєчасне внесення орендної плати відповідач сплачує балансоутримувачу пеню
від заборгованої суми за кожний день прострочення платежу. Пеня з сум недоїмки
нараховується із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку
України від суми недоплати, у розмірі 0,05% за кожний день прострочення
платежу. У разі зміни облікової ставки Національного банку України, відповідно
змінюється і розмір пені.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України
учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом
або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання
несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК
України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування
до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.
2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції,
зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку
учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним
правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного
виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими
коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6
ст. 231 ГК України).

Якщо пеня встановлена в розмірі, що
перевищує ставку НБУ, застосовується розмір пені, що дорівнює подвійній ставці
НБУ. Умова про пеню в такому випадку не може бути визнана повністю недійсною
лише тому, що встановлений договором розмір пені перевищує встановлену законом
межу, оскільки до моменту застосування відповідної умови договору не
виключається підвищення, в тому числі й значне, облікової ставки Національного
банку.

Частиною 6 ст. 232 ГК України,
передбачено, що строк стягнення пені обмежується шістьма місяцями від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано. Інше може бути встановлено спеціальним законом
або договором, умови даного договору такі умови не містять.

Відповідно до ст. 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, розмір
пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за
який сплачується пеня.

Судом перевірено розрахунок
прокурора, він відповідає матеріалам справи, тому суд задовольняє позов в
частині стягнення пені за період з 15.09.2006 року по 14.03.2007 року в сумі 179,72
грн.

Отже, підлягає стягненню з
відповідача сума основного боргу в розмірі 1 020,94 грн. та 179,72
грн. пені.

Судові витрати покладаються на
відповідача на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85
ГПК України господарський суд -

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6) з будь-якого
іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового
рішення на користь Управління комунальної власності Білоцерківської міської
ради (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярмакова, 1/23, ; р/р 0002 в ГУ ДКУ в Київській області, МФО 821018) 1
020,94 грн. (Одна тисяча двадцять грн. 94 коп.) основного боргу, 179,72
грн. (Сто сімдесят дев'ять грн. 72 коп.) -пені.

3.
Стягнути з Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_6) держмито у розмірі 102 грн. (Сто дві грн. 00 коп.).

4. Стягнути з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6) 118 грн.
(Сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу (р/р 0001 в ГУ ДКУ у Київській області, МФО 821018,
).

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

18.05.2007р.

Суддя