ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.                                                                   Справа № А4/124-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом
Споживчого товариства „Яготинський хліб”

до
Яготинської міжрайонної державної податкової інспекції

про
визнання недійсним рішення

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Хобта Ю.М. дов. від 9.03.2007р. № 24

від відповідача
Мороз В.М дов від 16.04.2007р., Дармограй С.І. дов. від 19.04.2007р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 15.05.2007р. о 15 год. 00 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 24.05.2007р, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Встановив:

Споживчим товариством „Яготинський хліб” заявлений позов про визнання недійсним рішення ДПІ у Яготинському районі (правонаступником  якої є Яготинська МДПІ) від 21.02.2007р. № 0, яким позивачеві нараховано 2287,50 грн. фінансових санкцій за порушення   вимог  п.13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. При цьому позивач наголошує на тому, що проведена перевірка, за наслідками якої було прийняте оспорювань рішення, є безпідставною, посилаючись на вимоги статті 15 та 16 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Зауважує на відсутності підстав, визначених в статті 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” для проведення на підприємстві позивача позапланової перевірки. Стосовно виявленого працівниками податкової служби порушення, позивач наголошує на тому, що перевіряючи ми були зведені дві каси різних платників, а саме: залучено кошти ПП Кисіль Л.М., у зв’язку з чим і виявилась невідповідність готівкових коштів.

Відповідач –Яготинська МДПІ надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що перевірка проведена згідно вимог статті 11 Закону України „Про держану податкову службу в Україні” під  час якої податкова служба виявила порушення п. 13  статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та правомірно визначила позивачем штрафні санкції на підставі статті 22 цього Закону.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Внаслідок проведеної 6 лютого 2007р. перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу у магазині СТ „Яготинський хліб”, що розташований за адресою: м. Яготин, вул. Незалежності, 186, працівниками податкової інспекції було виявлено невідповідність суми готівкових коштів на місті проведення розрахунків сумі, зазначеній в Х звіті на загальну суму 457,50 грн., про що складено акт № 05.

Перевірка проводилася згідно плану перевірок на лютий 2007р., затвердженого головою ДПА в Київській області  працівниками відділу оперативного контролю ДПА в Київській області на підставі посвідчень від 6.02.2007р. № 717, 718, в присутності продавця Смиченко Л.Г., яка була ознайомлена з направленнями і відповідно на них розписалась (копія плану та посвідчень залучено відповідачем до матеріалів справи).

На підставі вказаного акта Державною податковою інспекцією в Яготинському районі Київської області 21.02.2007р. було прийняте рішення № 0, яким позивачеві на підставі п.11 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та  статті 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  нараховано 2287,5  грн. фінансових санкцій.

Відповідно до вимог пункту 7 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право застосовувати до підприємств, установ, організацій і громадян фінансові санкції у порядку та розмірах, встановлених законом.

Право органів державної податкової служби здійснювати на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та у громадян, в тому числі громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, перевірки грошових документів, бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, товарно-касових книг, показників електронних контрольно- касових апаратів і комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку із споживачами передбачено приписами статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". При цьому періодичність таких перевірок встановлюється відповідно до законодавства; в даному випадку періодичність проведення позапланових перевірок дотримання суб’єктами підприємницької діяльності вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” необмежена, а тому відсутні підстави вважати перевірку, за результатами якої прийняте оспорюване рішення  ДПІ неправомірною.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Приписами пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95 ВР визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій  формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу  товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Приписами пункту 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

У розумінні статті 2 згаданого Закону місцем проведення розрахунків вважається місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з акта перевірки від  6.02.2007р. № 05, в ході її здійснення було встановлено:

1) невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначених в денному Х звіті РРР у розмірі 457,50 грн. До акта перевірки залучено копія денного Х звіту, у якому зазначено суму готівки –249,74 грн. та додаток до акта -підтвердження фактичної наявності коштів, в якому зазначено, що на момент перевірки 6.02.2007р. на місці проведення розрахунків встановлено 707,24 грн. (кошти перераховано продавцем Смиченко Л.Г.) При цьому, як вбачається з пояснення продавця, останньою в зв’язку з відсутністю коштів для здачі у власній касі, продавець позивача залучила до розрахунку готівку з іншої каси.

Згадані пояснення не можуть бути підставою для незастосування до СТ „Яготинський хліб” фінансових санкцій, оскільки вимогами п. 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” чітко визначені вимоги щодо забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО, а  спрощення процедури розрахунків із залучення коштів з іншої каси призвело з боку позивача до порушення наведеної норми Закону. Згадані обставини свідчать про проведення розрахункових операцій продавця на одному місці проведення розрахунків –у розумінні статті 2 Закону України  “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” без розмежування готівкових коштів.

За умови доведеності порушення з боку позивача вимог п. 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, господарський суд вважає правомірним застосування до позивача штрафних санкцій на підставі статті 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” згідно оспорюваного рішення ДПІ у Яготинському районі від 21.02.2007р. № 0.

З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання недійсним рішення ДПІ у Яготинському районі від 21.02.2007р. № 0 задоволенню не підлягають.

Судові витрати (3,40 судового збору) розподіляються відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с т а н о в и в

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями   185-187 КАС України.

Суддя

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі – 24 травня  2007р.