СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.03.07                                                                                 Справа № 3/101ад.

Суддя господарського суду Луганської області Доманська М.Л., при секретарі судового

засідання Буймирській О.В. , розглянувши матеріали справи за позовом:

Ачевського міського центру зайнятості –робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов’язкового державного страхування України на випадок безробіття, м. Алчевськ, Луганської області

до Державної виконавчої служби у м. Алчевську, м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 970 грн. 62 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача: Голубцова С.Ю. (дов. № б/н від 03.01.07.)

від відповідача: Брильова Н.В. (дов. № б/н від 10.01.07)

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача шкоди у сумі 970 грн. 62 коп. (із врахуванням листа позивача від 12.03.07 № 02/2-355 про зміну предмету позову).

Представниками сторін подане клопотання про відмову від здійснення технічної звукової фіксації судового процесу, яке судом розглянуто та задоволено.

Заявою, зданою у судовому засіданні 12.03.07, сторони у справі просять суду закінчити попереднє засідання та призначити справу № 3/101ад до судового розгляду в даному судовому засіданні. Вказана заява сторін розглянута судом та ухвалено закінчити попереднє засідання та призначити справу № 3/101ад до судового розгляду в даному судовому засіданні.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, де в якості відповідача виступає Державна виконавча служба у Ленінському районі м. Луганська (далі - ДВС у Ленінському районі м. Луганська), та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі порушене за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Листом від 12.03.07 № 02/2-355 позивач змінив предмет позову та просить стягнути з відповідача 970 грн. 62 коп. –матеріальної шкоди.

Відповідач у справі у запереченні на позовну заяву від 07.03.07 № 3744  проти позову заперечує, посилаючись на наступне:

- 10.11.04 до органу державної виконавчої служби надійшла заява Алчевського міського центру зайнятості про прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 2-2302 від 04.10.04 Алчевського міського суду про стягнення зі Шляхова Руслана Володимировича на користь Алчевського міського центу зайнятості 970,62 грн.;

- відповідно до вимог п. 3.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документу до виконання і цей документ відповідає вимогам статті 19 Закону України "Про виконавче провадження";

- пред'явлений на виконання до державної виконавчої служби у м. Алчевськ вищевказаний виконавчий документ відповідав вимогам, вказаним у статті 19 вищезгаданого Закону;

- керуючись вимогами статей 3, 18, 24 Закону України "Про виконавче провадження" 12.11.04 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № В2-1339/04, в якій боржнику встановлено строк для добровільного виконання, копії вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження;

- у встановлений Законом строк для добровільного виконання вищевказане рішення суду боржником не було виконано, у зв'язку з чим державним виконавцем були вчинені передбачені Законом України "Про виконавче провадження" виконавчі дії направлені на примусове виконання рішення суду;

- з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, належного боржнику Шляхову Р.В. на праві приватної власності, були направлені запити до ДАІ та БТІ м. Алчевська;

- боржник Шляхов Р.В. неодноразово викликався повістками до відділу ДВС, але за викликами державного виконавця не з'являвся, у процесі проведення виконавчих дій, було встановлено, що боржник Шляхов Р.В. за адресою зазначеною у виконавчому документі не мешкає, майна, що підлягає опису й арешту не виявлено, про що складено відповідний акт держвиконавця;

- згідно з відповідями ДАІ від 27.12.04 та 21.04.06 автотранспорту за боржником Шляховим Р.В. на праві приватної власності не зареєстровано;

- у зв'язку з неотриманням відповіді від КП "Алчевське БТІ" щодо наявності у боржника нерухомого майна, у строк передбачений чинним законодавством, державним виконавцем були зроблені повторні запити до вищевказаної установи;

-  державним виконавцем проводяться всі необхідні виконавчі дії, які направлені на виконання рішення суду;

- посилання позивача на ст. ст. 85, 86 Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставним, оскільки, бездіяльність державної виконавчої служби у м. Алчевськ щодо виконання вищевказаного виконавчого провадження у встановленому Законом порядку визнана не була;

- крім того, у позовній заяві вказано, що Алчевському міському центру зайнятості нанесені збитки, але відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1)  витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)  доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби ії право не було порушене (упущена вигода);

- Алчевський міський центр зайнятості не зазнав реальних збитків у зв'язку з відновленням свого порушеного права, оскільки звільнений від сплати державного мита та інших судових витрат;

- збитки, зазначені позивачем у позові, не є реальними збитками, оскільки вони не є витратами, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витратами, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права;

- в даному випадку упущення вигоди не має місця, оскільки б це означало, що з вини державної виконавчої служби виконання рішення суду стало  не можливим; не проведення виконавчих дій Державною виконавчою службою у повному обсязі, як зазначено позивачем в позові, не призвело до втрати рішенням суду законної сили та до неможливості його примусового виконання;

- не можна відносити стягнення за виконавчим документом № 2-2302 від 04.10.04 Алчевського міського суду до доходів Алчевського міського центру зайнятості, тому що це державна та неприбуткова організація;

- частиною  1  статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова  шкода,   завдана  неправомірними  рішеннями,   діями  чи   бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

- деліктна відповідальність передбачає обов'язкову наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та противоправною поведінкою заподіювача; г) вина;

- в позовній заяві позивач не доводить наявності шкоди завданої йому державною виконавчою службою, протиправна поведінка заподіювача шкоди не доведена позивачем, як це передбачено нормами статей 33, 34, 35 Господарсько-процесуального кодексу України; причинний зв'язок між шкодою, противоправною поведінкою та виною відповідача відсутній; доказів його існування позивачем не надано;

Сторони не досягли примирення.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін,  суд дійшов до наступного.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на наступне:

- 12.11.04 Державна виконавча служба у м. Алчевську (надалі  - ДВС) винесла Поста нову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-2302, виданого 04.10.04 Алчевським міським судом, про стягнення з Шляхова Руслана Володимировича (який мешкає за адресою: 94214, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Леніна 26/17) на користь Ал-чевського міського центру зайнятості (надалі АМЦЗ) 970,62 грн.;

- справа про стягнення коштів з боржника була порушена за поданням прокурора м. Алчевська у порядку ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру»;

- уберезні 2006 року, юрисконсульт АМЦЗ - Голубцова СЮ. ознайомилась зі станом вико навчого провадження, та виявила невиконання Державною виконавчою службою у м. Алчевську покладених на неї Законом України "Про виконавче провадження" обов'язків;

- по даному факту 20.03.06 за № 02/2-316 було направлено скаргу на бездіяльність ДВС у м. Алчевську до Державної виконавчої служби Луганської області;

- у відповіді № 5-22-929 від 28.04.06 повідомлялось, що ДВС надалі проводитиме вико навчі дії, передбачені законодавством України, але при їх виконанні виникають певні проблеми;

- улютому 2007 року юрисконсульт АМЦЗ - Голубцова СЮ. повторно ознайомилась зі станом виконавчого провадження, та виявила, що за період з 12.11.04 по 07.02.06 ДВС здійснила лише наведені нижче виконавчі дії: запит до БТІ та ДАІ м. Алчевська без дати та номера, відповідь ДАІ віди27.12.04 про відсутність реєстрації транспортних засобів на  боржника, виклики боржника до держвиконавця без дати та номера на 24.11.04, на 12.01.05, на 24.01.05; тобто всі заходи виконавчого провадження здійснені у 2004 році, і справу надалі зали шено без руху до квітня 2006;  20.04.06 - запит до МРЕВ, відповідь від 21.04.06; запити до БТІ м. Алчевська від 05.07.06 та від 04.12.06, відповіді відсутні;

- надалі знов таки справу  залишено без руху; ДВС не здійснює жодних дій для виявлення майна боржника або рахунків у банках, які могли в нього з'явитися у період, що пройшов з момен ту останніх запитів до БТІ та МРЕВ; працює боржник чи ні, ДВС також не встановлюється;

- через невиконання ДВС у м. Алчевську покладених на них Законом України "Про вико- навче провадження" обов'язків, Алчевському міському центру зайнятості - робочому органу ви- конавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття нанесено збитки у сумі - 970,62 грн;

- у позовній заяві № 02/2-276 від 23.02.2007р. допущена помилка, а саме вказано, що Алчевському міському центру зайнятості - робочому органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття нанесено «збитки»замість «шкода»у сумі - 970.62грн.

- позивачеві нанесена  Відповідачем матеріальна шкода через бездіяльність у здійсненні виконавчого провадження, відкритого Постановою від 12.11.04 на підставі Виконавчого листа № 2-2302, виданого 04.10.04 Алчевським міським судом;

- ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»та п.3.7. Інструкції про проведення виконавчих дій передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; у даному випадку термін виконання був вичерпаний 12.05.03;

- виконавчий лист нам Відповідачем повернутий не був;

- п.5.1.   Інструкції  про   проведення   виконавчих   дій   передбачає,   що   державний виконавець повинен виявити майно боржника шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, нотаріату тощо, що Відповідачем у порушення своїх обов'язків не зроблено;

- ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії;

- завданнями Алчевського міського центру зайнятості було і залишається на сьогодні:

•   Розвиток активних програм сприяння зайнятості населення (професійна підготовка, перепідготовка, підвищення кваліфікації безробітних, виплата матеріальної допомоги у період навчання, організація і фінансування громадських робіт),

•   Надання допомоги по безробіттю у період пошуку роботи,

•   Запровадження принципово нових партнерських відносин та методів співпраці з роботодавцями у вирішенні проблем на ринку праці (надання дотацій для створення нових робочих місць та інше),

•    Сприяння створенню нових робочих місць та умов для розвитку підприємництва  . (одноразова виплата безробітним допомоги по безробіттю, для початку власної справи)

Усі наведені напрямки роботи потребують стабільного та у повному обсязі фінансування з коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

- робота Алчевського міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду полягає не лише у виконанні наведених вище завдань, а і у забезпеченні надходження до Фонду коштів, у тому числі і тих, що підлягають поверненню за рішеннями суду;

- п.1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; у даному випадку через неналежне виконання Відповідачем виконавчих дій, Фонд недоодержав 970,62грн., які могли б бути направлені на надання соціальних послуг громадянам, що перебувають на обліку у службі зайнятості;

- сума позову обумовлена сумою, що підлягає до стягнення відповідно до виконавчого листа № 2-2302, виданого 04.10.04 Алчевським міським судом.

У поясненні, зданому у судовому засіданні 12.03.07, позивач зазначив, що судові рішення про визнання бездіяльності ДВС у м.Алчевську відсутні, оскільки позивач з відповідними позовами до суду не звертався.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву .

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Приписи статті 1166 Цивільного кодексу України передбачають загальні підстави де ліктної відповідальності за завдану майнову шкоду, наявність яких необхідна для всіх ви падків відшкодування шкоди. Такими під ставами є: протиправність дій особи, збитки (майнова шкода, якої зазнала потерпіла сто рона), причинно-наслідковий зв'язок між діями та наслідками (а саме збитками), вина особи, яка вчинила правопорушення.

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають пев ні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які від мінні від загальних правил деліктної відпо відальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов'яз ковою. Втім, цими нормами не заперечуєть ся обов'язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обо в'язковими для доказування у спорах про стягнення збитків (майнової шкоди, якої зазнала потерпіла сто рона).

Предметом доказування у справах про відшкодування шкоди, завданої невиконан ням рішення суду, є факти пред'явлення стягувачем виконавчого документа до виконан ня, невжиття державним виконавцем заходів, передбачених у виконавчому документі у по рядку, встановленому Законом України «Про  виконавче провадження», а також факти ви никнення шкоди, причинного зв'язку між не правомірними діями (бездіяльністю) держав ного виконавця та виникненням шкоди.

Преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (майнової шкоди, якої зазнала потерпіла сто рона) мають судові рішен ня, якими б встановлювалась неправомір ність дій або бездіяльність державного вико навця з примусового виконання виконавчого документа, і означає те, що позивачем уже оскаржувалися дії (бездіяльність) державно го виконавця до суду.

Кожна сто рона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок довести бездіяльність державного виконавця, виник нення шкоди та причинного зв'язку між ни ми покладається на позивача.

Належним доказом неправомірності дій (бездіяльності) державного виконавця є  відповідне рішення суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків, стягнення майнової шкоди.

Позивач документально не довів наявності у діях відповідача ознак складу правопорушення, які стали б підставою цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збит ків (шкоди), зокрема, протиправності поведінки за подіювана шкоди та причинного зв'язку між діями останнього та настанням шкоди.

Сума невиконаного су дового наказу не може розглядатися як збитки (майнова шкода), завдані органом державної виконавчої служби позивачеві, за умови наяв ності у боржника достатнього майна для задоволення вимог стягувача. Наявність пору шень з боку державного виконавця не є причиною невиконання судового наказу і не тягне зменшення матеріальних благ позивача, не є втраченою чи упущеною ви годою.

Статтею 86 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана провадити стягнен ня коштів із боржника, в разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи.

Збитки (майнова  шкода), заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбачено му законом, а тому предметом доказування в такій справі будуть факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця під час виконання вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями (бездіяль ністю) державного виконавця і заподіянням ним шкоди. До того ж, як зазначалось вище, неправомірність дій (без діяльність) державного виконавця має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке ма тиме преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (стягнення майнової шкоди).

Як вбачається з матеріалів справи, факт неправомірних дій (бездіяль ності) відповідача щодо виконання виконавчого листа Алчевського міського суду від 04.10.04 № 2-2302 про стягнення з боржника на користь позивача 970  грн.62 коп. у передбаченому законом порядку не встановлений, що підтвердив позивач у поясненнях, наданих у судовому засіданні 12.03.07.

Наявні в матеріалах справи докази не підтверджують сукупності необхідних складо вих для притягнення відповідача до цивільної відповідальності, а отже, не дають і достат ніх правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин, позовні вимоги не  підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.03.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                              М.Л. Доманська