ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 липня 2007 р.
№ 17/148

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. –головуючий,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши касаційну скаргу Закарпатського обласного благодійного фонду "Правопорядок" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10 травня 2007 року у справі № 17/148 Господарського суду Закарпатської області за позовом Приватного багатопрофільного підприємства фірми "Край і К", м. Ужгород, до Закарпатського обласного благодійного фонду "Правопорядок", м. Ужгород, про стягнення заборгованості у сумі 6 075 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 ГПК України державне мито сплачується в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Порядок сплати державного мита встановлений Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993р. № 15 та Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 р. № 7-93.

Згідно з підпунктом “а” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” державне мито із позовних заяв майнового характеру сплачується в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше       6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, підпунктом “г” пункту 2 статті 3 зазначеного декрету встановлено, що із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Надана до касаційної скарги квитанція № 13_190 від 11.06.2007 р. свідчить про сплату державного мита в сумі 30 грн. 38 коп., проте відповідно до згаданих вище норм законодавства розмір державного мита повинен становити 51 грн.

Відповідно до п. 4 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10 травня 2007 року в касаційному порядку і підлягає поверненню.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після усунення обставин, наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

Звертаємо увагу на те, що реалізація права скаржника на повторне звернення з належно оформленою касаційною скаргою, передбаченого ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, не тягне автоматичного відновлення пропущеного процесуального строку, встановленого ст. 110 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 111, 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Закарпатського обласного благодійного фонду "Правопорядок" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10 травня 2007 року у справі № 17/148 повернути скаржнику.

Головуючий:                                                                    Л. Невдашенко

Судді:             М. Михайлюк

Н. Дунаєвська