ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.06.07р.

Справа № А16/144-07

За позовом  Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до  Державної виконавчої служби у Самарському районі м. Дніпропетровська,                 м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Ревонюк Євген Йосипович (м. Дніпропетровськ, вул. Таманська, 1а/10)

про визнання протиправною постанови від 28.03.2007р. та про зобов’язання вчинити певні дії

Суддя   ЗАГИНАЙКО Т.В.

Секретар судового засідання БЕЗРЕБРА А.Ю.

Представники:

від позивача: Звонарьова М.Л. –головний юрисконсульт, дов. від 21.02.2007р.;

від відповідача: Семеренко Є.О. –державний виконавець, дов. від 11.06.2007р. №6;

Куземченко А.С. –державний виконавець, дов. від 20.05.2007р. №10 (був присутній у судовому засіданні 08.06.2007р.).

CУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати протиправною постанову від 28.03.2007р. про закінчення виконавчого провадження від 28.03.2007р., винесену державним виконавцем Державної виконавчої служби у Самарському районі м. Дніпропетровська Куземченка А.С., і скасувати її та зобов’язати відповідача вчинити дії щодо виконання Постанови Національного банку України від 06.01.2005р. №12017/1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на Ревонюка Є.Й.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що: - відповідно до частини 1 статті 5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; - згідно статті 75 Закону рішення щодо стягнення штрафу підлягають виконанню у порядку, встановленому цим Законом; - статтею 50 Закону передбачено порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника, а саме звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації; - стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів; - відповідно до статті 67 Закону України „Про виконавче провадження” стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається при відсутності у боржника коштів на рахунках у фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для повного покриття належних до стягнення сум, а також при виконанні рішень про стягнення періодичних платежів та стягнень на суму, що не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати; - за іншими виконавчими документами державний виконавець вправі звернути стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, не вживаючи заходів примусового звернення стягнення на майно боржника, за письмовою заявою стягувача та за погодженням з боржником; - позивачем не було отримано від відповідача ніякої інформації про звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника, про відсутність коштів або майна у боржника, а також позивачем не надсилалася заява про звернення стягнення на заробітну плату (заробіток) боржника; - крім того, штраф є конкретною сумою, що підлягає стягненню, а не періодичним платежем; - частиною 1 статті 20 Закону встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем з місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна і право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби; - 19.04.2005р. відповідачем було отримано лист від 18.04.2005р. за №424/03 від ЗАТ АБ „Радабанк”, в якому йдеться про звільнення      Ревонюка Є.Й. від займаної посади голови правління банку з 15.04.2005р. згідно наказу №15-К.

Відповідач у листі (вх.№9910 від 08.06.2007р.) просить в позові відмовити, оскільки:     - на виклик державного виконавця боржник для встановлення майнового стану боржника не з’являвся; - державним виконавцем були прийняті заходи щодо встановлення його майнового стану, а саме зроблені запити до МБТІ та ДАЇ, а також до МЛДПІ; - у відповіді МЛДПІ зазначається, що згідно статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди;    - державним виконавцем були зроблені всі заходи щодо встановлення майнового стану боржника, а саме встановити його місце роботи, наявність у нього коштів на рахунках в банках та інших фінансових установ немає можливості.

Згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні було оголошено перерву до 11.06.2007р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- як вбачається із матеріалів справи у відповідача –Державної виконавчої служби у Самарському районі м. Дніпропетровська перебувало виконавче провадження з примусового виконання постанови позивача - Національного банку України від 06.01.2005р. №120117 про стягнення з Ревонюка Євгена Йосиповича штрафу у сумі 850 грн. 00 коп.;

- 28.03.2007р. постановою про закінчення виконавчого провадження відповідачем було постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання постанови позивача від 06.01.2005р. №120117 про стягнення з Ревонюка Євгена Йосиповича штрафу у сумі 850 грн. 00 коп.;

- в обґрунтування зазначеної постанови відповідач послався на те, що боржник працює на посаді голови правління ЗАТ АК “Радабанк”, який знаходиться у м. Дніпропетровську, пр. Кірова, 46/1, що є територією Кіровського району, тому виконавчий документ необхідно направити до відповідного органу Державної виконавчої служби для його подальшого виконання;

- відповідно до пункту 10 статті 37 “Про виконавче провадження” виконавче провадження підлягає закінченню у випадку направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

-  відповідно  до чинного законодавства  акт державного  чи іншого  органу –це  юридична форма  рішень  цих  органів,  тобто  офіційний письмовий  документ, який породжує певні  правові наслідки, спрямований на регулювання  тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин;

- підставами  для визнання  акта недійним  є невідповідність   його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом  компетенції органу, який видав цей акт;  обов’язковою умовою визнання  акта недійсним  є також  порушення у зв’язку  з прийняттям  відповідного  акта  прав та охоронюваних законом інтересів підприємства  чи організації –позивача у справі;

- позивач вважає дії відповідача по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними; відповідач проти цього заперечує.

іг, вул.. Тевосяна , буд..Ріг

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача виходячи з наступного:

- згідно із частиною 1 статті 5 Закону України “Про виконавче провадження” (надалі – Закон) державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії;

- відповідно до частин 2, 3, 4 Закону стягнення  за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів; - готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються; за наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт; у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення; боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу; остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем;

- статтею 75 Закону встановлено, що рішення щодо стягнення штрафу та конфіскації майна підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом;

- відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову;

- відповідачем не доведено, що ним вжито всіх, встановлених Законом, заходів щодо примусового виконання постанови відповідача від 06.01.2005р. №12017/1 про накладення адміністративного стягнення на Ревонюка Євгена Йосиповича у вигляді штрафу у сумі    850 грн. 00 коп.; будь-які докази вжиття таких заходів щодо виявлення коштів боржника, у тому числі на рахунках у банках, а також виявлення майна боржника відповідачем не надано, відсутні;

- відповідно до частини 1 статті 67 Закону України “Про виконавче провадження” стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається при відсутності у боржника коштів на рахунках у фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для повного покриття належних до стягнення сум, а також при виконанні рішень про стягнення періодичних платежів та стягнень на суму, що не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати;

- таким чином, відповідачем безпідставно було зроблено висновок про необхідність направлення виконавчого документа до органу Державної виконавчої служби за місцезнаходженням місця роботи боржника, що призвело до необґрунтованого закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови Національного банку України від 06.01.2005р. №120117 про стягнення з Реврнюка Євгена Йосиповича штрафу у сумі 850 грн. 00 коп.;

- відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов’язання відповідача вчинити певні дії;

З урахуванням викладеного позовні вимоги обґрунтовані, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 94, 160-163, 167, 181,186, 254, пунктом 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський     суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною постанову Державної виконавчої служби у Самарському районі міста Дніпропетровська від 28.03.2007р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови Національного банку України від 06.01.2005р. №120117/1 про стягнення з Ревонюка Євгена Йосиповича штрафу у сумі 850 грн. 00коп.

Зобов’язати Державну виконавчу службу у Самарському районі міста Дніпропетровська вчинити дії щодо виконання постанови Національного банку України від 06.01.2005р. №120117/1 про стягнення з Ревонюка Євгена Йосиповича штрафу у сумі        850 грн. 00коп.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова набирає законної сили у відповідності із статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ                                                                           Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата складання постанови у повному обсязі – 16.06.2007р.