СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

17 липня 2007 року
Справа № 2-3/13022-2005

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

позивача: Брязгіна Андрія Аркадійовича, довіреність №15   від 08.06.2007,  товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос";

відповідача: не з'явився,   товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина";

третьої особи: Зберовського Володимира Владиславовича (повноваження перевірені),  директора  підприємства "Робітнича солідарність";

розглянувши апеляційну скаргу підприємства "Робітнича солідарність" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Соколова І.О.) від 13 вересня 2005 року у справі № 2-3/13022-2005,

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" (вул. Леніна, 2, Алушта, 98500)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина" (вул. Леніна, 2, Алушта, 98500)

3-тя особа підприємство "Робітнича солідарність" (вул. Леніна, 127, Павлоград, Дніпропетровська область, 51400)

про стягнення 30500,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 13 вересня 2005 року у справі №2-3/13022-2005 (суддя Соколова І.О.) задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" до товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина" про стягнення 30500,00грн.

Підприємство "Робітнича солідарність" не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду, справу направити на новий розгляд.

Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 1 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" роз'яснив, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Статтею 107 Господарського процесуального кодексу України закріплено право осіб, яких не було залучено до участі у справі, на касаційне оскарження рішень і постанов суду, що стосується їх прав і обов'язків. Обмеження права на апеляційне оскарження для цих осіб суперечить статті 129 Конституції України.

Аналогічна думка викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 02.11.2006 у справі № 20-9/312 та Постанови Верховного суду України від 26.09.2006 у справі № 22/401-05-10793.

У зв'язку з тим, що скаржник вважає, що оскаржуване рішення стосується його прав і обов'язків та порушує його права та передбачені законом інтереси, судова колегія ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.03.2007 року  залучила підприємство "Робітнича солідарність" в якості третьої особи.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.03.2007 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Горошко Н.П., у зв'язку з хворобою, на суддю Плута В.М.

Позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Кронос" 2 квітня 2007 року до початку судового засідання призначеного до розгляду на 23 квітня 2007 року було надано касаційну скаргу на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 5 березня 2007 року у даній справі.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 квітня 2007 року провадження у даній справі було зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 5 березня 2007 року.

На підставі того, що Вищим господарським судом України ухвалою від 25 квітня 2007 року було відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Кронос" у прийнятті касаційної скарги до провадження,  касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" було вернуто скаржнику, а справу було повернуто Севастопольському апеляційному  господарського суду, таким чином, відпали підстави для зупинення провадження у справі, передбачені статтею 79 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 5 червня 2007 року провадження у справі було  поновлено.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.07.2007 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Плута В.М., у зв'язку з відпусткою, та судді Ґонтаря В.І., у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, на суддів Гоголя Ю.М. та Прокопанич Г.К.

За клопотанням представників позивача та третьої особи, судочинство здійснювалось на російській мові у відсутності представника відповідача, якого було належним чином повідомлено про час та місце розгляду апеляційної скарги, який не надав суду доказів поважних підстав своєї відсутності та який не скористався своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила можливим розглянути справу по суті у відсутності представника відповідача з представлених доказів в матеріалах справи, оскільки стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Позивач -  товариство з обмеженою відповідальністю "Кронос" звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина" про стягнення 30500,00грн. заборгованості за розрахунками за договором зворотної фінансової безвідсоткової допомоги №02/2005 від 24.01.2005. (а. с. 2).

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

16.02.2007 підприємством "Робітнича солідарність" було подано апеляційну скаргу, згідно з якою, останній просив апеляційну інстанції скасувати рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.09.2005,  справу направити на новий розгляд.

Апеляційна скарга була мотивована тим, що згідно з протоколом   учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина" від 24.07.2003   учасником товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина" є підприємство "Робітнича солідарність".

Згідно з статтею 63 Цивільного кодексу України (1963, яка діяла на момент укладення договорів), угода вважається неукладеною, якщо вона підписана особою, у якої були відсутні повноваження на укладення угоди від імені юридичної особи і якщо в подальшому така угода не була затверджена уповноваженою особою.

З лютого 2002 директором товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантинатина" є Зберовський В.В., але  він не підписував вказаний договір з товариством з обмеженою  відповідальністю "Кронос".

Суд приймаючи рішення не дослідив такі обставини справи, не витребував у відповідача документи у підтвердження повноважень особи, яка укладала та підписувала договори фінансової допомоги.

Крім того, печатка товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина" знаходилась у її директора Зберовського В.В., а таким чином на договорах фінансової допомоги стоїть печать, яка є недійсною.

Оскільки такі договори у розумінні статті 63 Цивільного кодексу України (1963) вважаються неукладеними, то рішення суду прийняте на підставі таких угод не є обґрунтованим та законним.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.03.2007 року підприємство "Робітнича солідарність" було залучено у якості третьої особи до участі у справі, тому що право осіб, яких не було залучено до участі у справі на апеляційне оскарження, суперечить статті 129 Конституції України.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Одною з підстав для подачі апеляційної скарги стало ствердження підприємства "Робітнича солідарність" про те, що згідно з протоколом учасників товариства від 24.07.2003 року підприємство є учасником товариства з обмеженою  відповідальністю "Бригантина".

Частина 4 статті 83 Господарського кодексу України та частина 1 статті 7 Закону України "Про господарські товариства" встановлюють, що зміни, які сталися в установчих документах господарського товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Згідно з частиною 5 статті 89 Цивільного кодексу України, зміни до установчих документів юридичної особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації, а у випадках, встановлених законом, - з моменту повідомлення органу, що здійснює державну реєстрацію, про такі зміни. Апелянтом не представлено доказів державної реєстрації змін до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина", задекларованих протоколом № 12 зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "Бригантина" від 24.07.2003, а саме входження до складу учасників підприємства "Робітнича солідарність". Тобто, на момент укладення та виконання договору зворотної фінансової безвідсоткової допомоги № 02/2005 від 24.01.2005 та на момент подачі апеляційної скарги апелянт не є учасником сторони у справі - товариства з обмеженою відповідальністю  "Бригантина".

Керуючись статтею 107 Господарського процесуального кодексу України та статтею 129 Конституції України, рішення слід вважати таким, що прийнято про права та обов'язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо:

•          в   описовій   чи   мотивувальній   частині   рішення   містяться   висновки   або судження суду про права та обов'язки цієї особи. Таке рішення порушує не лише матеріальні права особи, не залученої до участі у справі, а й її право на судовий захист;

•          у резулятивній  частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цієї особи.

Фактично рішення господарського суду Автономної Республіки Крим у даній справі від 13.09.2005 безпосередньо не стосується прав та обов'язків апелянта, - в рішенні суду безпосередньо не розглядається і не вирішується спір про право у правовідносинах, учасником яких є апелянт, та не містить судження про права та обов'язки підприємства "Робітнича солідарність" у відповідних правовідносинах.

Отже, судова колегія не може прийняти до уваги посилання   підприємства "Робітнича солідарність", які було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать чинному законодавству та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення було прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 13 вересня 2005 року у справі № 2-3/13022-2005 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу підприємства "Робітнича солідарність" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  О.А. Щепанська

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

Г.К. Прокопанич