ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.05.2007
Справа №2-28/2015-2006

за позовом Суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Кіріченко Світлани Василівни, с. Варварівка Совєтського району,

до відповідача – Державної податкової інспекції в Совєтському районі АР Крим,                     смт. Совєтське Совєтського району,

про визнання недійсним рішення Феодосійської МДПІ про застосування фінансових санкцій від 12.09.2005 р.

Суддя С.М. Альошина

при секретарі О.Р. Морозко

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – СПД Кіріченко С.В. – паспорт серії ЕЕ  059690, виданий Советським РВ ГУ МВС України в Криму, виданий 15.09.1999 р.

Від відповідача – Трегуб В.О. – завідуючий юридичним сектором Державної податкової інспекції у Совєтському районі АР Крим, довіреність № 16/Т/10-0; Газієва Л.Ф. – головний державний податковий ревізор – інспектор відділу аудиту юридичних осіб, довіреність № 1636/10/10-0 від 03.05.2007 р. (к/копії довіреностей у справі)

Суть спору:

Суб’єкт підприємницької діяльності – фізична особа Кіріченко Світлана Василівна,   с. Варварівка Совєтського району, звернувся до господарського суду АР Крим із позовом до відповідача -  Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим,   м. Феодосія, про визнання недійсним рішення Феодосійської МДПІ про застосування фінансових санкцій від 12.09.2005 р.

23.01.2006 р. позивач надав суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, в якій, на підставі ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України, уточнив позовні вимоги та просив визнати недійсними рішення Феодосійської МДПІ про застосування фінансових санкцій від 12.09.2005 р. № 000103/5564/23-3/1/0 на суму 1 700,00 грн. та податкове повідомлення – рішення від 12.09.2005 р. № 5564/23-3/2/0 про визначення суми податкового зобов’язання в розмірі 946,25 грн., винесених на підставі акту перевірки від 08.09.2005 р. за № 000280.

Ухвалою господарського суду від 03.02.2006 року провадження у справі було зупинено на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовим клопотанням позивача від 03.02.2006 року, у зв’язку з направленням матеріалів справи до Прокуратури Автономної Республіки Крим для проведення перевірки, щодо правомірності дій перевіряючих при проведенні 08.09.2005 р. перевірки по контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності магазину, розташованого за адресою: АР Крим, Совєтський район, с. Варварівка, вул. Леніна, що належить СПД Кіріченко С.В.

На виконання цієї ухвали від 03.02.2006 р., прокуратурою Совєтського району АР Крим було проведено перевірку в порядку ст. 97 КПК України за результатами якої Прокуратура Автономної Республіки Крим надіслала господарському суду Постанову помічника прокурора Совєтського району від 22.09.2006 р. про відмову у порушенні кримінальної справи, якою у порушенні кримінальної справи відносно інспекторів Совєтського відділення Феодосійської МДПІ Газієвої Л.Ф. і Скорік Л.І. за ознаками складу злочину, передбаченого ст. ст. 162, 364, 365 КК України, відмовлено на підставі   п. 2 ст. 6 КПК України.

Ухвалою господарського суду від 16.03.2007 р. суд допустив заміну відповідача – Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим, м. Феодосія, - на його правонаступника – Державну податкову інспекцію в Совєтському районі АР Крим,  смт. Совєтське Совєтського району.

У судовому засіданні позивач – СПД Кіріченко Світлана Василівна надала суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., в якій, не змінюючи суті спору, на підставі ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України, просила суд визнати нечинними рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим про застосування фінансових санкцій від 12.09.2005 р. № 000103/5564/23-3/1/0 на суму  1 700,00 грн. і податкове повідомлення – рішення від 12.09.2005 р. № 5564/23-3/2/0 про визначення суми податкового обов’язку в розмірі 946 грн. 25 коп., винесених на підставі акту перевірки від 08.09.2005 р.

Також, позивач у судовому засіданні усно підтримав позовні вимоги, з урахуванням вищевказаної заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р. та просив визнати вищезазначені рішення та податкове повідомлення – рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим, м. Феодосія, від 12.09.2005 року нечинними.

Представники Державної податкової інспекції в Совєтському районі Автономної Республіки Крим позовні вимоги, з урахуванням вищезазначеної заяви позивача про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., не визнали та просили у позові, з урахуванням цих уточнень позовних вимог, відмовити у повному обсязі.

Також, представники відповідача у засіданні суду представили письмові пояснення від 03.05.2007 р., в яких, зокрема, Газієва Л.Ф. – головний державний податковий ревізор – інспектор відділу аудиту юридичних осіб Державної податкової інспекції в Совєтському районі АР Крим, смт. Совєтське Совєтського району, яка 08.09.2005 р. проводила перевірку магазину, який належить СПД Кіріченко С.В., пояснила, що дату закінчення перевірки у журналі перевірок СПД Кіріченко С.В. вона не могла поставити, оскільки журнал був вилучений у неї одразу після того, як було зроблено первісний запис про початок  перевірки, та СПД Кіріченко С.В. не представила журнал при закінченні перевірки   о 20 годині 20 хвилин.

Оскільки, СПД Кіріченко С.В. у судових засіданнях неодноразово заявляла, що перевірку разом з перевіряючими також здійснював Трегуб В.О., який, відповідно до свого посадового становища, не був на це уповноважений, представник відповідача - Трегуб В.О. у своїх усних поясненнях та письмовому поясненні, наданому суду у засіданні суду  03.05.2007 р., вказав на те, що перевірку, сумісно з перевіряючими ревізорами Феодосійської МДПІ Скорік Л.Т. та Газієвою Л.Ф. він не проводив, оскільки свої функції він здійснював на підставі ст. ст.  19, 21 та 22 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

У судових засіданнях оголошувались перерви у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України для уточнення позивачем позовних вимог та надання сторонами додаткових документів і доказів у справі.

Відповідно до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, дійсним  Кодексом і міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної дії, розгляду та вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши докази у справі, суд

В С Т А Н О В И В :

02.10.2001 року, Кіріченко Світлана Василівна була зареєстрована Совєтською районною державною адміністрацією АР Крим як фізична особа – підприємець, про що їй видане відповідне свідоцтво Серії В01 № 034618 від 02.10.2001 р. (ідентифікаційний номер ).

01.01.2005 року СПД Кіріченко Світлані Василівні було видано Свідоцтво про сплату єдиного податку на роздрібну торгівлю Серії В № 003057, з визначенням місця здійснення діяльності: с. Варварівка, с. Совєтський, вул. Леніна, Торговельний центр (яке наявне у матеріалах справи).

08 вересня 2005 року державними податковими ревізорами - інспекторами Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції було проведено перевірку по контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності господарської одиниці – магазину, розташованого за адресою: АР Крим, Совєтський район, с. Варварівка, вул. Леніна, який належить суб’єкту підприємницької діяльності – Кіріченко Світлані Василівни, про що складений акт перевірки № 000280/2782/2301/23-3/ від 08 вересня 2005 року.

У ході перевірки встановлені порушення пунктів 1, 2, 5, 8, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) в редакції від 01.06.2000 р. № 1776-ІІІ та Розділу IV ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, кон’ячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових  виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. (із змінами та доповненнями).

На підставі цього акту перевірки 12.09.2005 року Феодосійською МДПІ в АР Крим було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000103 /5564/23-3/1/0 про застосування до позивача штрафу в розмірі 1 700,00 грн. за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами у порушення   абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, кон’ячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. (із змінами та доповненнями).

Також, на підставі цієї ж перевірки Феодосійською МДПІ в АР Крим було винесене податкове повідомлення – рішення № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р., про визначення позивачу податкового зобов’язання у вигляді фінансових санкцій в сумі 946,25 грн. штрафу за порушення пунктів 1, 2, 5, 8, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 3 ст. 17, ст. ст. 22, 23 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).

Позивачем було подано скаргу на рішення Феодосійської МДПІ від 12.09.2005 р.              № 000103/5564/23-3/1/0 про застосування фінансових санкцій в сумі 1 700,00 грн., яка рішенням про результати розгляду первісної скарги від 07.10.2005 р. № 2092/К/25-0 В.о. начальника Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим була залишена без задоволення, а вищевказане рішення Феодосійської МДПІ в АР Крим - без змін.

Суд вважає, що позовні вимоги Суб’єкта підприємницької діяльності Кіріченко Світлани Василівни є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Доводи позивача щодо неправомірності дій працівників державної податкової служби не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ці дії не визнані неправомірними у встановленому законом порядку.

Крім того, як було зазначено вище, постановою помічника прокурора Совєтського району від 22.09.2006 р. відмовлено у порушенні кримінальної справи стосовно інспекторів Совєтського відділення Феодосійської МДПІ Газієвої Л.Ф. і Скорік Л.І., за матеріалами даної справи згідно ухвали господарського суду від 03.02.2006 р.

Перевірка проведена інспекторами на підставі направлення № 1477 від 01.09.2005 р., яке було представлене позивачу, та у відповідності з чинним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з копії журналу перевірок, який ведеться позивачем, перевіряючими були також представлені СПД Кіріченко С.В. службові посвідчення.

Позивач у судових засіданнях стверджував, що перевіряючими не був представлений наказ керівника податкового органу про проведення перевірки.

Однак, ч. 2 ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»        № 509-ХІІ від 04.12.1990 р. передбачено, що ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з вищевказаного журналу перевірок, копія якого додана позивачем до матеріалів справи (арк. справи -14), перевіряючі були фактично допущені позивачем до проведення перевірки та СПД Кіріченко С.В. представила для проведення перевірки розрахункові книжки № /23,   № /25 і № /26.

Перевіркою прокуратури встановлено, що перевірку вищевказаного магазину почато з підтвердження закупу однієї пачки сигарет «Бонд», який здійснював громадянин Газієв І.П.

При проведенні перевірки магазин, який належить СПД Кіріченко С.В., працював і факт покупки товару відображено в акті перевірки.

Кіріченко В.В. у той час фактично був особою, уповноваженою СПД Кіріченко С.В. здійснювати продаж товарів від її імені.

Також перевіркою, проведеною прокуратурою Совєтського району, встановлено, що на вимогу інспекторів податкової інспекції Газієвої Л.Ф. і Скорік Л.І. пред’явити документацію, яка дозволяє торгівлю тютюновими виробами, громадянин Кіріченко В.В. надати вказану документацію відмовився.

Що стосується позовної вимоги Суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Кіріченко Світлани Василівни, с. Варварівка Совєтського району, з урахуванням вищезазначеної заяви позивача про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., про визнання нечинним податкового повідомлення – рішення від 12.09.2005 р. № 5564/23-3/2/0 про визначення суми податкового зобов’язання у вигляді фінансових санкцій в розмірі 946 грн. 25 коп., то в цій частині позовні вимоги, з урахуванням зазначеного уточнення від 03.05.2007 р., підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з вищевказаного акту, перевіркою встановлено незастосування           СПД Кіріченко С.В. реєстратору розрахункових операцій, книги обліку розрахункових операцій і розрахункової книжки при проведенні розрахункової операції з продажу однієї пачки сигарет «Бонд» на суму 2,00 грн., у зв’язку з чим СПД Кіріченко С.В. було визначено, зокрема, податкове зобов’язання у вигляді фінансової санкції в сумі 340,00 грн.

СПД Кіріченко С.В. у судових засіданнях вказувала на те, що вона, як було зазначено вище, є платником єдиного податку, не здійснює продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у своєму магазині, у зв’язку з чим не зобов’язана застосовувати реєстратори розрахункових операцій, книги обліку розрахункових операцій або розрахункові книжки при проведенні розрахункових операцій.

Згідно п. 6 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. (із змінами та доповненнями), згідно якого реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб’єктами підприємницької діяльності – фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб’єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб’єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Проте, як вбачається з постанови Совєтського районного суду АР Крим у справі            № 3-1957 2005 р. від 14.11.2005 р. (арк. справи – 50-51), судом було встановлено, що на момент початку перевірки в магазині, який належить СПД Кіріченко С.В. та в якому вона здійснює свою діяльність, знаходився її чоловік Кіріченко В.В., який, як слідує з постанови Совєтського районного суду АР Крим у справі № 3-2024 2005 р. від 20.10.2005 р. (арк. справи - 49), здійснив реалізацію сигарет.

Позивачем не було надано суду доказів протилежного.

Перевіркою прокуратури Совєтського району також встановлено, що перевірку Феодосійської МДПІ в АР Крим було розпочато з закупу однієї пачки сигарет «Бонд», продаж якої здійснив громадянин Кіріченко В.В.

СПД Кіріченко С.В. у судових засіданнях пояснювала, що її чоловік КіріченкоВ.В. знаходився в її магазині з її дозволу.

Таким чином, суд розцінює дії Кіріченко В.В. як уповноваженої особи позивача, а саме, у даному випадку, як дії продавця, який, не перебуваючи у трудових відносинах з  СПД Кіріченко С.В., фактично діяв від її імені.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому, як вбачається з матеріалів справи, у вищевказаних постановах Совєтського районного суду АР Крим та помічника прокурора Совєтського району встановлений факт продажу сигарет у перевіряємому магазині, який не потребує повторного доказування.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу  товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 3 ст. 17 вищевказаного Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. за порушення вимог цього закону до суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – у разі, зокрема, невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових операцій.

З огляду на викладене, визначення Феодосійською МДПІ в АР Крим Суб’єкту підприємницької діяльності Кіріченко С.В. податкового зобов’язання у вигляді фінансової санкції, зокрема, в сумі 340,00 грн. є обґрунтованим, у зв’язку з чим у позові в цій частині, з урахуванням вищезазначеної заяви позивача про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., повинно бути відмовлено.

Актом перевірки Феодосійської МДПІ № 000280/2782/2301/23-3/ від               08 вересня 2005 року також встановлено порушення СПД Кіріченко С.В. порядку використання розрахункових книжок, а саме: у розрахункових книжках № /25 і № /25 і № /26 відсутня дата їх закінчення на реєстраційній сторінці.

Відповідно до п. 3 ст. 17 вищевказаного Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. за порушення вимог цього закону до суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – у разі, зокрема, порушення встановленого порядку використання розрахункової книжки.

На підставі викладеного, Феодосійською МДПІ до позивача було застосовано фінансову санкцію в розмірі 340,00 грн. та визначено СПД Кіріченко С.В., зокрема,  податкове зобов’язання на цю суму в податковому повідомленні – рішенні № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р.

Проте, як вбачається з довідки № про реєстрацію книги обліку розрахункових операцій (арк. справи - 15), цю книгу зареєстровано на кіоск, який належить СПД Кіріченко С.В. та розташований за адресою: АРК, Совєтський район, с. Варварівка,  вул. Леніна, 35.

Зазначені в акті перевірки розрахункові книжки № /23, № /25 і № /26 віднесені до зазначеної книги обліку розрахункових операцій, яка не мала жодного відношення до перевіяємого магазину, що також не заперечували представники відповідача у ході розгляду справи (про що зазначено в протоколі судового засідання).

За таких обставин, застосування Феодосійською МДПІ в АР Крим до позивача вищевказаної фінансової санкції у розмірі 340,00 грн. та визначення, зокрема, цієї суми як податкового зобов’язання у податковому повідомленні – рішенні № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р. є необґрунтованим, у зв’язку з чим позовна вимога, з урахуванням заяви позивача про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., про визнання нечинним податкового повідомлення – рішення № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р. в цій частині підлягає задоволенню.

Також, у вищевказаному акті перевірки № 000280/2782/2301/23-3/ від                08 вересня 2005 року перевіряючими встановлена невідповідність сум готівкових грошових коштів на місці проведення розрахунків, сумі, вказаній у денних розрахункових квитанціях, виписаних на торговій точці, різниця склала 43,05 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки – загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Таким чином, Феодосійською МДПІ в АР Крим, на підставі вищевказаної                        ст. 22 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 р., до позивача застосовано фінансову санкцію у розмірі 215,25 грн. та визначено СПД Кіріченко С.В. податкове зобов’язання, зокрема, на цю суму у податковому повідомленні – рішенні № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р.

Проте, вищевказані розрахункові книжки, з даними яких перевіряючі податкового органу порівнювали суму готівкових коштів на місці проведення розрахунків у перевіряємому магазині, який належить СПД Кіріченко С.В., віднесені до зазначеної вище книги обліку розрахункових операцій, яка не мала жодного відношення до перевіяємого магазину, що також не заперечували представники відповідача у ході розгляду справи (про що зазначено в протоколі судового засідання).

Таким чином інспектори Феодосійської МДПІ в АР Крим, які проводили перевірку в перевіряємому магазині, який належить СПД Кіріченко С.В., неправомірно порівнювали вищевказані дані.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з покупюрного опису, складеного перевіряючими податкового органу, ними була допущена арифметична помилка при вказанні загальної суми коштів на місці проведення розрахунків.

Так, загальна сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків складала    72,85 грн., а не 76,00 грн., як зазначено в цьому опису (арк. справи - 16).

Таким чином, різниця склала 3,15 грн., у зв’язку з чим позивачу, було зайве нараховано фінансову санкцію в розмірі 15,75 грн., на що вказував позивач у ході розгляду справи і що не заперечували представники відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги СПД Кіріченко С.В., з урахуванням вищезазначеної заяви позивача про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., про визнання нечинним податкового  повідомлення – рішення № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р. в частині визначення СПД Кіріченко С.В. податкового зобов’язання, зокрема, в сумі  215,25 грн. підлягають задоволенню, а податкове повідомлення – рішення № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р. підлягає визнанню нечинним в цій частині.

Також, як вбачається з вищевказаного акту перевірки від 08 вересня 2005 року            № 000280/2782/2301/23-3/ перевіряючими встановлена відсутність цінників на трьох видах товарів, а саме: халва по ціні 6 грн. за 1 кг., шоколад «Корона» по ціні 2,90 грн. і шоколад «Світоч» по ціні 2,90 грн.

Згідно ст. 23 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. (із змінами та доповненнями) до суб'єктів підприємницької діяльності, які, зокрема, не виставили цінники на товар, що продається (меню, прейскуранти або тарифи на послуги, що надаються), застосовується фінансова санкція у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожний невиставлений цінник на товар (меню, прейскурант або тариф на послугу).

На підставі цієї статті, Феодосійською МДПІ було застосовано до позивача, зокрема, фінансову санкцію у розмірі 51,00 грн. та визначено СПД Кіріченко С.В. податкове зобов’язання на цю суму в податковому повідомленні – рішенні № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р.

Доказів, які б спростовували даний факт, позивач суду не надав.

Відповідно до абз. 2 п. 1.3. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005 р., акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або  виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

З огляду на викладене суд вважає, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення, тому повинен містити вичерпні елементи складу правопорушення, у зв’язку з чим висновки податкового органу, які відображені у вищевказаному акті перевірки обґрунтовані, засновані на фактичних обставинах справи, а позовна вимога позивача, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., зокрема, про визнання нечинним податкового повідомлення – рішення   № 5564/23-3/2/0 від 12.09.2005 р. в частині визначення СПД Кіріченко С.В. податкового зобов’язання на суму 51,00 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Отже, підстав для визнання нечинним податкового повідомлення – рішення від                12 вересня 2005 року № 5564/23-3/2/0 в частині застосування фінансової санкції у                        розмірі 51,00 грн. немає.

За таких обставин, у позові, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., в частині визнання нечинним податкового повідомлення – рішення від 12 вересня 2005 року № 5564/23-3/2/0 щодо визначення податкового зобов’язання, зокрема, у вигляді фінансової санкції у розмірі 51,00 грн. повинно бути відмовлено.

З пункту 1.5. статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. вбачається, що положення цього Закону розповсюджуються лише на штрафні санкції, які застосовуються до платника податків у зв’язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Оскільки штрафні санкції застосовані до позивача не за порушення правил оподаткування, у відповідача не було законних підстав для визначення їх як податкового зобов’язання з розповсюдженням на нього вимог Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»  № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. про граничний термін сплати і положень про наслідки несплати.

Тому оспорюване податкове повідомлення – рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим, м. Феодосія, від 12 вересня 2005 року  № 5564/23-3/2/0 у частині визначення фінансових санкцій як податкового зобов’язання Суб’єкта підприємницької діяльності Кіріченко Світлани Василівни, с. Варварівка Совєтського району, у сумі 946,25 грн. підлягає визнанню нечинним.

Крім того, визначення в оспорюваному податковому повідомленні – рішенні наслідків несплати у встановлений десятиденний строк суми фінансових санкцій не відповідає чинному законодавству. В оспорюваному податковому повідомленні – рішенні вказується на те, що таким наслідком є прийняття заходів щодо продажу активів позивача. Але такий захід передбачений Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. тільки стосовно податкових зобов’язань. Зобов’язання позивача щодо сплати фінансових санкцій за оспорюваним податковим повідомлення – рішенням не є податковим. Тому, зазначений вище наслідок застосовуватись не може, а оспорюване податкове повідомлення – рішення в цій частині нечинне.

Також, на підставі акту перевірки № 000280/2782/2301/23-3/ від 08 вересня 2005 року, 12.09.2005 року Феодосійською МДПІ в АР Крим було також прийнято рішення № 000103/5564/23-3/1/0 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Факт здійснення реалізації однієї пачки сигарет «Бонд» у перевіряємому магазині, який належить СПД Кіріченко С.В., встановлений та, як вже було зазначено вище, не потребує повторного доведення згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. (із змінами та доповненнями) до суб’єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше  1 700,00 гривень.

Таким чином, застосування податковим органом штрафних санкцій здійснене у відповідності зі ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене конституційне положення, орган державної податкової служби уповноважений застосовувати фінансові санкції у межах його компетенції.

За таких обставин позовна вимога Суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Кіріченко Світлани Василівни, с. Варварівка Совєтського району, з урахуванням заяви позивача про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., про визнання нечинним рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим про застосування фінансових санкцій від 12.09.2005 р. № 000103/5564/23-3/1/0 на суму  1 700,00 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

За викладених обставин у позові в цій частині повинно бути відмовлено.

Таким чином, позовні вимоги, з урахуванням заяви позивача про зміну (уточнення) позовних вимог від 03.05.2007 р., підлягають задоволенню частково.

Судові витрати, здійснені позивачем, підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України відповідно до задоволених судом вимог у сумі 0,71 грн. на підставі ч. 3 ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 167 КАС України у судовому засіданні проголошені тільки вступна та резолютивна частини постанови з повідомленням представників сторін про виготовлення постанови суду в повному обсязі 08.05.2007 р. о 12 годині 00 хвилин.

Постанова складена у повному обсязі та підписана 08.05.2007 р.

У зв’язку з викладеним, керуючись ч. 3 ст. 94, ст. ст. 98, 122, 137, 158-163,                      ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1). Позов задовольнити частково.

2). Визнати нечинним податкове повідомлення – рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим, м. Феодосія, від 12 вересня 2005 р. № 5564/23-3/2/0 про застосування фінансових санкцій до СПД Кіріченко С.В. в сумі 946,25 грн. в частині визначення його податковим зобов’язанням.

3). Визнати нечинним податкове повідомлення – рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим, м. Феодосія, від 12 вересня 2005 р.  № 5564/23-3/2/0 в частині застосування фінансових санкцій до СПД Кіріченко С.В. в сумі 555,25 грн.

4). В частині визнання нечинним податкового повідомлення – рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим, м. Феодосія, від 12 вересня 2005 р.№ 5564/23-3/2/0 в частині застосування фінансових санкцій до СПД Кіріченко С.В. в сумі 391,00 грн. у позові відмовити.

5). В частині визнання нечинним рішення Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в АР Крим, м. Феодосія, № 000103/5564/23-3/1/0 від 12 вересня 2005 р.  про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 1 700,00 грн. у позові відмовити.

6). Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку одержувача: Головного Управління Державного казначейства в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, одержувач: Держбюджет, м. Сімферополь, 22090200, ЗКПО 34740405, або з інших рахунків) на користь Суб’єкта підприємницької діяльності Кіріченко Світлани Василівни (97200, Совєтський район, с. Варварівка, вул. Леніна, 35, ідентифікаційний код , відомості про банківські реквізити у матеріалах справи відсутні) 0,71 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України виконавчий лист буде виданий після набрання постановою господарського суду АР Крим  законної сили, за заявою особи, на користь якої ухвалена постанова.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її складання в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.