КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2007                                                                                           № 12/61

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Мотрончук Д.П. (дов. № 92 від 28.03.2007р.);

від відповідача - не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство "Чернігівський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.02.2007

у справі № 12/61

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ ПРОФІТ"

до                                                   Державне підприємство "Чернігівський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення заборгованності 132632,25 грн.

17.04.2007р. розгляд справи відкладався відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.02.2007р. усправі № 12/61 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 130985,07 грн. боргу, 1309,85 грн. витрат по сплаті державного мита та 115,45 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та стягнення судових витрат та  прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові Товариству з обмеженою відповідальністю “ВКФ ПРОФІТ” відмовити з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, рішення суду прийнято без з’ясування дійсної суми боргу, оскільки не було проведено звірки розрахунків сторонами у справі.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, зазначивши, що ним надсилався акт звірки розрахунків відповідачу, проте відповіді не отримано.

10.05.2007р. до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про зменшення суми позовних вимог у зв’язку зі сплатою відповідачем суми боргу в розмірі 130985,07 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні заявленого клопотання, оскільки згідно статей 99, 101 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ, в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Представник відповідача 15.05.2007р. та 22.05.2007р. в судове засідання не з’явився, про місце та час проведення судових засідань був повідомлений належним чином. Враховуючи те, що в матеріалах справи міститься достатньо належних та допустимих доказів, що мають значення для справи, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

20.09.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ВКФ ПРОФІТ” (продавець) та Дочірнім підприємством “Чернігівський облавтодор” (покупець) було укладено договір № 95, відповідно до умов якого, продавець зобов’язався поставити, покупець прийняти та оплатити товар на умовах, що визначені даним договором (п. 1.1).

відповідно до пунктів 2.1, 2.6 договору № 95 від 20.09.2006р. загальна вартість за договором встановлюється відповідно до Специфікацій. Розрахунки покупця та продавця здійснюються шляхом безготівкових розрахунків на підставі виставлених рахунків наступним чином: оплата за продукцію здійснюється шляхом 100% передплати згідно виставленого рахунку-фактури; кінцевий розрахунок здійснюється згідно видаткових накладних.

Згідно пунктів 5.1, 5.2 зазначеного договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов’язань за даним договором згідно чинного законодавства України; оплата неустойки не звільняє покупця від виконання своїх договірних зобов’язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України , суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Згідно з частин 2, 3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Частиною 7 зазначеної статті Господарського кодексу України встановлено, що Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору № 95 від 30.09.2006р. відповідно до заявок відповідача (а.с. 27-35) здійснив в період з 22.10.2006р. по 20.11.2006р. відвантаження продукції відповідачеві на загальну суму 377485,03 грн..

Факт поставки продукції підтверджується видатковими накладними та залізничними квитанціями про приймання вантажу до перевезення (а.с. 37-75), що не заперечується відповідачем.

Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати поставленої продукції виконав частково, сплативши 246499,96 грн., заборгованість становить 130985,07 грн.

Позивачем листом № 45/ю від 29.11.2006 року була надіслана відповідачу претензія з вимогою погасити заборгованість на суму 130985,07 грн., яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Будь-яких доказів на спростування існування заборгованості за договором № 95 від 30.09.2006р. відповідачем суду першої інстанції не надано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 130985,07 грн.

Разом з тим, на думку колегії суддів судом першої інстанції правомірно відмовлено в позові в частині стягнення з відповідача пені за договором № 95 від 30.09.2006р. в розмірі 2897,50 грн. згідно п. 5.1 зазначеного договору, за прострочення оплати заборгованості.

Як було зазначено вище, відповідно до п. 5.1 договору № 95 від 30.09.2006р. сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов’язань за даним договором згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

У відповідності до ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Договором № 95 від 20.06.2006 року сторонами не передбачена відповідальність відповідача у вигляді сплати пені за прострочку оплати, та не досягнуто згоди щодо розміру пені за прострочку оплати поставленого товару та чинним законодавством також не передбачена відповідальність у вигляді сплати пені за прострочку виконання зобов'язання щодо оплати отриманої продукції, якщо така відповідальність не визначена умовами договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянтом не надано беззаперечних доказів на підтвердження тих доводів, на які він посилається в апеляційні скарзі та запереченнях проти позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області  від 27.02.2007р. у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Чернігівський облавтодор” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області  від 27.02.2007р. у справі  № 12/61 – без змін.

Матеріали справи № 12/61 повернути Господарському суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді