ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

13.03.07 р.                                                            № 02-11/29

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Таран С.В., розглянувши матеріали

за позовом прокурора Бобринецького району Кіровоградської області, м.Бобринець Кіровоградської області

до Бобринецької міської ради, м.Бобринець Кіровоградської області

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Прокурором Бобринецького району Кіровоградської області Олефіренко Р.  подано позовну заяву про скасування рішення Бобринецької міської ради №1 від 11.01.2007 р. "Про зміну тарифів на теплову енергію по ДКП "Бобринецьтеплокомуненерго".

Зазначена позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 12 Господарського процесуального кодексу України 1991 року господарським судам підвідомчі: 1)справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

При цьому стороною у господарському процесі може бути підприємство, установа, організація, яка є юридичною особою, оскільки відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в господарському процесі, позивачем і відповідачем, можуть бути   підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього кодексу, а саме: підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності. Також до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України мають право звертатись фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Враховуючи викладене,  господарський суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підсудна цьому адміністративному суду з огляду на статус позивача по справі та на обсяг делегованих господарським судам повноважень, які  визначено  п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, господарським судом враховано наступне.

Відповідно до вимог статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Згідно пункту 2 статті 121 Конституції  України  на прокуратуру    України   покладається   представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Такі випадки передбачені Кримінально-процесуальним кодексом України (пред'явлення цивільного позову в інтересах держави або громадянина про відшкодування збитків, заподіяних злочином), Кодексом законів про працю України (звернення до суду із заявою про стягнення заподіяної матеріальної шкоди з керівників підприємств, установ та організацій), Цивільним процесуальним кодексом України (здійснення в суді захисту прав і законних інтересів громадян, які за станом здоров'я чи з інших поважних причин не можуть захистити свої права),  Кодексом про шлюб та сім'єю України, статтею 2 Господарського процесуального кодексу України (порушення справ за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави) тощо.

Представництво прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва  в суді.

За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

Прокурор  чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися  порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній   заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою інтересів держави в арбітражному суді) №1-1/99 від 08.04.1999 р.).

Прокурором не зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, тому у господарського суду відсутні підстави вважати, що прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді, а не виступає як сторона по справі (позивач).

Отже, господарський суд повертає позовну заяву прокурору Бобринецького району Кіровоградської області  Р.Олефіренко, оскільки відповідно до вимог пункту 6 частини першої  статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Додатково роз’яснюємо, що  відповідно до частини шостої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України  повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторно звернутись до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 108, 165, п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву №333вих-07  від 19.02.2007 р. (вх.№1166/92  від 12.03.2007 р.)  та додані до неї документи на 28 арк. повернути прокурору Бобринецького району Кіровоградської області, м.Бобринець Кіровоградської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом п'яти днів з дня отримання особою, яка оскаржує ухвалу, копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя                                                                                Таран С. В.