ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"21" березня 2007 р.
справа № 20-7/010-4/123

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Адмирал” (99011, м. Севастополь, вул. Адмірала Октябрьського,3 кв. 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Луіджи” (99011, м. Севастополь, вул.Очаковцев,35)

про зобов’язання ТОВ „Луіджи” припинити дії, спрямовані на неправомірне використання позначення „Кур’єр” (російською мовою „Курьер”) у комерційному найменуванні газети шляхом перейменування та внесення змін у фірмове найменування таким чином, щоб уникнути змішування з комерційним найменуванням газети „Кур’єр” (російською мовою „Курьер”), заснованої ТОВ „АН”Адмирал”;

зобов’язання ТОВ „Луіджи” опублікувати в засобах масової інформації відомості про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення,

Суддя  Остапова К.А.

представники сторін:

позивач –Катаєв О.Г., директор, наказ № 70 від 18.08.1999;

Почтаренко Д.С., довіреність б/н від 23.01.2007;

відповідач –          Москаленко О.С., довіреність № 2 від 12.12.2006,

с у т ь   с п о р у:

24.01.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю „АН „Адмирал” звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Луіджи” про зобов’язання ТОВ „Луіджи” припинити дії, спрямовані на неправомірне використання позначення „Кур’єр” (російською мовою „Курьер”) у комерційному найменуванні газети шляхом перейменування та внесення змін у фірмове найменування таким чином, щоб уникнути змішування з комерційним найменуванням газети „Кур’єр” (російською мовою „Курьер”), заснованої ТОВ „АН”Адмирал”; та зобов’язання ТОВ „Луіджи” опублікувати в засобах масової інформації відомості про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення, з посиланням на статті 420, 432, 489, 490 Цивільного кодексу України та 155, 159 Господарського кодексу України, які регулюють відповідні відносини і порушені відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ “Адмирал” з 1997 року випускає газету з найменуванням “Кур’єр” (російською мовою “Курьер”), та, відповідно до статті 489 Цивільного кодексу України, комерційне найменування газети “Кур’єр” (російською мовою “Курьер”) є об’єктом інтелектуальної власності, яке є чинним з моменту першого використання цього найменування (з 07.07.1997) та охороняється без обов’язкового подання заявки на нього чи його реєстрації. Позивач зазначає на те, що він не передавав ТОВ “Луіджи” жодних прав на використання при видавництві друкованого засобу інформації комерційного найменування “Кур’єр” (російською мовою “Курьер”).

Позивач відповідно до статей 65, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України подав клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою суду від 27.01.2007, яка залишена без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.02.2007, вжиті заходи до забезпечення позову, а саме: заборонено ТОВ “Луіджи” вчиняти дії щодо друкування, розповсюджування, реалізації, дарування та відчуження іншим способом газети з комерційним найменуванням, в якому використовується слово „Кур’єр”, а також вчиняти дії щодо передачі (відчуження) іншим особам газети з комерційним найменуванням, в якому використовується слово „Кур’єр”, для розповсюджування, реалізації, дарування та відчуження іншим способом до розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.

02.02.2007 відповідач звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Позивач в судовому засіданні надав суду клопотання про залишення без задоволення клопотання відповідача про скасування забезпечення позову та клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.02.2007 по цій справі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов, вважає, що прав інтелектуальної власності, що належать позивачеві, ТОВ “Луіджи” не порушує та правомірно використовує у назві газети, що видається ним, слово “Кур’єр”.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення по справі надавалися ними російською мовою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд  -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю “АН “Адмирал” (далі –ТОВ “АН “Адмирал”) відповідно до Статуту, створено 22.01.1999 шляхом реорганізації Приватного підприємства “Агентство нерухомості “Амирал”, зареєстрованого Ленінською районною державною адміністрацією м.Севастополя 12.08.1996 (арк. справи 21-33).

26.02.2001 Відділенням експертизи знаків для товарів і послуг та промислових зразків Українського інституту промислової власності Державного департаменту інтелектуальної власності було прийнято рішення про реєстрацію знаку для товарів та послуг за заявкою №98010206, поданою 20.01.1998 ПП “Агентство нерухомості “Адмирал” (арк. справи 35).

15.06.2001 Державним департаментом інтелектуальної власності позивачеві було видано  Свідоцтво на знак для товарів та послуг № 19814. Даний знак включає слова “Рекламно-інформаційна газета”, “Севастополь”, “Кур’єр”, “все, всім про все!”, встановлена комбінація кольорів –білий, синій, чорний, а також образотворчі елементи. Елементами знаку, що не охороняються, є слова “рекламно-інформаційна газета”, “Севастополь” (арк. справи 36).

Судом встановлено, що ТОВ “АН “Адмирал” є засновником рекламно-інформаційної газети “Кур’єр” (російською мовою –“Курьер”). Перший випуск газети “Кур’єр” був здійснений у червні 1997 року.

На момент розгляду справи відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії КМ № 934 від 03.09.2003, виданого Республіканським комітетом по інформації Автономної Республіки Крим, позивач –ТОВ “АН “Адмирал” є засновником газети “Кур’єр” (російською мовою –“Курьер”) зі сферою розповсюдження –місцева в межах Автономної Республіки Крим (арк. справи 33).

Відповідач - ТОВ “Луіджи” з 01.12.2006 виступає засновником газети “Кур’єр” (російською мовою –“Курьер”) із сферою розповсюдження –м. Севастополь, що підтверджується Свідоцтвом серії СВ № 223-19/р про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації, виданим Севастопольським міським управлінням юстиції (арк. справи 48). Перший випуск цього видання здійснений 13.01.2007.

13.06.2006 ТОВ “Луіджи” подана заявка на одержання свідоцтва про реєстрацію знаку для товарів та послуг, який містить слова: “Номерной”, “по средам и субботам”, “Курьер”, заявлені кольори – чорний, голубий.

15.01.2007 відповідачем отриманий патент на промисловий зразок № 13517 –газету (арк. справи 63-69).

В ході розгляду справи позивач надав суду Свідоцтво про реєстрацію 31.01.2007 авторського права на твір № 19440 –Поновлений проект рекламно-інформаційної газети “Курьер” –Бурцева О.С. та рішення про реєстрацію договору, який стосується права автора на твір, відповідно до якого Бурцев О.С. передав ТОВ “АН “Адмірал” майнові права на твір - Поновлений проект рекламно-інформаційної газети “Курьер”.

Статтею 420 Цивільного кодексу України встановлено, що до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп'ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Згідно статті 489 Цивільного кодексу України правова охорона надається комерційному найменуванню, якщо воно дає можливість вирізнити одну особу з-поміж інших та не вводить в оману споживачів щодо справжньої її діяльності. Право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов'язкового подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торговельної марки. Відомості про комерційне найменування можуть вноситися до реєстрів, порядок ведення яких встановлюється законом. Особи можуть мати однакові комерційні найменування, якщо це не вводить в оману споживачів щодо товарів, які вони виробляють та (або) реалізовують, та послуг, які ними надаються.

Статтею 490 Цивільного кодексу України встановлено, що майновими правами інтелектуальної власності на комерційне найменування є:

1) право на використання комерційного найменування;

2) право перешкоджати іншим особам неправомірно використовувати комерційне найменування, в тому числі забороняти таке використання;

3) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на комерційне найменування передаються іншій особі лише разом з цілісним майновим комплексом особи, якій ці права належать, або його відповідною частиною.

Відповідно до статті 155 Господарського кодексу України об'єктами прав інтелектуальної власності у сфері господарювання визнаються: винаходи та корисні моделі; промислові зразки; сорти рослин та породи тварин; торговельні марки (знаки для товарів і послуг); комерційне (фірмове) найменування; географічне зазначення; комерційна таємниця; комп'ютерні програми; інші об'єкти, передбачені законом.

Загальні умови захисту прав інтелектуальної власності на об'єкти, зазначені у цій статті, визначаються Цивільним кодексом України.

Згідно з статтею 159 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання - юридична особа або громадянин-підприємець може мати комерційне найменування.

Відомості про комерційне найменування суб'єкта господарювання вносяться за його поданням до реєстрів, порядок ведення яких встановлюється законом. Суб'єкт господарювання, комерційне найменування якого було включено до реєстру раніше, має пріоритетне право захисту перед будь-яким іншим суб'єктом, тотожне комерційне найменування якого включено до реєстру пізніше.

Правовій охороні підлягає як повне, так і скорочене комерційне найменування суб'єкта господарювання, якщо воно фактично використовується ним у господарському обігу.

У разі якщо комерційне найменування суб'єкта господарювання є елементом його торговельної марки, то здійснюється правова охорона і комерційного найменування, і торговельної марки.

Особа, яка використовує чуже комерційне найменування, на вимогу його власника зобов'язана припинити таке використання і відшкодувати завдані збитки.

Відповідно до статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму.

Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності.

Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Юридична особа, що є підприємницьким товариством, може мати комерційне (фірмове) найменування. Комерційне (фірмове) найменування юридичної особи може бути зареєстроване у порядку, встановленому законом.

Позивач –ТОВ “АН “Адмирал” просить суд зобов’язати відповідача припинити дії, спрямовані на неправомірне використання позначення “Кур’єр” у комерційному найменуванні газети шляхом перейменування та внесення змін у фірмове найменування таким чином, щоб уникнути змішування з комерційним найменуванням газети “Кур’єр”, заснованої позивачем.

Суд не може погодитись із доводами позивача щодо неправомірного використання відповідачем позначення “Кур’єр” у комерційному найменуванні газети виходячи з наступного.

Як випливає із аналізу вищезазначених норм законодавства, комерційне (фірмові) найменування надає можливість відрізняти одну особу - суб'єкта господарювання - юридичну особу або громадянина-підприємця, з-поміж іншими.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” від 16.11.1992 N 2782-XII (з подальшими змінами та доповненнями)  під друкованими засобами масової інформації (пресою) в Україні розуміються періодичні і такі, що продовжуються, видання, які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію.

Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідач використовує у назві продукції, яку він випускає - газети, засновником якої він є, слова “Курьер” російською мовою, однак це не є використанням ним у своєму комерційному найменуванні як суб’єкта господарювання, комерційного найменування відповідача.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серії КМ № 934 від 03.09.2003, виданого Республіканським комітетом по інформації Автономної Республіки Крим, ТОВ “АН “Адмирал” є засновником газети “Кур’єр” зі сферою розповсюдження –місцева в межах Автономної Республіки Крим. Товариству з обмеженою відповідальністю “Луіджи” 01.12.2006 Севастопольським міським управлінням юстиції видано Свідоцтво серії СВ №223-19/р про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації –газети “Кур’єр” (російською мовою –“Курьер”), відповідно до якого відповідач виступає засновником газети “Кур’єр” із сферою розповсюдження – м. Севастополь.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" друкований засіб масової інформації може видаватися після його державної реєстрації.

Державній реєстрації підлягають всі друковані засоби масової інформації, що видаються на території України, незалежно від сфери розповсюдження, тиражу і способу його виготовлення.

У заяві про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації відповідно до статті 12 вказаного Закону повинні бути вказані: засновник (співзасновники) видання; вид видання; назва видання; мова видання; сфера розповсюдження (місцева, регіональна, загальнодержавна, зарубіжна) та категорії читачів;  програмні цілі (основні принципи) або тематична спрямованість; передбачувані періодичність випуску, обсяг і формат видання; юридична адреса засновника, кожного із співзасновників та його (їх) банківські реквізити; місцезнаходження редакції.

Друкований засіб масової інформації підлягає перереєстрації в разі зміни засновника (складу співзасновників), назви, мови, сфери розповсюдження видання (стаття 20 Закону).

Відповідно до частини другої статті 133 Конституції України до складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Міста Київ та Севастополь мають спеціальний статус, який визначається законами України.

Тобто місто Севастополь не входить до складу Автономної Республіки Крим.

Відповідно до статті 492 торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів та послуг” знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Таким чином, торгова марка (знак для товарів та послуг) служить засобом ідентифікації товарів та послуг, що проставляється на товарі.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень.

Відповідно до пункту 4 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесених до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до названого реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Тобто товарним знаком, що зареєстрований ТОВ “АН “Адмирал”, є комбінація слів, способу та шрифту їх написання, кольорів та образотворчого елементу, яка і є предметом охорони прав на товари для товарів та послуг, а не окремо слово “Кур’єр”.

Використанням знака відповідно до статті 16 вищевказаного Закону визнається:

нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет, у тому числі в доменних іменах.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Як вже було зазначено вище, позивачем у встановленому порядку зареєстрований знак для товарів та послуг, який включає ряд слів, у тому числі слово “Кур’єр”, що надруковано чорним кольором, яке не входить до елементу знаку, що не охороняються.

Однак, знак, заявку на реєстрацію якого подано відповідачем, виглядає інакше, ніж знак для товарів та послуг, зареєстрований позивачем.

Позивач надав суду номери газет, що випускаються ТОВ “АН “Адмирал” та ТОВ “Луіджи” (арк. справи 38-39).

Так, номер газети ТОВ “АН “Адмирал” містить назву видання –“Кур’єр”, надруковану буквами синьо-чорного кольору, а також знак для товарів та послуг, який зареєстрований позивачем.

Номер газети, що випускається ТОВ “Луіджи”, містить назву видання –“Кур’єр”, надруковану буквами синьо-чорного кольору, слово “газета” –буквами чорно-білого кольору, та не містить зображення товарного знаку, що зареєстрований ТОВ “АН “Адмирал”, чи будь якого знаку, що відрізнявся б від зареєстрованого позивачем лише окремими елементами.

Дії відповідача з використання слова “Кур’єр” в назві друкованого засобу масової інформації -  газети “Кур’єр” із сферою розповсюдження –м. Севастополь, не можуть розцінюватися і як дії з використання знаку для товарів та послуг, що зареєстрований позивачем, або як використання його комерційного найменування.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується використання відповідачем при виданні газети “Кур’єр” знаку для товарів та послуг позивача, а також використання комерційного найменування позивача.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З підстав, наведених вище, рішення Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.03.2007 та висновок експертизи об’єктів інтелектуальної власності від 16.02.2007 не можуть бути визнані доказами, які б свідчили на користь правової позиції позивача.

На підставі вищевикладеного, суд визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Суд залишив без задоволення клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову в ході розгляду справи, оскільки ухвалою суду від 27.01.2007, залишеною без змін судом апеляційної інстанції, ці заходи вжиті до розгляду справи по суті.

В задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.02.2007 по цій справі відмовлено, оскільки позивачем не надано суду доказів прийняття до провадження Вищим господарським судом України вищевказаної касаційної скарги.

Відповідно до статті 68 Господарського процесуального кодексу України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи в ухвалі.

Суд вважає за необхідне, враховуючі, що розгляд справи по суті закінчився, позовні вимоги визнані необґрунтованими, скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою суду від 27.01.2007.

Керуючись ст. ст. 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          В позові відмовити повністю.

2.          Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою суду від 27.01.2007.

Примирники  рішення направити сторонам.

Суддя                                                                                                  К.А. Остапова

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано 26.03.2007

Розсилка:

1.          ТОВ “Адмирал” (99011, м. Севастополь, вул.. Адм. Октябрьського,3, кв. 1)

2.          ТОВ “Луїджі” (99011, м. Севастополь, вул.. Очаковцев,39),

3.          справа,

4.          наряд