ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16.05.07                                                                                           Справа  № 7/198-3208

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                          Орищин Г.В.

суддів                                                              Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

при секретарі судового засідання Чубатюк О.В.

розглянув апеляційну скаргу Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції,

м.Тернопіль (далі –ОДПІ) б/н від 03.11.2006 р.

на постанову господарського суду Тернопільської області від 15.09.2006 року

у справі № 7/198-3208

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «СП Галтекс»,

м.Миколаїв (далі –ТзОВ)

до відповідача Тернопільської ОДПІ

про скасування податкових повідомлень-рішень

з участю представників:

від скаржника –Буклешова Т.М. –ДПІ від. супр. справ в судах

від позивача –Вишневський К.В. –предст.

В судовому засіданні 12.04.2007 р. оголошувалась перерва до 16.05.2007 р.

Права і обов’язки, передбачені ст.ст.49,51 КАС України, представникам сторін роз’яснені.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 15.09.2006 р. у справі № 7/198-3208 (суддя Стадник М.С.) задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «СП Галтекс», м.Миколаїв (далі –ТзОВ), скасовано податкові повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ від 24.05.2006 р.                            № 0/30558, № /0/30557, якими філії ТзОВ СП «Галтекс»«Галтекс-Т»визначено 195085 грн. податкового зобов’язання по податку на додану вартість і 216135 грн. - по податку на прибуток, на підставі акту перевірки від 22.05.2006р. та податкові повідомлення-рішення № /1/46273, № /1/46274 від 25.07.2006 р., якими визначено податкові зобов’язання за платежем: 216135 грн. податку на прибуток та 195085 грн. податку на додану вартість, на підставі актів перевірки від 22.05.2006 р. та 05.07.2006 р. Дана постанова мотивована судом тим, що доводи податкового органу не грунтуються на нормах Закону України «Про податок на додану вартість»і не встановлюють  обов”язку покупця включити до податкового кредиту тільки ті сплачені ним суми ПДВ, які знайшли своє підтвердження в податкових зобов’язаннях продавця та сплачені ним, як і не підтверджені доказами доводи щодо порушення платником податку п.1.8 ст.1 та п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону про ПДВ. На думку суду, оскільки відповідачем не доведено належними доказами правомірності визначення позивачу податкових зобов’язань по податку на додану вартість, податку на прибуток та штрафних санкціях, податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Відповідач у справі –Тернопільська ОДПІ, подав апеляційну скаргу на згадану постанову господарського суду, оскільки, на його думку, постанова господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального права, висновки викладені в ній, не відповідають обставинам справи. Скаржник вважає, що, ним правомірно виключено із складу валових витрат позивача суму вартості отриманих товарів як таку, що не підтверджена первинними документами (відсутні товарно-транспортні накладні на дорставку придбаного товару); щодо податку на додану вартість -  вважає, що  оскільки суми податку на додану вартість, включені позивачем до складу податкового кредиту, у відповідних звітних періодах постачальниками його контрагентів не були включені до складу податкового зобов’язання, та в подальшому не були сплачені до бюджету, відповідно, дані суми підлягають виключенню з податкового кредиту. Тому, податковим органом правомірно виключено із складу валових витрат за перевірений період суму вартості одержаних товарів (без врахування суми ПДВ), не підтверджених відповідними первинними документами, та, відповідно, донараховано суму податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства.

Позивач з вимогами скаржника не погоджується з підстав, викладених  у запереченнях на апеляційну скаргу (т.2,  а.с.12-15) та в усних поясненнях в судових засіданнях, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги судовою колегією встановлено наступне:

За результатами проведеної Тернопільською ОДПІ перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТзОВ СП «Галтекс»«Галтекс-Т»за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р., 22 травня 2006 року складено акт за № 10845/23-222/1/25350497, яким, зокрема, встановлено порушення позивачем п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»- без підтвердження товарно-транспортними накладними, віднесено до складу валових витрат в І-ІУ кв.   2005 р. вартість товарно-матеріальних цінностей, отриманих від ТзОВ «Інтеграл»і ПП «Матрікс»та вартість послуг автокрана і виконаних робіт по демонтажу металоконструкцій, наданих та виконаних ПП «Багро», які не були власниками проданого товару, так як при проведенні зустрічних перевірок цих підприємств не знайшов документального підтвердження факт належності їм відпущених позивачу цінностей та наявності основних засобів, якими перевозився товар та надавались послуги. Також,  перевіркою встановлено порушення філією позивача п.1.8 ст.1, п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»- безпідставно включено до податкового кредиту в 2005 році 130057 грн. ПДВ по податкових накладних, виданих ТзОВ «Інтеграл», ПП «Матрікс», ПП «Багро», які не знайшли підтвердження в податкових зобов’язаннях продавців та не сплачені ними до бюджету.

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом 24.05.2006 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ /0/30557, яким позивачу визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток в сумі 216135 грн., де 158900 грн. –основний платіж  та  57235 грн. –штрафні (фінансові) санкції;

№ /0/30558, яким позивачу визначено податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 195085 грн., де 130057 грн. –основний платіж та 65029,50 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

В процесі адміністративного оскарження даних податкових повідомлень-рішень, податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку, результати якої оформлені актом від 05.07.2006 р. за № 12814/23-06/25350497, яким підтверджено результати перевірки, викладені в акті від 22.05.2006 р. за № 10845/23-222/1/25350497. На підставі зазначених актів перевірки, за результатами розгляду скарги позивача податковим органом 25.07.2006 року прийнято податкові повідомлення-рішення             №/1/46273 та № /1/46274, згідно з якими позивачу визначено податкові зобов”язання та застосовано штрафні санкції в розмірі визначених податкових зобов’язань за попередніми рішеннями та встановлено новий граничний строк його сплати.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія відзначає наступне:

Згідно із п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст. 5 вищевказаного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Як встановлено господарським судом та  підтверджується матеріалами справи,

позивачем в 1-4 кварталі 2005 р. до складу валових витрат  включено 158900 грн., що складають витрати, пов'язані з виконанням договорів купівлі-продажу (від 10.01.2005 р. №10/01-Т з ТзОВ «Інтеграл», від 28.06.2005 р. № 28/06-05 з ПП «Матрікс», від 31.01.2005 р. та від 25.02.2005 р. з ПП «Багро»), виконання яких підтверджується наступними документами: видатковими накладними № 3 від 04.07.2005р., № 15 від 18.07.2005р., № 18 від 21.07.2005р., № 19 від 22.07.2005р., № 21 від 25.07.2005р., №171 від 01.08.2005р., №31 від 05.08.2005р., № 39 від 15.08.2005р., № 46 від 23.08.2005р., № 47 від 25.08.2005р., №53 від 01.09.2005р., № 6 від 07.09.2005р., № 17 від 19.09.2005р., № 20 від 23.09.2005р., №3 від 04.10.2005р., № 9 від 11.10.2005р.,  № 241 від 22.12.2004р., № 12 від 20.01.2005р., №40 від 22.02.2005р., № 49 від 04.03.2005р., № 65 від 24.03.2005р., № 74 від 04.04.2005р., № 77 від 07.04.2005р.,  № 86 від 18.04.2005р., № 92 від 25.04.2005р., №98 від 04.05.2005р., №111 від 20.05.2005р., № 125 06.06.2005р., № 135 від 17.06.2005р. та № 137 від 20.06.2005 р., актами прийому передачі виконаних робіт (послуг) № 04/02-1 від 04.02.2005р., № 04/02 від 04.02.2005р., №27/05 від 27.04.2005р., № 26/05 від 27.04.2005р., № 4/7 від 04.07.2005р., № 4/7-1 від 04.07.2005р., № 01/08 від 01.08.2005р. та № 03/09 від 30.09.2005р., які були оформлені контрагентами позивача і відповідають вимогам Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському  обліку”, затв. Наказом  Мінфіну України  від 24 травня 1995 року № 88. Що стосується відсутності товарно-транспортних накладних, слід зазначити, що між сторонами укладались господарські договори, де позивач не був замовником і отримувачем транспортних послуг, а вартість товару включала його доставку на склад покупця. Протилежне податковим органом не доведено, а господарські зобов’язання, що виникли на підставі зазначених первинних бухгалтерських документів, в судовому порядку визнані недійсними не були.

Крім цього, в актах перевірок зазначено про відсутність розбіжностей між даними  бухгалтерського обліку та фактичною наявністю товарів на складі підприємства.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що валові витрати позивача підтверджені первинними документами, які містять відомості про господарські операції та їх здійснення, обов'язковість ведення яких передбачена Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

По формуванню податкового кредиту, судова колегія відзначає наступне:

Згідно з п.п.7.4.1 п.7.4 та п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації; не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) –актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктами 7.2.3. та п.7.2.4 п.7.2 ст.7 вищезгаданого Закону України встановлено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 цього ж Закону, платник податку зобов’язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; назву юридичної особи або прізвище, ім’я по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;  податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об’єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи,

податковий кредит філією позивача сформовано на підставі даних податкових накладних: № 341 від 22.12.2004р., № 12 від 20.01.2005р., № 40 від 22.02..2005р., № 49 від 04.03.2005р., № 65 від 24.03.2005р., № 74 від 04.04.2005р., № 77 від 07.04.2005р., №86 від 18.04.2005р., № 92 від 25.04.2005р., № 98 від 04.05.2005р., №111 від 20.05.2005р., № 133 від 15.06.2005р., № 135 від 17.06.2005р., № 137 від 20.06.2005р. виданих ТзОВ „Інтеграл"; № 3 від 04.07.2005р., № 15 від 18.07.2005р., № 18 від 21.07.2005р., № 19 від 22.07.2005р., № 21 від 25.07.2005р., № 171 від 01.08.2005р., №318 від 05.08.2005р., № 39 від 15.08.2005р., № 46 від 23.08.2005р., № 47 від 25.08.2005р., № 53 від 01.09.2005р., № 6 від 07.09.2005р., № 17 від 19.09.2005р., № 20 від 23.09.2005р., № 3 від 04.10.2005р., № 9 від 11.10.2005р. виданих ПП „Матрікс"; №25/1 від 04.02.2005р., № 25 від 04.02.2005р., № 94 від 27.04.2005р., № 94/1 від 27.04.2005р., № 148 від 04.07.2005р., № 148/1 від 04.07.2005р., № 172 від 01.08.2005р., № 26 від 30.09.2005р. виданих ПП „Багро" на виконання договорів купівлі –продажу та  надання послуг. Зазначені податкові накладні виписані у відповідності із п.п.7.2.1. п.7.2 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” суб”єктами підприємницької діяльності, зареєстрованими у встановленому законом порядку платниками ПДВ.

Таким чином, податковим органом безпідставно донараховано позивачу податкові зобов’язання з податку на прибуток та податку на додану вартість і  застосовано штрафні (фінансові) санкції.

З врахуванням викладеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, як такої, що прийнята у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підставі фактичних обставин і матеріалів справи.

Отже, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, п.п.6 і 7 р.YІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд  У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Тернопільської області від 15.09.2006 року у справі № 7/198-3208 залишити без змін, апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ - без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, у відповідності із ст.ст. 211, 212  КАС України.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

головуючий  суддя                                                      Г.В. Орищин

судді                                                                              О.П. Дубник

Г.Г. Якімець