Харківський апеляційний господарський суд
У Х В А Л А

адміністративна                                                      Головуючий по 1-й інстанції

справа № АС-13/398-06                                          суддя  Водолажська Н.С.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя Олійник В.Ф.

“5”  червня 2007 р.                                                                     м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді  Олійник В.Ф., суддів Кравець Т.В., Істоміної О.А.

при секретарі –Острась Н.М.

за участю представників:

позивача –Гузенко С.М.

1-го відповідача – Блохин М.В.

2-го відповідача -  не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Куп’янської об’єднаної державної податкової інспекції Харківської області, м. Куп’янськ  (вх.№936 Х/2-5)

на постанову господарського суду  Харківської області від 08.02.2007 р. по адміністративній справі № АС-13/398-06

за позовом Куп’янської об’єднаної державної податкової інспекції Харківської області, м. Куп’янськ

до   1.Товариства з обмеженою відповідальністю “Іскра”, м. Куп’янськ

2. Відкритого акціонерного товариства “Борівська агрохімія”, смт. Борова Борівського району Харківської області

про визнання недійсним договору,-

в с т а н о в и л а :

У  липні 2006 року Куп’янська об’єднана державна податкова інспекція Харківської області, м. Куп’янськ (далі Куп’янська ОДПІ) звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Іскра”, м. Куп’янськ (далі ТОВ «Іскра») та Відкритого акціонерного товариства “Борівська агрохімія”, смт. Борова Борівського району Харківської області  (ВАТ “Борівська агрохімія”) про визнання недійсним, в порядку ст. 207 та 208 ГК України, договору купівлі-продажу від 31.10.05 р., укладеного між ВАТ „Борівська Агрохімія" та ТОВ „Іскра", як такий, що укладений з метою надання юридичної правдоподібності перерахуванню грошових коштів та з метою несплати податкових зобов'язань. Також позивач просив стягнути в доход держави з ВАТ „Борівська Агрохімія" та ТОВ „Іскра" все отримане по договору від 31.10.05 р. на суму 179700,0 грн., посилаючись на результати перевірки, лист від 22.05.06 р. Борівського відділення Ізюмської ОДПІ Харківської області, положення Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Харківської області від 08.02.2007 р. по адміністративній справі № АС-13/398-06 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі Куп’янської ОДПІ ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції від 08.02.2007 р. по зазначеній справі та прийняття по справі нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що суд  першої  інстанції неповно з'ясував суттєві обставини справи, дав невірну оцінку  зібраним  доказам,  висновки  суду  не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального та процесуального права,  внаслідок чого судом постановлено незаконну та необґрунтовану постанову.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 195 КАС України, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи із наступного.

Як видно із матеріалів справи судом першої інстанції було встановлено, що  під час проведення Куп’янською ОДПІ планової документальної перевірки ТОВ „Іскра" за період з 01.01.05 р. по 31.12.05 р. (акт перевірки до матеріалів справи не наданий, але його наявність сторонами не заперечувалась) було встановлено, що 1-й відповідач включив в розрахунок податкового кредиту за жовтень 2005 р. податкову накладну  на загальну суму 179700,0 грн. (ПДВ - 29950,0 грн.). Дана операція була відображена в реєстрі податкових накладних та поданій до органу ДПС податковій декларації по ПДВ за жовтень 2005 р.. Податкова накладна №1 від 31.10.05 р. була отримана разом з видатковою накладною №1/10 від 31.10.05 і підтверджує отримання першим відповідачем від ВАТ „Борівська Агрохімія" за договором купівлі-продажу плит залізобетонних в кількості 599 шт. на суму 149750,00 грн., ПДВ в розмірі 29950,00 грн., всього на загальну суму 179700,0 грн.

Посилаючись на лист від 22.05.06 р. Борівського відділення Ізюмської ОДПІ Харківської області про те, що ВАТ „Борівська Агрохімія" останню податкову звітність по податку на прибуток подало 10.05.05 р. і в подальшому перед органом ДПС не звітувало, позивач  наполягав на тому, що другим відповідачем до податкових зобов'язань по ПДВ сума 29950,0 грн. по договору купівлі-продажу від 31.10.05р. з першим відповідачем не включалася. Цей факт розцінений позивачем як наявність умислу у другого відповідача на укладання договору з протиправною метою.

В позові та апеляційній скарзі позивач також посилався на те, що Господарським судом Харківської області було порушено справу про банкрутство  ВАТ „Борівська Агрохімія" (ухвала від 15.06.05 р. по справі №Б-19/66-05). Ухвалою господарського суду від 03.11.2005р.  ВАТ „Борівська Агрохімія" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором призначено арбітражного керуючого Пивовар С.В.  Оскільки право на реалізацію майна для задоволення вимог кредиторів надається ліквідатору з дня його призначення, проте оскаржений договір від імені другого відповідача (продавець) був підписаний Пивовар С.В., яка на той момент була розпорядником майна підприємства і не мала права втручатися в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Досліджуючи матеріали справи, суд першої інстанції вказав, що в порядку ст. 207 та ст. 208 ГК України недійсними при наявності відповідних підстав можуть бути визнані господарські зобов'язання, тоді як у позові заявлені вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Під час розгляду справи судом першої інстанції  першим відповідачем до матеріалів справи були надані документи, які свідчать про фактичну відмову від договору. Так актом прийому-передачі від 19.10.06р. (а.с. 69) плити залізобетонні в кількості 599 шт. були повернуті ВАТ «Борівська Агрохімія», про що видані ліквідатором Пивовар С.В видаткова накладна №55 від 19.10.06 р. та податкова накладна №67 від 19.10.06 р. В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції представник першого відповідача вказував на те, що оплата за плити не проводилася, а тому кошти не поверталися. Цей факт позивачем не заперечувався.

В запереченні на апеляційну скаргу та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник першого відповідача також зазначив, що оскільки демонтаж залізобетонних плит неможливий з технічних підстав, ТОВ «Іскра»було прийнято рішення про повернення ВАТ «Борівська Агрохімія»залізобетонних плит в кількості   599 штук, що підтверджується видатковою накладною №55 від 19.10.06 р. та податковою накладною №67 від 19.10.06 р.  (а.с. 70,71). Таким чином сторонами не було досягнуто істотних умов договору.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст. 655 ЦК України за  договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки відповідно до ст. 214 ЦК України особи, які вчинили дво - або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача відсутні підстави наполягати на тому, що на теперішній час у сторін за оскарженим договором продовжують існувати господарські зобов'язання, які підлягають визнанню недійсними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Також колегія суддів зазначає, що хоча пунктом 11 ст.10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” і передбачено, що органи податкової служби можуть подати до судів позови до підприємств, установ і організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, проте рішення Верховного Суду України по аналогічним справам вказують на те, що позови про визнання угод недійсними можуть бути подані до суду тільки однією із сторін за оспорюванню угодою, а тому колегія суддів приходить до переконливого висновку, що і з цих підстав позов не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів приходить висновку, що постанову суду першої інстанції було винесено без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ст.198, 206, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів апеляційного господарського суду одностайно,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Куп’янської об’єднаної державної податкової інспекції Харківської області, м. Куп’янськ  залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 08.02.2007 р. по адміністративній справі № АС-13/398-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Адміністративну справу №АС-13/398-06 повернути до господарського суду Харківської області.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді                                                                                      В. Олійник

Т. Кравець

О. Істоміна