ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"26" лютого 2007 р.

17:00

Справа №  1/44/07

м. Миколаїв

За позовом: Державна податкова
інспекція у Заводському районі м. Миколаєва.                      /54029, м. Миколаїв, вул.
Г. Петрової, 2-А/  До
відповідача: Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа                              ОСОБА_1.                            /АДРЕСА_1/ про:
стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 650 грн.

Суддя
Васильєва Л.І.

Секретар
судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача

Давидченко І.М., довіреність від 19.02.2007р.

Від відповідача

ОСОБА_1., приватний підприємець.

Позивач звернувся з
адміністративним позовом про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі
650 грн. по сплаті єдиного податку за період з липня по листопад 2002 року.

Відповідач проти позову заперечує
вважає, що позивачем пропущено строк давності, передбачений статтею 15 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” щодо стягнення узгодженого
податкового зобов'язання і строк для звернення до суду, передбачений статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.14).

Розглянувши надані докази,
заслухавши доводи сторін у судовому засіданні - суд

в с т а н о в
и в:

відповідач є
суб'єктом підприємницької діяльності, знаходиться на податковому обліку у
позивача  і  є платником єдиного податку відповідно до
Указу Президента “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” № 746/99 від 28.06.1999 року. Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва-фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць. Суб'єкт малого підприємництва-фізична особа сплачує єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України. Нарахування належної до сплати суми єдиного
податку в картках особових рахунків фізичних осіб здійснюється на підставі
встановлених місцевими радами ставок єдиного податку та чисельності найманих
працюючих або членів сімей фізичної особи, які приймають участь у здійсненні
підприємницької діяльності.

Рішеннями Миколаївської Міської ради:
НОМЕР_1 від 11.07.2000р. (а.с.10), ставка єдиного податку для суб'єктів
підприємницької діяльності (фізичних осіб), які займаються технічним
обслуговуванням та ремонтом автомобілів (вулканізація)  до яких відносився і відповідач встановлена у
розмірі 130 грн. щомісяця.

За період з липня 2002 року по
листопад 2002 року відповідач має заборгованість перед бюджетом у сумі 650 грн.
по сплаті єдиного податку, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.5).

Позивач у порядку п.п.3.1.1 п.3.1
ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” просить стягнути з
відповідача узгоджену суму податкового боргу у сумі 650 грн.

Позовні вимоги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного:

Пунктом 15.2.1. статті 15 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами»визначено, що податковий борг
може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання.

Податкові зобов'язання по єдиному
податку у сумі 650 грн. узгоджені і строк їх погашення визначений з 22.07.2002
року по 20.11.2002 року.

Позивач звернувся до суду з позовом
26.01.2007 року, тобто поза межами вказаного вище строку, отже підстави для
стягнення з відповідача податкового боргу по сплаті єдиного податку за період з
липня 2002 року по листопад 2002 року на загальну суму 650 грн. відсутні.

За таких обставин в задоволенні
позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О
В И В :

В
задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя

Л.I.Васильєва