ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"27" червня 2007 р.
Справа № 15/147

Позивач-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

До відповідача-
Головна державна інспекція на автомобільному транспорті,

04114, м. Київ, пр. Перемоги, 14

Про визнання незаконною постанови

Суддя Ю.В.Федоренко, секретар Скорик М.О.

Представники  сторін:

Від
позивача -ОСОБА_1

Від
відповідача -Білоусова В.Д. дов. від 04.12.06р.; 27.06.07 не з'явилась

СУТЬ   СПОРУ:

Заявлено позов про визнання
незаконною постанову начальника територіального управління
Головавтотрансінспекції в Дніпропетровській області НОМЕР_1 про застосування до
позивача фінансових санкцій в розмірі 1700 грн.

Позов мотивовано тим, що ніяких
перевезень вантажів в м. Кривий Ріг фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не
здійснював; відомості зазначені в постанові НОМЕР_1. не відповідають дійсним
обставинам справи, а саме: в постанові відсутній номер машини, яка здійснювала
перевезення вантажу, ідентифікаційний код, реквізити свідоцтва про державну
реєстрацію, номер та дата видачі ліцензії не відповідають тим, які видані на
ім'я фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Крім того позивач посилається на
те, що в разі вчинення ним порушення
законодавства про автомобільний транспорт, у відповідності до пн.
24  Постанови  КМУ № 143 від 29.01.2003р. „Про затвердження
Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального
користування” посадові особи, що проводили перевірку повинні були до 25.09.06р.
скласти протокол за формою згідно з додатком № 4, а керівник органу державного
контролю, відповідно до п. 26 вказаної Постанови, повинен був 06.10.06р. (після
спливу 10 днів після складання протоколу) ухвалити постанову про застосування
до суб'єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій. Всупереч вимогам
вищевказаної Постанови, посадовими особами, що проводили перевірку
транспортного засобу, протокол  складений
не був, а постанова  про застосування
фінансових санкцій винесена 06.11.06р., тобто з порушенням строків.

Відповідач відзив на позов не
надав, представник відповідача в судовому засіданні 19.06.07р. проти позову
заперечував.

27.06.07р. від відповідача надійшло
клопотання про розгляд справи без участі його представника. Суд задовольнив
клопотання відповідача.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

06.11.06р. начальником територіального
управління Головавтотрансінспекції в Дніпроперторській області винесена
постанова НОМЕР_1 про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 фінансових санкцій в розмірі 1700 грн. В постанові зазначено, що
транспортом ОСОБА_1, який проживає АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2,
банківські реквізити відсутні, свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3.
видане виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, ліцензія НОМЕР_4,
Укравтотранс 25 липня 2006р. в 9год. 30хв. в м. Кривий Ріг  допущено порушення законодавства про
автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60
Закону України „Про автомобільний транспорт”.

Позивачем до позовної заяви додана
копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 серія
НОМЕР_5  видане виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради 26.03.2003р. (а.с.9); копія ліцензії Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті Серія НОМЕР_6 на ім'я ОСОБА_1
про надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом
загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх
багажу на таксі) від 21.04.2006р.(а.с. 10); копія довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера ОСОБА_1, в якій вказано, що він одержав ідентифікаційний
номер НОМЕР_7(а.с. 11).

З поданих позивачем вищезазначених
копій документів видно, що в оскаржуваній  постанові НОМЕР_1.  вказані реквізити свідоцтва про державну
реєстрацію, номер ідентифікаційного коду, номер та дата видачі ліцензії не відповідають
тим, які видані на ім'я фізичної особи-підпиємця ОСОБА_1.

Відповідно до п. 24 Постанови КМУ
„Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті загального користування” від 29.01.2003р. № 143  у разі виявлення під час перевірки
автотранспортного засобу порушень, відповідальність за які передбачена пунктами
1-6 ст. 69 Закону України „Про автомобільний транспорт”, посадовими особами, що
провели перевірку, не пізніше 2-х місяців з дня вчинення порушення складається
протокол за формою згідно з додатком №4, який подається керівникові органу
державного контролю для прийняття рішення щодо застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності фінансових санкцій відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону
України „Про автомобільний транспорт”.

П. 26 вищезазначеної постанови
передбачено, що керівник органу державного контролю протягом 10 днів після
складання протоколів, зазначених у п. 12 і 24 цієї постанови, розглядає справу
і за наявності підстав ухвалює постанову про застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності фінансових санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи,
протокол у відповідності до п. 24 Постанови КМУ № 143 складений не був, а
постанова НОМЕР_1. про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1. фінансових санкцій винесена з порушенням строків передбачених п.26
вказаної Постанови.

У відповідності до ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано доказів, які
б підтверджували правомірність прийнятої ним постанови НОМЕР_1 про застосування
фінансових санкцій.

На підставі вищевикладеного позов підлягає
повному задоволенню.

Керуючись ст.  158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконною Постанову начальника
територіального управління Головавтотрансінспекції в Дніпропетровській області
НОМЕР_1 про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
фінансових санкцій в розмірі 1700 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь суб'єкта  підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
(ідент. код НОМЕР_7, р/р ІНФОРМАЦІЯ_1), 3,40 грн. грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву
не було подано.

Якщо було подано  заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга  не  була
подана  у  строк, встановлений  цим Кодексом,
постанова суду  першої  інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не  скасовано,
набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку
подається заява.  Обґрунтування мотивів
оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява  про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову підписано 02.07.07

Суддя
Ю.В.Федоренко