ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
У Х В А Л А

15.05.07р.

№ 9/105

За позовом   Відкритого акціонерного товариства "Іскра"

До                               Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче торгівельне підприємство "Стімекс"

Про                стягнення 221 761,01 грн.

Суддя  Жирнов С.М.

Представники:

від позивача:      Камінська С.М. –довіреність № 03/14 від 04.01.2007 р.

від відповідача:  Сніжко О.Ю. –довіреність № 4 від 20.04.2007 р.

Обставини  справи:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 185336,09 грн. основного боргу, 3794,10 грн. штрафу, 10531,15 грн. пені, 17087,98 грн. інфляції та 5011,69 грн. річних відповідно до Договору № 300841/3101  від 01.09.2004 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2007 р. порушено провадження у справі № 9/105 та призначено її розгляд на 24.04.2007 р.

Разом з матеріалами позовної заяви позивачем до Господарського суду міста Києва подана Заява про вжиття заходів до забезпечення позову № 14/593 від 26.03.2007 р. (надалі за текстом «Заява»).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2007 р. вищезазначену Заяву позивача залишено без задоволення.

24.04.2007 р. позивачем по справі  надіслано до Господарського суду міста Києва  телеграму (реєстраційний номер одержувача: № 06-27/246) про відкладення розгляду справи у зв»язку із неможливістю представника позивача прибути у судове засідання 24.04.2007 р.

Відповідач в судове засідання 24.04.2007 р. не з»явився, ухвалу суду від 05.04.2007 р. не виконав, відзив на позов з підтверджуючими документами не подав і не надіслав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2007 р. розгляд справи відкладено на 04.05.2007 р.

04.05.2007 р. відповідач по справі подав до Господарського суду міста Києва  клопотання № 7 від 03.05.207 р. про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2007 р. у зв»язку з нез»явленням представника відповідача у судове засідання 04.05.2007 р. розгляд справи відкладено на 15.05.2007 р. та зобов»язано позивача і відповідача виконати вимоги ухвали суду від 05.04.2007 р.

Позивач в судове засідання 15.05.2007 р. з»явився, але вимоги вищезазначеної ухвали суду виконав частково.

Позивачем  у судовому засіданні надані суду: копії Додатків № 1, № 2, № 6 та Додаткових угод № 1 від 10.05.2005 р., № 2 від 01.07.2005 р., № 7 від 01.07.2005 р.  до Договору № 300841/3101 від 01.09.2004 р.

Відповідач в судове засідання 15.05.2007 р. з’явився, але відзив на позов з підтверджуючими документами на виконання вимог ухвали суду від 05.04.2007 р. не подав і не надіслав.

Відповідач в судовому засіданні 15.05.2007 р. заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв»зку з необхідністю надання додаткового часу для підготовки до участі в засіданні суду.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Розглянувши усне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв»зку з необхідністю надання додаткового часу для підготовки до участі в судовому засіданні,  суд прийшов до висновку про незадоволення останнього, оскільки:

Приписами ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом –ГПК України) визначено, що сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Ухвала суду від 05.04.2007 р. про порушення провадження у справі № 9/105 і ухвала суду від 24.04.2007 р. про відкладення розгляду справи, відправлені відповідачу 05.04.2007 р. та 24.04.2007 р. відповідно (про що є відмітки на зворотньому боці вказаних ухвал), а також письмове клопотання  відповідача № 7 від 03.05.207 р. про відкладення розгляду справи свідчать про отримання відповідачем вищезазначених ухвал та можливість і наявність достатнього часу у останнього підготуватись до судового засідання 15.05.2007 р.

Заявлене ж відповідачем в судовому засіданні 15.05.2007 р. усне клопотання (а отже, друге після вищезазначеного письмове клопотання № 7 від 03.05.207 р.)  розцінюється судом як свідоме та безпідставне ухилення від розгляду справи, пошук шляхів для затягування судового процесу. Тому суд відхиляє таке клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з»явився на виклик у засідання господарського суду і його нез»явлення перешкоджає вирішенню спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2007 р. позивач був зобов»язаний «документально підтвердити визначений у позовній заяві юридичний  статус позивача і відповідача (в тому числі надати довідки про знаходження позивача і  відповідача у ЄДРПОУ станом на квітень 2007 р.) згідно вимог ст.ст. 1, 21 ГПК України; надати оригінали доданих до заяви документів; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; надати в оригіналах для огляду (копії залучити до справи) довіреності, за якими був отриманий товар; заявки відповідача та інші докази виконання умов п 3.1 - 3.1.5 договору; всі додатки до договору».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2007 р. позивач втретє (така ж вимога до позивача міститься і в ухвалі суду про порушення провадження у справі від 05.04.2007 р., і в ухвалі суду від 24.04.2007 р.) був зобов»язаний надати суду довідки про знаходження позивача і  відповідача у ЄДРПОУ станом на квітень 2007 р.

Статтями 1, 21 ГПК України визначено, що сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи  (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, документом, що підтверджує за організацією статус юридичної особи та за громадянином статус суб»єкта підприємницької діяльності, є свідоцтво про державну реєстрацію –документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи –підприємця.

Частина 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»№ 755-ІV від 15.05.2003 року з послідуючими змінами та доповненнями, передбачає чинність Виписки з Єдиного державного реєстру протягом тридцяти календарних днів з дати її видачі. Частиною 9 ст. 21 зазначеного закону встановлено, що Виписка з Єдиного державного реєстру втрачає чинність раніше строку, на який її видано, якщо до Єдиного державного реєстру були внесені зміни щодо відомостей, які зазначаються у виписці з  Єдиного державного реєстру

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 ГПК України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи викладене та встановивши відсутність у заяві доказів щодо юридичного статусу позивача та відповідача станом на час розгляду справи, а також з метою забезпечення достовірності установчих даних юридичних осіб –сторін в судовому процесі –ухвалами суду від 05.04.2007 р., від 24.04.2007 р., від 04.05.2007 р., а, отже, тричі від позивача (як сторони, що ініціює спір у суді та у відповідності до ст. ст. 33, 38 ГПК України) були витребувані докази юридичного статусу позивача та відповідача у вигляді довідки про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на квітень 2007 р.

Аналогічна вимога (щодо підтвердження наявності статусу юридичної особи) була висунута судом і до відповідача.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач ухвалу суду від 05.04.2007 р. не виконав, відзив на позов з підтверджуючими документами та довідку про знаходження у ЄДРПОУ станом на квітень 2007 р. не подав і не надіслав, доказів поважності невиконання вимог ухвали суду від 05.04.2007 р. не довів та не подав.

Позивач також та без поважних причин не подав витребувані господарським судом довідки про знаходження позивача і відповідача у ЄДРПОУ станом на квітень 2007 р., т.т. не довів суду ті обставини, які б свідчили про наявність у Відкритого акціонерного товариства "Іскра" і Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче торгівельне підприємство "Стімекс" на час розгляду справи статусу юридичної особи і про що було позивачем наголошено у позовній заяві в якості обґрунтування звернення до господарського суду.

Доказів звернення позивача до органів статистики щодо отримання довідки про знаходження відповідача у ЄДРПОУ станом на квітень 2007 р. (враховуючи, що повідомлення про вручення поштового відправлення № 03516362 з ухвалою суду про порушення провадження було отримано позивачем ще 10.05.2007 р.) суду також не надано та не надіслано.

Довідка № 4806 Головного управління статистики у Львівській області про знаходження позивача у ЄДРПОУ, яка подана позивачем у якості додатку № 16 до позовної заяви, містить в собі дані щодо останнього станом на 29.11.2006 р., а, отже, така також не може бути визнана доказом виконання позивачем ухвали суду від 05.04.2007 р.

Наведене свідчить, що позивач свідомо не виконав вимоги ухвал суду від 05.04.2007 р., від 24.04.2007 р. та від 04.05.2007 р. в частині документального підтвердження визначеного у позовній заяві юридичного статусу позивача і відповідача, а, рівно, ніяким чином не доводив суду поважність їх невиконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене та приписи ч. 3 ст. 22, суд робить висновок про невиконання позивачем свого процесуального обов»язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами, а рівно  виявлення неповаги до суду і його вимог, до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, невжиття заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Тому справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Приписами ч. 2 ст. 81 ГПК України визначено, що про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення державного мита з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду при прийнятті рішення стягнути в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Враховуючи свідоме та безпідставне ухилення відповідача від вчинення дій, покладених на останнього тричі ухвалами Господарського суду міста Києва від 05.04.2007 р., 24.04.2007 р., 04.05.2007 р., а саме: неподання відзиву на позов з підтверджуючими документами та довідки про знаходження у ЄДРПОУ станом на квітень 2007 р., суд вирішив стягнути з відповідача в доход Державного бюджету України штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700,00 грн.) за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 1, ч. 7 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців», ст. ст. 21, 22, 33, 34, 44, 49, 65, 77, п. 5 ч. І ст. 81, ч. 2 ст. 81, п. 5 ч. 1 ст. 83  Господарського процесуального кодексу України,

Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.          Позов залишити без розгляду.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче торгівельне підприємство "Стімекс" (03680, м. Київ, вул. Трутенка, 2; ) в доход Державного бюджету України 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп. штрафу.

3.          Видати наказ.

4.          Ухвалу направити учасникам спору.

Суддя                                                                                              С.М. Жирнов