СУД
Чернігів, просп. Миру,20, тел. 7-99-18
РІШЕННЯ

03 липня 2007р.
справа №14/141

За позовом: Товариства
з обмеженою відповідальністю „Будівельні товари”, вул.Московська,6, м.Ніжин,
16600

До відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

Про
стягнення  9030грн. 28коп.

Суддя   Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН

Від позивача:  26.06.07р., 03.07.07р.- Іценко В.М. директор,
Бахмєтов В.І. представник дов. від 14.12.06р.

Від відповідача:
26.06.07р. - ОСОБА_2 представник довіреність НОМЕР_1 від 01.06.07р., ОСОБА_3
представник, довіреність НОМЕР_2 від 11.06.07р., 03.07.07р. - не з'явився

Рішення приймається після
оголошеної в судовому засіданні з 26.06.07р. по 03.07.07р. перерви на підставі
ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про
стягнення з відповідача заборгованості в сумі 9030,28грн. за поставлений товар
на підставі накладних №7 від 27.05.04р., №10 від 28.05.04р., №11 від
28.05.04р., №12 від 28.05.04р., №13 від 30.06.04р.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.06.07р. надав заяву про зменшення розміру позовних вимог на
0,57грн. Також представник позивача надав клопотання від 12.06.07р., в якому
уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача держмито в сумі 102грн.
Суд прийняв зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі
00грн.57коп.

Представник відповідача в судовому
засіданні 12.06.07р. надав відзив на позов від 11.06.07р., в якому позовні
вимоги визнав частково та зазначив, що від позивача отримано
товарно-матеріальних цінностей на суму 9670,71грн., що позивачем при визначенні
суми заборгованості не враховано попередню оплату за товар на суму 5468грн. та
просив суд задовольнити позов частково на суму 3561,71грн.

Представник позивач в судовому
засіданні 26.06.07р. надав клопотання про збільшення розміру позовних вимог на
0,57грн., а також просив стягнути з відповідача 100грн., які були сплачені за
надання довідки про рух коштів по рахунку ТОВ „Будівельні товари” філією
Відділення Промінвестбанку в м. Ніжин за період з 01.01.03р. по 31.12.2003р.

Також, представником
позивача в судовому засіданні 26.06.07р. було подано пояснення стосовно
заперечень відповідача проти позову. В поданих поясненнях позивач детально
визначив та навів розрахунки щодо поставки товару відповідачу та його отримання
останнім, щодо фактично проведених відповідачем розрахунків за отриманий товар,
за період з 01.01.03р. по 31.12.03р. та з 01.01.04р. по 30.04.04р.

Враховуючи, що відповідач відповідно
до ст.22 Господарського процесуального кодексу України вправі до прийняття
рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних
вимог, суд прийняв збільшення позивачем розміру позовних вимог в частині
стягнення боргу на суму 00грн.57коп. та в частині стягнення з відповідача
100,00грн. сплачених позивачем за надання довідки про рух коштів по рахунку ТОВ
„Будівельні товари” філією Відділення Промінвестбанку в м.Ніжин, оскільки це не
суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані
законом інтереси.

Представник відповідача в судовому
засіданні 26.06.07р. заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому
засіданні для ознайомлення з документами поданими представниками позивача.

З метою повного та
об'єктивного розгляду спору по суті, суд керуючись ст.77 Господарського
процесуального кодексу України задовольнив усне клопотання відповідача та
оголосив перерву у судовому засіданні до 03.07.07р.

Після оголошеної перерви представники
відповідача в судове засідання не з'явилися, однак до суду 03.07.07р. від
представника відповідача надійшло клопотання датоване 02.07.07р., в якому
відповідач з позовними вимогами в сумі 9030,28грн. погодився та просив
розглянути справу без участі його представника.

Представники позивача не заперечували
проти клопотання відповідача. Суд задовольнив клопотання відповідача про
розгляд справи без участі його представника.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, господарський суд встановив.

Враховуючи, що позивач збільшив
свої позовні вимоги, і заява позивача про збільшення розміру позовних вимог
прийнята судом, а тому суд розглядає позовні вимоги позивача з урахуванням його
заяви про збільшення позовних вимог.

Статтею 655 Цивільного кодексу
України передбачено, що продавець згідно договору купівлі-продажу передає або
зобов'язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти його
та оплатити.

Позивач здійснив відпуск товару по
накладним №7 від 27.05.04р. на суму 60грн., №10 від 28.05.04р. на суму
1763,53грн, №11 від 28.05.04р. на суму 2652,48грн., №12 від 28.05.04р. на суму
1587,66грн., №13 від 30.06.04р. на суму 3607,04грн., а всього на суму
9670,71грн. Факт отримання відповідачем товару підтверджується довіреностями
ЯЗШ №134105 від 27.05.04р., ЯЗШ №134110 від 30.06.04р. та визнається
відповідачем.

Єдиний письмовий договір
купівлі-продажу товару між сторонами не укладався. Угода купівлі-продажу,
відповідно до ч.2 ст.638 Цивільного кодексу України, була укладена між
сторонами шляхом передачі позивачем відповідачу товару та прийняття його
відповідачем .

Приймаючи до уваги, що сторонами не
визначено строк виконання зобов'язання відповідачем по оплаті отриманого товару
і такий строк не зазначено у накладних, тому в силу ч.2 ст.530 Цивільного
кодексу України кредитор вправі вимагати його виконання у будь-який час, а
боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обв'язок негайного виконання не випливає із договору
або актів цивільного законодавства.

Пред'явлення позивачем претензії
№01 від 25.04.07р. щодо оплати відповідачем отриманого товару, суд розцінює як
пред'явлення вимоги на оплату відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України,
яка повинна бути виконана відповідачем у семиденний строк.

У відповідності до пункту 4 частини
третьої статті 129 Конституції України, та статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для справи. При цьому, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі статті 43 Господарського
процесуального кодексу України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності,
і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як зазначається в частині першій
статі 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.8 Закону України “Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.99р. №996
(далі по тексту -Закон №996) відповідальність за організацію бухгалтерського
обліку та забезпечення фіксування здійснення всіх господарських операцій у
первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності
протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник
(власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво
підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до ст.9 Закону №996
підставою для проведення бухгалтерського обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських
операцій, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення.

У відповідності до п.2 ст. 9
вказаного Закону первинні документи можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документу (форми),
дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ,
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції,
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність
її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням вищезазначеного,
господарський суд доходить висновку, що діючим законодавством встановлено певні
засоби доказування щодо первинних документів, які підтверджують відпуск та
отримання товару, грошових коштів.

Дослідивши подані сторонами
документи в підтвердження здійснення між позивачем та відповідачем господарської
діяльності за період з 01.01.03р. по 31.12.03р., з 01.01.04р. по 30.04.04р.,
травень-червень 2004р., в тому числі копії накладних на відпуск товару,
платіжні документи щодо часткової оплати відповідачем отриманого товару,
виписки установи банку, довідку про рух коштів за період з 01.01.03р. по
31.12.03р. (а.с.9-130), суд дійшов висновку, що викладені позивачем в
письмовому поясненні від 26.06.07р. факти, обставини стосовно проведених
господарських операцій між позивачем та відповідачем підтверджуються
матеріалами справи та приймаються судом, що відповідач за поставлений товар у
травні-червні 2004р розрахувався частково на суму 640,43грн. з огляду на те, що
із фактично перерахованих відповідачем позивачу коштів у сумі 641,00грн.,
останнім  00грн.57коп. було враховано в
оплату раніше отриманого відповідачем товару за період з 01.01.04р. по
30.04.04р.

На день розгляду справи
заборгованість відповідача становить 9030,28грн., що підтверджується
матеріалами справи та відповідачем.

Відповідно до ст. 22 ч. 5
Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати
позов повністю або частково. Згідно з ст. 78 ч. 5 цього Кодексу у разі визнання
відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших осіб. Відповідач на день розгляду справи в
суді визнав суму основного боргу за отриманий товар -9030,28грн., при цьому
його дії не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних
законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.525, 526
Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не
допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до
умов договору та вимог чинного законодавства.

Оскільки відповідач в порушення
ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України
взяті на себе зобов'язання не виконав, за отриманий товар своєчасно не
розрахувався, вимоги позивача визнав, суд доходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повній сумі 9030,28грн.

Позивач просить стягнути з
відповідача 100,00грн. сплачених по платіжному дорученню №76 від 20.06.07р. за
надання довідки про рух коштів по рахунку ТОВ „Будівельні товари” філією
Відділення Промінвестбанку в м. Ніжин за період з 01.01.03р. по 31.12.2003р.
Стосовно необхідності отримання вказаної довідки з установи банку представник
позивача в судовому засіданні пояснив відсутністю відповідних документів у
товариства.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача 100,00грн. сплачених банку за отримання довідки про рух коштів по
рахунку позивача задоволенню не підлягають, оскільки на позивача покладається
обов'язок відповідно до ст.33, 34 Господарського кодексу України довести факти
обставини на які посилається в підтвердження своїх вимог, а незабезпечення
збереження первинних документів є порушенням з боку позивача приписів Закону
України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.

Враховуючи, що спір виник з вини
відповідача у зв'язку з несвоєчасною оплатою отриманого товару та відповідно до
ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає
стягненню на користь позивача державне мито у сумі 102грн.00коп. та 118грн.00коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись Законом України “Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, ст.525, 526, 530, 655
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.22,
33, 34, 49, ч.5 ст.78, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ :

1. Прийняти збільшення позивачем
розміру позовних вимог в частині стягнення боргу на суму 00грн.57коп., в
частині стягнення 100грн.00коп. сплачених за надання банком довідки про рух
коштів по рахунку ТОВ „Будівельні товари”.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_3 ВАТ ЧОД „Райффайзен банк Аваль” м.Чернігів МФО 353348,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Будівельні товари” (вул.Московська,6, м.Ніжин, р/р
5505 у „Промінвестбанку” м. Ніжина МФО 353434, код 22820293)
9030грн.28коп. боргу, 102грн.00коп. державного мита та 118грн.00коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

4.
В решті позову відмовити

Суддя
Н.Ю.Книш

Рішення
підписано 09.07.2007р.

Суддя
Н.Ю.Книш