ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"14" березня 2007 р.                                        Справа № 2/74а

9 год. 15 хв.

За позовом :                       управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі  м. Чернігова

м. Чернігів, пр. Перемоги,139

до :                               приватного підприємства „Чернігівпостачторг”

м. Чернігів, пр. Миру,53/48

про                               стягнення           381,21  грн.

Суддя Михайлюк С.І

Секретар Польська А.І.

Представники сторін:

Від позивача: головний спеціаліст-юрисконсульт Лущай Р.О.

Від відповідача: не з’явився

Заявлено позов про стягнення з відповідача 381,21 грн. боргу по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне  пенсійне страхування за період вересень-листопад 2006р.

У судовому засіданні позивач підтримав позов.

Ухвала про відкриття провадження по справі із зазначенням дати та часу розгляду справи, позовна заява з  доданими  матеріалами, а також ухвала про відкладення розгляду справи від 26 лютого 2007 р., судові повістки,  направлені на адресу відповідача, повернулися до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення зв’язку про те,  що за даною адресою такої організації немає.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з ЄДРПОУ та  листа державного реєстратора виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 02.03.2007р. № 4, приватне підприємство   „Чернігівпостачторг” зареєстровано   за адресою: м. Чернігів, пр. Миру,53; інформація щодо зміни місцезнаходження підприємства до реєстраційної палати Чернігівської міської ради не надходила.

До того ж  відповідач, надаючи розрахунки суми страхових внесків на загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування, вказував адресу м. Чернігів, пр. Миру 53/48.

Згідно з ч. 8 ст. 35 КАСУ вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Розгляд справи відкладався.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд в с т а н о в и в :

Відповідач взятий на облік у позивача 24.03.1995р. за № 25020560.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003р. (далі –Закон–1058) відповідач як платник повинен сплачувати страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальниками відповідно до п.1 ч.1 ст.14 цього Закону-1058 є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону–1058 страхувальники, яким є відповідач, зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно до п.5.1.4. Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003. (далі - Інструкція), нараховані  за  відповідний базовий звітний період, а саме календарний місяць, страхові внески сплачуються платниками  не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати, на суми яких нараховуються страхові внески.

Ст.1 Закону–1058 дано визначення поняття страхових внесків, як коштів відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, які сплачені згідно із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 2 ,3   ст. 106 Закону  суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій; територіальні органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом;  у разі    якщо    страхувальник,    який    одержав    вимогу територіального  органу  Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку,  а  також  у  разі  якщо  страхувальник  узгодив вимогу,  але  не  сплатив  узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги,  відповідний орган Пенсійного  фонду  звертається  в  установленому законом порядку і подає  вимогу  про  сплату  недоїмки  до  відповідного  підрозділу державної   виконавчої   служби.   У   зазначених  випадках  орган Пенсійного  фонду  також  має  право   звернутися   до   суду   чи господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.  У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до   господарського   суду   передбачені   законодавством   заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Позивачем направлена  відповідачеві  вимога  від  09.01.2007р. № Ю-74  про сплату  боргу станом на 09.01.2007р.   Вимога одержана відповідачем 15.01.07 р. та не оскаржена.

Проте, згідно з  розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплати за вересень-листопад 2006р., складені  відповідачем, розмір страхових внесків становить 381,20 грн., а не 381, 21 грн.  Доказів про іншу суму заборгованості позивач не подав.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 71,  158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з  приватного підприємства „Чернігівпостачторг” (м. Чернігів, пр. Миру,53/48, п/р 260021703 в ЧОД АППБ „Аваль”, МФО 353348, код 21392984) на користь  управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова (м. Чернігів, пр.  Перемоги,139, п/р 1155 в ОПЕРВ Чернігівського обласного управління Ощадбанку, МФО 353553, код 21395284) 381,20 грн. боргу

3. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова  набирає законної сили згідно з ст. 254 КАСУ. Постанова може бути оскаржена  до Київського апеляційного господарського суду в порядку і строки, що передбачені ст. 186 КАСУ.

У повному обсязі постанова виготовлена 15.03.2007р.

Суддя                                                                                      С.І. Михайлюк