ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2007 р.                                                            Справа № 53/215-06

вх. № 9187

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя   Прохоров С.А.

суддя                         Кононова О.В.

суддя                         Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання Рудяк Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Гладирь В.М., дор. № 5001/520 від 25.12.2006 року  відповідача - Виноградова Н.Н., дов. № 37 від 01.12.2006 року

розглянувши справу за позовом ВАТ "Харківгаз" м. Харків

до  ТОВ "ТБ "Люботинська птахофабрика", смт. Манченки

про стягнення 12697,24 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору № 11П-39ГК від 28.12.2005 року на постачання природного газу в сумі 12697,24 грн., а також зобов"язати відповідача підписати додаткову угоду №1 до договору №11П-39ГК.

15.08.2006 року відповідач надав до суду відзив на позов, в якому проти поданого позивачем позову заперечує в повному обсязі з мотивів викладених у відзиві.

16.08.2006 року позивачем було подано письмові пояснення, в яких позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях та просить суд їх задовольнити.

05.09.2006 року позивачем було подано до суду письмові обгрунтування позовних вимог, в яких позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

05.12.2006 року позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі у якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ДК "Газ України".

Колегія суддів в судовому засіданні 07.12.2006 року, дослідивши матеріали справи та надане позивачем клопотання про залучення до участі у справі у якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ДК "Газ України" дійшла висновку про відсутність правових підстав для такого залучення відповідно до ст. 27 ГПК України, тому відмовила в його задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позивачем позову заперечує з мотивів викладених у відзиві та просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів вислухавши пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши надані до матеріалів справи документи в їх сукупності, дійшла висновку щодо необгрунтованості та безпідставності заявлених позовних вимог через наступне.

28.12.2005 р. між ВАТ «Харківгаз» (позивач), та ТОВ «Торгівельний будинок Люботинська птахофабрика» (відповідач) був укладений договір № 11П-39ГК на постачання природного газу промисловим та комунально-побутовим споживачам, які є платниками податку на додану вартість (надалі - Договір). Відповідно до пункту 1.1. Договору Позивач зобов'язався передавати у власність Відповідача природний газ, а Відповідач - прийняти та оплатити газ на умовах Договору. Відповідач здійснював попередню оплату відповідно до умов Договору на підставі виставлених рахунків.

Згідно пункту 4.2. Договору: «Ціна, що вказана в даному договорі, визначається на день його підписання і може змінюватися відповідними рішеннями компетентних державних органів України та наказами НАК "Нафтогаз України". У разі зміни ціни, нова ціна приймається сторонами до виконання без складання додаткової угоди, про що «Постачальник» письмово інформує «Споживача».

Підставою заявлених позовних вимог позивач зазначає постанову НКРЕ від 16.02.2006 року №176 " Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ, який поставляється для промислових споживачів" (набула чинності з 20.02.2006 року) та наказ НАК "Нафтогаз України" №115 від 16.02.2006 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.598,599 ЦК України зобов"язання припиняється повністю або частково на підставах, встановлених договором або законом; зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивачем додано до матеріалів справи копії банківських виписок, що підтверджують належне виконання умов договору щодо сплати спожитого в січні-лютому 2006 року природного газу.

Відповідно до умов ст. 654 ЦК України Позивач та Відповідач уклали 28.02.2006 року,(тобто після набрання чиності постанови НКРЕ від 16.02.2006 року №176 " Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ, який поставляється для промислових споживачів") Угоду про розірвання Договору № 11П-39ГК від 28.12.2005 року.

У пункті 3 Угоди встановлено, що зобов'язання та права сторін за Договором припиняються з моменту набрання чинності цією Угодою. Пункт 2 Угоди встановлює момент набрання чинності, яким є 28.02.2006 року.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання Договору допускається лише за згодою сторін.

Згідно ч. 2 ст. 653 ЦК України правовим наслідком розірвання Договору є припинення зобов'язань сторін.

Згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України моментом розірвання Договору вважається дата досягнення домовленості про розірвання Договору, тобто дата підписання Угоди про розірвання Договору, а саме 28.02.2006 року.

Як доказ інформування відповідача про зміну тарифів за договором позивач посилається на лист вих.№709 від 23.02.2006 року, отриманий відповідачем згідно долученого до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення 03.03.2006 року, тобто після розірвання сторонами основного договору № 11П-39ГК від 28.12.2005 року. Належних доказів інформування споживача про зміну ціни газу за основним договором позивачем суду не надано.

Таким чином на момент звернення позивача з позовом до господарського суду між сторонами припинено договірні зобов"язання за договором № 11П-39ГК від 28.12.2005 року, відповідачем свої зобов"язання в частині повної оплати спожитого природного газу виконано в повному обсязі, а отже не вбачається правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12697,24 грн. та зобов"язання відповідача підписати додаткову угоду №1.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача не обгрунтованими, такими, що не грунтуються на вимогах діючого законодавства та поданих суду доказах, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИЛА:

В задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                                     Прохоров С.А.

суддя                                                                                            Кононова О.В.

суддя                                                                                            Хачатрян В.С.