ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2007 р.
Справа № 2/22-182

10:00

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом  Прокурора Бережанського району м. Бережани,Бережанського району, Тернопільської області,47500    в особі Бережанського районного центру зайнятості населення вул. Л. Українки, 16, м. Бережани,Бережанського району, Тернопільської області,47500

до  Відкритого акціонерного товариства  "Бережанський хлібозавод" вул. С. Бандери, 16а, м. Бережани,Бережанського району, Тернопільської області,47500

про  стягнення  2180 грн 23 коп заборгованості.

За участю представників сторін:

прокуратури:  Шимків А.Р. ,  посвідчення   № 47 дійсне до 07.08.11р                         позивача: Плохоцька Г.І.,  доручення   № 05-120  від 01.02.07 р.

відповідача:

Суть справи:Справа розглядається з участю помічника прокурора   Тернопільської області - Шимків А.Р.

Керуючись ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор в позовній заяві №30 від 11.01.2007р.  визначив, на підставі якого законодавства подається позов; в чому саме порушуються матеріальні інтереси держави; обґрунтував необхідність її захисту та зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Тому у відповідності до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України слід вважати, що прокурор з вимогами, викладеними в позові, звернувся до господарського суду в інтересах держави на підставі покладеного на нього п.2 ст. 121 Конституції України представництва.

Відтак, суддя порушив провадження у справі та прийняв позовні матеріали до розгляду.

В судовому засіданні перед розглядом справи представникам роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства.

Прокурор  пред’явив позов про стягнення 2180 грн. 23 коп.   сума несвоєчасно сплачених внесків  на випадок безробіття станом на 30.09.2006р.

Відповідач відзив на позов не представив.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників прокуратури та позивача і приймаючи до уваги, що:

1) Відповідно до ст. ст. 1,2,4,17,19,35 Закону України “Про загальнообов’язкове державне  соціальне страхування на випадок безробіття”, Закону України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”,  Закону України “Про внесення змін до деяких Законів України з питань загальнообов’язкового державного соціального страхування” роботодавці та застраховані особи повинні сплатити страхові внески один раз в місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці в розмірі визначеному законом.

2) Із розрахункової відомості "Про нарахування та перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 9 місяців 2006р.", підписаної керівником (Раєвським І.В) та головним бухгалтером (Ковалик С.Ф.) підписи яких скріплені печаткою  вбачається, що станом на 30.09.2006р. відповідач одержав кошти  з банків на оплату праці, видавав зарплату, однак збір у Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування не перерахував в сумі  2180 грн. 23 коп. Внаслідок чого утворилась недоїмка страхових внесків.

Позивач стверджує, що на час розгляду справи недоїмка не сплачена в сумі 1180 грн. 23 коп.

Відповідач не представив доказів сплати страхових внесків в сумі 1180 грн. 23 коп.  Тому відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України слід вважати, що за відповідачем перед Фондом загальнообов’язкового державного соціального страхування (функції робочих органів якого покладаються на центр зайнятості району) згідно ст. 12 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”  рахується борг в сумі 1180 грн. 23 коп. В зв’язку з чим позовні вимоги прокурора  в частині стягнення 118 грн. 23 коп. слід визнати обґрунтованими і вона підлягають задоволенню.

3) При розгляді справи враховувалось, що платіжними дорученнями №8 від30 січня 2007р. та №12 від 21 грудня 2006р. відповідач перерахував позивачеві 1000 грн., тому в даній частині позов не задовольняється.

4)  Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України видатки по судовому збору слід покласти на відповідача.

Керуючись вищезазначеним, ст.ст. 9,89,160163 кодексу адміністративного судочинства України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.    Позов прокурора задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства  "Бережанський хлібозавод" вул. С. Бандери, 16а, м. Бережани,Бережанського району, Тернопільської області  (і.к. 05510881):

-          на рахунок Бережанського районного центру зайнятості, вул. Л. Українки,16, м. Бережани, Бережанського району, Тернопільської області (код 21157852)   суму  1180 грн. 23 коп. - страхових внесків.

-          в доход державного бюджету  102 грн.  судового збору.

3. В решті частині позову відмовити.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 07.02.2007р. до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя