ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 травня 2007 р.                                                                              Справа № 14/57-07/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г.  , розглянувши матеріали справи

за позовом: Споживчого товариства "Городківка", с. Городківка, Крижопільський район

до:Крижопільського районного споживчого товариства, смт Крижопіль

про визнання свідоцтв про право власності на нерухоме майно недійсними, визнання недійсними  договорів оренди торгівельних площ, передачу пайового капіталу, передачу майна споживчої кооперації

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду надійшла позовна заява  б/н від 21.05.07 Споживчого  товариства "Городківка" до Крижопільського районного споживчого товариства   про визнання  свідоцтв про право власності  на нерухоме майно недійсними, визнання недійсними  договорів оренди торгівельних площ, передачу пайового капіталу, передачу майна споживчої кооперації.

Розглянувши дану позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст.54 ГПК України  позовна заява повинна містити виклад обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, та законодавство на підставі якого подається позов.

Всупереч вказаній нормі у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога та не подано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Так, позивач заявивши вимогу про визнання недійсним  свідоцтва про право власності на нерухоме  майно,  в якості відповідача зазначає Крижопільське районне споживче товариство, тоді як вказане свідоцтво  видане виконавчим комітетом Городківської сільської ради, який в позові ні  відповідачем, ні третьою особою не зазначений.

Крім того, позивач просить визнати недійсними договори оренди, проте не вказує  які саме, з ким вони укладені та не зазначає  яким чином  дані договори порушують його  права та законні інтереси.

Також, з тексту позовної заяви вбачається, що позивач, вказуючи на перевищення Городківською сільською радою своїх повноважень шляхом втручання у власність споживчої кооперації, фактично оскаржує дії  органу місцевого самоврядування.  Разом з тим, на  спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, відповідно до п.1  ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, поширюється   компетенція адміністративних судів. Згідно  п.1 ч.1 ст. 18 КАС України, адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам, підсудні  місцевим загальним судам як адміністративним.

Крім того, оскільки даний спір стосується  прав та законних інтересів  як позивача так і відповідача, які   є споживчими товариствами, чий статутний фонд формується   з  пайових внесків,   його вирішення може зачіпати права та інтереси  пайовиків- фізичних осіб.

До того ж, як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги як майнового так і немайнового характеру, сумісний розгляд яких суттєво утруднить вирішення спору і перешкоджатиме з'ясуванню прав та взаємовідносин сторін. Таким чином, позивачем не дотримано вимоги ст.58 ГПК України  та порушено правила об’єднання вимог, не зв’язаних між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Також, позивачем  не  надано доказів сплати державного мита у встановленому  порядку  та розмірі.

Так,  квитанцією   №156594 від 22.05.07,  держмито в розмірі 2024 грн. сплачено  з вимоги майнового характеру. Водночас позивач заявив також немайнові вимоги, зокрема щодо визнання  недійсними свідоцтв про право власності  на нерухоме майно та  договорів оренди торгівельних площ, однак доказів сплати державного мита за даними вимогами не надав, тоді як згідно Декрету КМУ „Про державне мито” держмито за позови немайнового характеру сплачується у розмірі 85 грн.

Крім того, із зазначеної квитанції вбачається, що державне мито  сплачено на рахунок №0002, тоді як при зверненні до господарського суду Вінницької області  держмито має зараховуватись до державного бюджету м. Вінниці на рахунок №0002.

До того ж, відповідно до  п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї матеріалів.

До матеріалів даної позовної заяви,  як доказ надсилання відповідачеві копії позовної заяви додано квитанцію №120586 від 23.05.07. Проте, із зазначеної квитанції  не можливо встановити яка саме позовна заява направлялась та не надано доказів направлення відповідачу копій доданих до позовної заяви  документів.

В свою чергу, належним доказом направлення саме копії позовної заяви відповідачу, є бланк опису вкладення, який згідно ч.2 п.78 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Дані вимоги позивачем  не було дотримано і опису вкладення до матеріалів справи не додано.

Керуючись п. 3,4, 5, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №б/н  від 21.05.07   разом з доданими  матеріалами  повернути позивачу.

2. У відповідності з  п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України №1258 від 21.12.05 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення  судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ",  п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93, кошти, внесені  для оплати витрат  з інформаційно-технічного забезпечення  судового процесу  в сумі 118,  перераховані квитанцією   № 32    від 22.05.2007 р.  ,  підлягають поверненню.

Суддя                                                Залімський І.Г.