ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.05.07                                                                                           Справа  № 2/319-3735

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ДП “Державний резервний насіннєвий фонд України”№138-2-13/189 від 22.11.06р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 13.11.2006р.

у справі    №2/319-3735

за позовом ДП “Державний резервний насіннєвий фонд України”, м. Київ

до відповідача ПАП “Озерна”, с. Озерна Зборівського району

про стягнення 22610 грн. боргу

За участю:

Від позивача Кашенко В.В.

Від відповідача не з’явився;

В ході судових засідань представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст.22 ГПК України роз’яснено, заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Тернопільської області (суддя Колубаєва В.О.) від 13.11.2006р. у справі №2/319-3735 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач з рішенням не погоджується, подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, позов задоволити, оскільки вважає, що суд дійшов неправильного висновку про пропуск ним строку позовної давності. Зазначає, що перебіг строку позовної давності почався не з моменту закінчення дії договору, а з моменту коли стало відомо про відсутність зерна на складі відповідача.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надіслав, в судовому засіданні 26.02.07р. представники просили залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Справа слуханням відкладалася з 19.02.07р. на 26.02.07р., на 10.04.07р. та на 15.05.07р. з мотивів, викладених в ухвалах суду.

Відповідач явку представників в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час розгляду справи, тому колегія вирішила розглянути справу без його участі.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, рішення господарського суду Тернопільскої області від 13.11.2006 року скасувати, позов задоволити.

При цьому колегія виходила з наступного:

31.08.01р. між ДАК «Хліб України»«Державний насіннєвий страховий фонд», правонаступником якого є позивач (замовник) та ПАП «Озерна»(виконавець) укладено договір №217 «Про надання послуг по зберіганню насіння».

Згідно п. 1.1 виконавець надає замовнику послуги по зберіганню насіння гречки першої репродукції сорту «Українка»у кількості 8 тонн., а замовник приймає послуги відповідно до умов вказаних у цьому договорі.

Відповідно до п. 3.1 договору послуги по зберіганню насіння –0,20 грн./т. за 1 місяць.

Пунктом 7.1 сторонами передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 01.06.02р.

Як вбачається з Акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей на ПАП «Озерна»та інвентаризаційного опису від 1.11.04р., підписаних представниками обох сторін, на зберіганні у ПАП «Озерна»знаходилося 7 тонн насіння гречки «Українка»першої репродукції.

Відповідно до Акту контрольної інвентаризації цінностей на ПАП «Озерна»від 31.07.06р. встановлено відсутність насіння гречки сорту «Українка»першої репродукції у кількості 7 тонн.

4.09.06р. позивач надіслав ПАП «Озерна»лист-вимогу №138-2/14/51 з вимогою оплати вартості насіння гречки сорту «Українка»першої репродукції у кількості 7 тон в сумі 22 610 грн., проте вимога залишена без задоволення.

В результаті чого 28.09.06р. ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України»звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з ПАП «Озерна»22610,0 грн. вартості нестачі насіння гречки.

13.11.06р. господарським судом Тернопільської області прийнято рішення, яким відмовлено ДП «Державний резервний фонд України»в задоволенні позовних вимог. Рішення суду мотивоване тим, що позивач звернувся до суду з пропуском терміну позовної давності, а тому порушене право позивача захисту не підлягає.

Проте, з цим висновком колегія не погоджується з огляду на наступне:

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 3 ст. 267 Кодексу, в якій зазначено наслідки спливу позовної давності, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до господарського суду з заявою про поновлення строку позовної давності. Відповідач у відзиві на позовну заяву на дану обставину не посилався, окремої заяви про пропуск позивачем строку позовної давності суду не подавав.

На підставі цього, колегія прийшла до висновку, що встановивши з власносї ініціативи пропуск позивачем строку позовної давності господарський суд Тернопільської області вийшов за межі встановлених нормами ГПК України повноважень, що є підставою для скасування рішення.

Крім цього, як вбачається з договору «Про надання послуг по зберіганню насіння»від 31.08.01р., договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 01.06.02р. Згідно п. 7.4 договору, термін дії договору може бути продовженим за згодою сторін.

Як вбачається, з Акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей на ПАП «Озерна» та інвентаризаційного опису від 1.11.04р., підписаних представниками обох сторін встановлено, що належне позивачу майно продовжувало зберігатися після закінчення терміну дії договору. Доказів звернення до позивача з вимогою забрати зерно відповідач не подав. На підставі цього колегія прийшла до висновку, що правовідносини по зберіганню зерна продовжували тривати після закінчення терміну дії договору.

Відповідно до статті 944 ЦК України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Згідно з частиною 1 статті 942 ЦК України зберігач зобов'язаний вжити усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Статтею 951 ЦК України визначено, що збитки завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Постанова Кабінету Міністрів України „Деякі питання державного резервного насіннєвого фонду" від 27 червня 2003 року №977 визначає порядок формування, зберігання та використання державного резервного насіннєвого фонду, при цьому абз. 2 п.8 зазначає, що продаж насіння здійснюється за договірними цінами, що встановилися на внутрішньому ринку на відповідне продовольче зерно з урахуванням сортової надбавки.

Спільний наказ Міністерства аграрної політики України та Міністерства фінансів України „Про затвердження Порядку проведення розрахунків із постачальниками та зберігачами насіння сільськогосподарських рослин державного резервного насіннєвого фонду і користувачами" від 17 грудня 2004 року №468/787 затверджує зазначений Порядок, при цьому п.4.2. Порядку зазначає, що реалізація насіння сільгосптоваровиробникам проводиться за договірними цінами, що встановилися на аграрному ринку України внаслідок біржових торгів на продовольче зерно відповідної рослини за оптовими контрактами на момент його реалізації з урахуванням сортових надбавок, податку на додану вартість і рівня рентабельності, але не нижче облікової ціни.

Відповідно до „Біржового Вісника" Київської агропромислової біржі „Київагропромбіржа" №3(113) 2006р. остання ціна на товарне зерно гречки становить 1 700,00 грн./т. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп. за одну тонну). Розмірами сортових надбавок, що застосовуються при визначенні ціни кондиційного насіння і садивного матеріалу сільськогосподарських рослин встановлено сортову надбавку у розмірі 90%, а тому вартість однієї тонни насіння гречки першої репродукції становить:

1 700 (грн./т.) х 1,9 (90 % сортнадбавка) = 3 230,00 грн./т.

Отже, вартість 7 т. насіння гречки першої репродукції складає: 3 230,0  (грн./т.) х 7 (тонн) = 22 610,00 грн.

Наведені факти не були встановлені господарським судом при постановлені рішення, рішення прийняте по неповно з’ясованих матеріалах справи, не дано оцінку наявним у справі документальним доказам, як і не враховано того, що самовільне використання наданого на зберігання насіння є порушенням з боку відповідача зобов'язань.

В результаті наведеного колегія прийшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду не відповідає фактичним обставинам справи не грунтується на чинному законодавстві, тому його слід скасувати, позов задоволити.

Відповідно до п. 10 ст. 105 ГПК України у разі скасування чи зміни рішення у постанові зазначається новий розподіл судових витрат.

Згідно ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Врахувуючи те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,104,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу задоволити.

2.Рішення господарського суду Тернопільської області від 13.11.2006 року по справі за №2/319-3735 скасувати.

3.Прийняти нове рішення. Позов задоволити.

Стягнути з ПАП «Озерна»(47264, Тернопільська обл., Зборівський р-н., с. Озерна, вул. Шевченка, 14, , р/р 260072656 в АППБ «аваль»м. Тернопіль МФО 338501) на користь ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, р/р 2502 в Першій Київській філії АКБ «Форум», МФО 300948, ) 26 610,0 грн., 339,15 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Тернопільської області

6.Господарському суду Тернопільської області видати накази.

Головуючий–суддя                         Мельник Г.І.

Судді                                    Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.