КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2007                                                                                           № 3/587

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Камбет"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2007

у справі № 3/587

за позовом                               Закрите акціонерне товариство "Білоцерківська автобаза № 7"

до                                                   Приватне підприємство "Камбет"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 15449,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 23.01.2007 року у справі № 3/587 позов ЗАТ „Білоцерківська автобаза № 7” до ПП „Камбет” про стягнення 15449.80 грн. задоволений частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 14625,03 грн. основної заборгованості, судові витрати, в інший частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням  відповідач  звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального та матеріального права, просить його скасувати та припинити провадження.

В  судовому засіданні представник позивача  проти вимог  апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд  дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи,  15.09.2004 сторонами укладений договір найму (оренди) транспортного засобу – автомобіль КАМАЗ терміном до 15.08.2005 р., за умовами якого відповідач зобов’язався щомісячно сплачувати оренду ам в розмірі 3000 грн.

Згідно ст.ст. 525,526  ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно актів виконаних робіт орендна плата складає 25125 грн.03 коп. ( а.с.42-52), з платіжних доручень вбачається що відповідачем оплата здійснена частково в розмірі 10500грн., таким чином заборгованість складає 14625,03 грн.

Однак, п. 9 договору передбачено, що у випадку здійснення відповідачем за власний акумуляторів або автошин, необхідних для експлуатації орендованого автомобілю то ці суми повинні бути зараховані в орендну плату.

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  Обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення.

Суд не приймає до уваги акт приймання - передачі транспортного засобу, оскільки вони різняться ( а.с. 8, 55), але суд приймає до уваги рахунок-фактуру СФ № 0000007 від 20.01.05 та акт заміні автозапчастин на  ам КАМАЗ ( а.с.74-75), а саме  10 автошин на суму 4950грн., що означає зменшення загальної суми заборгованості до 9625,03 грн.

В свою чергу суд відхиляє заперечення позивача про зарахування цієї суми, оскільки акта повернення відповідачу зазначених шин не має.

Щодо наполягання відповідача про зарахування суми, витраченої на оплату акумуляторів то суд звертає увагу на те, що сама накладна не є доказом  придбання акумуляторів для КАМАЗу, таким чином в цієї частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Договором передбачено, що передача автомобілю здійснюється згідно акту приймання-передачі, тому в зв’язку з його відсутністю не можна  відповідачу стверджувати, що сума орендних платежів сплачена ним повністю з урахуванням періоду коли позивач забрав транспортний засіб.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що господарським судом не повно встановлені всі необхідні обставині справі,  тому рішення господарського суду   м. Києва  підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПП „Камбет” задовольнити частково, рішення господарського суду м. Києва від  23.01.2007 року по справі № 3/587  скасувати в частині стягнення заборгованості в сумі 14625,03 грн., стягнувши 9625,03 грн. (дев’ять тисяч шістсот двадцять п’ять грн. 03 коп.)

В інший частині рішення господарського суду від 23.01.2007 № 3587 залишити без змін.

2.   Матеріали справи повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді

11.04.07 (відправлено)