ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

31 травня 2007 р.           Справа 13/207-07

Господарський суд Вінницької області  у складі:

Головуючий  суддя    С. Тісецький

Секретар суду              Л.Новожилова

Представники :

позивача :     Оніщук В.В., за дорученням

відповідача:  не з’явився

інші:

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1115

розглянувши справу за позовом: Липовецької районної лікарні до ВАТ «Вінницягаз»в особі структурної одиниці Липовецького управління газового господарства про повернення матеріальних цінностей із збереження, -

В С Т А Н О В И В :

Фіксація судового процесу шляхом звукозапису не здійснювалась в зв’язку з неподанням клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу,  оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов’язок суду.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву та доказів витребуваних ухвалою суду від 11.04.2007 р. не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Ухвалу суду від 11.04.2007 р. направлено відповідачу рекомендованим листом і тим самим судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення його належним чином про час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить вилучити у відповідача та передати йому (позивачу) 173,7 п/метрів труби діаметром 102 мм., посилаючись на те, що вказана труба була передана позивачем за договором відповідального зберігання відповідачу.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив незмінність позовних вимог позивача.

Вислухавши доводи представника позивача, та вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, згідно розпорядження Липовецької районної державної Адміністрації №225 від 28.08.2000 р., було рекомендовано позивачу виділити 79,1 тис. грн.. для будівництва газопроводу.

За частину відпущених позивачем товарно матеріальних цінностей в рахунок вищевказаної суми, відповідач придбав та передав позивачу труби відповідно до накладної №768 від 29.08.2000 р.

Вказані труби позивач передав відповідачу на зберігання, внаслідок чого сторони уклали договір від 28.08.2000 р. на зберігання товарно-матеріальних цінностей.

Згідно тверджень позивача, при проведенні в нього (позивача) планової перевірки КРУ в листопаді 2004 р., було виявлено факт недостачі 173,7 п/метрів труби діаметром 102 мм., та направлено лист відповідачу про повернення вказаної труби позивачу.

У відповіді №113 від 20.09.2005 р. на лист позивача, відповідач повідомив, що дана труба у вказаній кількості була використана відповідачем для прокладки газопроводу і зарахована як дольова участь позивача у будівництві газопроводу.

Разом з тим, договір зберігання від 28.08.2000 р., укладений між сторонами, передбачає термін дії договору до повного використання матеріалів на будівництво газопроводу. Таким чином, при укладанні договору зберігання, сторони передбачили право відповідача на використання матеріалів переданих на зберігання при будівництві газопроводу.

Представник позивача не зміг пояснити суду, яке саме зобов’язання за укладеним договором зберігання порушив відповідач, використавши труби при будівництві газопроводу.

Згідно пояснень представника позивача, на сьогоднішній день позивачу силами відповідача проведено газ.

Таким чином позивачем не наведено суду правових підстав, за якими відповідач має обов’язок повернути труби, що були використані при будівництві газопроводу.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже позовні вимоги позивача викладені в позовній заяві не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.525, 526, 527 ЦК України, ст.4-3, 4-5, 25, 28, 30, 43, ст.75, ст. 82, 83, 84,  115, 116  ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

Суддя                                             Тісецький С.С.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  01.06.07