ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.
Справа №  11/756/06

м. Миколаїв

за позовом:
Прокурора Арбузинського району

(55300, Миколаївська обл..,
смт.Арбузинка, пров.Каштановий, 15)

в інтересах держави в особі
Арбузинської районної державної адміністрації

(55300, Миколаївська обл..,
смт.Арбузинка, пл.Центральна, 18)

до відповідача:
СПД-фізичної особи ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

Суддя Василяка
К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача:

від відповідача:

в засіданні приймає участь
представник прокуратури  Давиденко А.В.

СУТЬ СПОРУ:
стягнення незаконно отриманої дотації у сумі 3000,0 грн.

Відповідач відзив на позов не надав.

У судові засідання ні відповідач,
ні його представник не з'являлись не дивлячись на те, що відповідач був
належним чином повідомлений про дати розгляду справи.

На підставі ст. 75 ГПУ України, суд
вважає можливим розглянути справу в його відсутність.

Заслухавши
представника позивача, думку прокурора, вивчивши матеріали  справи,
суд -

в с т а н о в
и в:

Відповідно до Закону України „Про
державний бюджет на 2006рік” за бюджетною програмою „Фінансова підтримка виробництва
продукції тваринництва та рослинництва”, на виконання постанови КМУ „Про
затвердження Порядку використання у 2006 році коштів державного бюджету, що
виділяються на фінансову підтримку виробництва продукції рослинництва шляхом
дотування „ № 239 від 02.03.2006р. (надалі Порядок),  Арбузинською райдержадміністрацією було
створено районну комісію з питань дотування посівів озимих та ярових культур.

Як вбачається з протоколу НОМЕР_1
від 5 квітня 2006 року засідання комісії по визначенню сільськогосподарських
товаровиробників, які мають право на фінансову підтримку виробництва продукції
рослинництва шляхом дотування на гектар посівів озимих культур, комісією було
прийнято рішення про виплату грошової компенсації сільськогосподарським
товаровиробникам в сумі 100 грн. на гектар посівів озимих культур, в тому числі
і СДП -фізична особа ОСОБА_1 в сумі 3000 грн. які були отримані останнім згідно
платіжного доручення НОМЕР_2 від 05.04.2006р.

Оскільки відповідач не є
сільськогосподарським підприємством, а постановою КМУ № 239 передбачено надання
дотацій тільки сільськогосподарським підприємствам, позивач вважає, що
відповідач незаконно отримав з державного бюджету названу суму грошових коштів,
яку просить стягнути з нього на користь Арбузинської районної державної
адміністрації.

Як на обґрунтування своїх доводів
позивач посилається на лист від 04.04.2006р. за № 37-13-1-15/5149 за підписом
заступника міністра аграрної політики в якому зазначено, що до реєстрів на
отримання дотацій включаються лише юридичні особи, їхні відокремлені
підрозділи, які здійснюють сільськогосподарську діяльність, незалежно від
підпорядкування, форм власності господарювання. Як категорія вони включають у
себе радгоспи, інші державні підприємства, господарські товариства,
кооперативи, приватні, підсобні сільськогосподарські підприємства та фермерські
господарства.

Як зазначено в названому листі це
визначення взято з наказу Держкомстату України від 02.08.2005р. № 255 „Про
затвердження методики проведення розрахунків виробництва і рослинництва в усіх
категоріях господарств”.

Приймаючи рішення по справі судом
взято до уваги наступне.

Визначення поняття підприємство
дано в п.1 ст. 62 ГК України.

Це самостійний  об'єкт господарювання, створений компетентним
органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими
суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного
здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної та іншої господарської
діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Пунктом 4 названої статті
передбачено, що підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно,
самостійний баланс, рахунки в установах банку, печатку із своїм найменуванням
та ідентифікаційним кодом.

Як записано в ст. 1 Закону України
„Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років” №
2238 від 18.01.2001р. сільськогосподарське підприємство (включаючи селянське
(фермерське), рибальське та рибницьке господарства) -юридична особа, основним
видом діяльності якої є вирощування та переробка сільськогосподарської
продукції, виручка від реалізації якої становить не менше 50 відсотків
загальної суми виручки.

Названою постановою також
зазначено, що сільське господарство (сільськогосподарське виробництво) -вид
господарської діяльності з виробництва продукції, яка пов'язана з біологічними
процесами її вирощування, призначеної для споживання в сирому і переробленому
вигляді та для використання на нехарчові цілі.

Сільськогосподарський
товаровиробник це фізична або юридична особа, яка займається виробництвом
сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої
сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З огляду на викладене слідує, що
законодавець не ставить визначення поняття сільгоспвиробника в залежність від
його організаційної форми.

Відповідач є суб'єктом  підприємницької діяльності -фізичною особою
приватним підприємцем та займається виробництвом сільгосппродукції, що не
оспорюється ні заявником ні прокурором.

Отже,  на відповідача поширюється чинність норм
законодавства, що регулює правовідносини які виникають в сфері господарської
діяльності.

Як зазначено в ч.1  статті 128 Господарського кодексу України
громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним
підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без
статусу юридичної особи.

Частина 5 названої  статті говорить, що громадянин здійснює свою
діяльність на засадах свободи підприємництва.

Частиною 1 статті 45 цього кодексу
передбачено, що підприємництво в Україні здійснюється в будь яких
організаційних формах, передбачених законом, на вибір підприємця.

Отже, організаційна форма не
повинна впливати на вибрану відповідачем підприємницьку діяльність -виробництво
сільгосппродукції.

Статтю 27 Закону України „Про
державний бюджет на 2006рік передбачено, що порядки використання коштів
державного бюджету за бюджетними програмами визначаються Кабінетом Міністрів
України.

У порядках використання коштів за
бюджетними програмами, за якими державна підтримка суб'єктам господарювання надається
на покриття поточних витрат, що не забезпечені власними доходами, необхідно
передбачити механізм залежності обсягів такої підтримки від фактичних обсягів
валових доходів цих суб'єктів господарювання за відповідними видами діяльності.

При цьому обсяги такої підтримки
ставились в залежність від фактичних обсягів валових доходів цих суб'єктів
господарювання за відповідними видами діяльності, а не від їх організаційної
форми.

Виробником сільгосппродукції є
особа (юридична, фізична), що займається вирощуванням та переробкою власно
виробленої продукції.

На виконання названого закону КМУ
було прийнято постанову „Про затвердження Порядку використання у 2006 році
коштів державного бюджету, що виділяються на фінансову підтримку виробництва
продукції рослинництва шляхом дотування „ № 239 від 02.03.2006р.

Пунктом 1 Порядку використання у
2006 році коштів державного бюджету, що виділяються на фінансову підтримку
виробництва продукції рослинництва шляхом дотування   визначено механізм спрямування частини
коштів передбачених у Законі України „Про державний бюджет України на 2006 рік”
за бюджетною програмою „Фінансова підтримка виробництва продукції тваринництва
та рослинництва, шляхом дотування одиниці виробленої продукції тваринництва та
на гектар посівів в рослинництві”, що виділяються на фінансову підтримку
виробництва продукції.

Самим  Порядком передбачено, що для визначення
переліку сільськогосподарських підприємств, що мають право на дотацію,
управління агропромислового розвитку районних держадміністрацій утворюють
комісії, в склад яких, окрім посадових осіб державних служб повинні бути
включені представники ради сільськогосподарських товаровиробників, голови
районної асоціації фермерів або представника Асоціації фермерів та приватних
землевласників України.

Тобто, сам склад комісії свідчить
про те, що до неї залучаються усі представники сільгоспвиробників  і які були наділені  правом вирішувати перелік осіб, що мають
право на дотацію.

При цьому, названий Порядок не
містить посилань що до визначення кола осіб, які мають право на дотацію на  Закон України „Про стимулювання розвитку
сільського господарства на період 2001-2004 років” № 2238 від 18.01.2001р.

Слід зазначити, що дія названого
закону розповсюджувалась на період реформування сільського господарства протягом
2001-2004 років.

Як зазначено в п. 4 Порядку заявку
на отримання дотації мають право подавати до комісії, всі сільськогосподарські
підприємства незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, що
засіяли озимі і ярі культури та вирощують названі сільгоспкультури.

Отже,  поняття сільськогосподарські підприємства в
даному випадку є узагальнюючим і до нього, слід включити і фізичних осіб
-приватних підприємців, що займаються виробництвом сільгосппродукції
рослинництва.

Дотація направлялась на підтримку
виробництва сільгосппродукції її виробникам незалежно від форми власності
підприємства.

Стаття 48 ГК України передбачає
державну підтримку підприємництва шляхом надання допомоги.

Тобто, відповідач мав право на
отримання дотації.

Окрім сказаного протокол засідання комісії по визначенню
сільськогосподарських товаровиробників, які мають право на фінансову підтримку
виробництва продукції рослинництва шляхом дотування на гектар посівів озимих
культур за НОМЕР_1 від 5 квітня 2006 року, ніким не оспорювався  і на час розгляду справи є чинним.                     Керуючись ст.ст.
44,49,82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного
подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.

Суддя
К.Л.Василяка

02.04.2007р.