СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

19 червня 2007 року

Справа № 2-13/2089.1-2007

Севастопольський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Щепанської
О.А.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився

відповідача:
Олейник І.І., дов. від 07.08.2006

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Жукова А.І.) від 26.04.2007 у справі № 2-13/2089.1-2007

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до товариства
з обмеженою відповідальністю "Дитячий санаторій "Приморський"
(вул. Дувановська, 6, м.Євпаторія, 97416)

про визнання угоди дійсною та
спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 22.08.06 (суддя Луцяк М.І.) у справі №
2-20/13010-2006 позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю "Дитячий санаторій "Приморський" задоволено.

Визнано дійсним договір оренди
нежилих приміщень від 01.06.2000, укладений між суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Дитячий
санаторій "Приморський", предметом якого є передача в оренду
нежитлового приміщення, площею 80,4 кв.м. і упорядженого майданчика, площею 362,00
кв.м., що розташовані АДРЕСА_2

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дитячий санаторій "Приморський"  зобов'язано не чинити перешкод  позивачу в здійсненні ним свого права оренди
вказаного нежитлового приміщення.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 26.09.2006
апеляційну скаргу товариства  з
обмеженою відповідальністю "Дитячий санаторій "Приморський"
задоволено частково, рішення господарського суду Автономної Республіки
Крим  від 22.08.2006 скасовано, у  задоволенні позовних вимог суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Вищого господарського
суду України від 14.12.2006  постанова
Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.09.2006  та рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.08.2006 скасовані.
Справу передано на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки
Крим ( арк.с. 95-99).

У господарському суді справі
привласнено новий № 2-13/2089.1-2007.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.04.2007 у справі № 2-13/2089.1-2007,
відповідно до пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України,
позов суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий
санаторій "Приморський" про визнання договору дійсним та спонукання
до виконання певних дій  залишено  без розгляду.

Не погодившись з цим  судовим актом, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу суду від 26.04.2007, справу  направити
до господарського суду АР Крим
для  розгляду по суті.

Заявник  апеляційної скарги вважає, що ухвала прийнята
судом з порушенням вимог процесуального закону, оскільки  господарський суд  не вимагав від позивача  надання необхідних для розгляду справи
документів  та не  обґрунтовував чим  неявка позивача перешкоджала вирішенню цього
спору по суті .

Також  заявник
апеляційної скарги  вказує на те,
що  судом в порушення статті 58
Господарського процесуального кодексу
України не  були  об'єднані
в одно провадження  ця справа
і  справа № 2-13/12589-2006 за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий санаторій
"Приморський" до суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1, предметом якого було визнання
спірного договору  від 01.06.2000 недійсним,
що в силу статті 20 Господарського процесуального кодексу України, є підставою
для відводу судді від розгляду спору між тими ж сторонами  про визнання
договору дійсним.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового засідання сторона була повідомлена належним
чином, причини неявки суду апеляційної інстанції не відомі.

Враховуючи те, що  неявка позивача не перешкоджає вирішенню
питання правильного застосування судом першої інстанції  п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального
кодексу України, судова колегія визнала можливим розглянути справу за  його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги,  заслухавши пояснення
представника відповідача, проаналізувавши правильність застосування господарським
судом  першої інстанцій норм
процесуального права,  судова колегія
вважає, що  ухвала суду підлягає  залишенню
без змін з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи,
господарським судом Автономної Республіки Крим ухвалою від 30.01.2007 порушено
провадження у даній справі,
розгляд  якої  призначено на 21.02.2007.  Явка представників сторін у судове засідання
була визнана обов'язковою, позивач і відповідач зобов'язані надати суду  пояснення стосовно предмету спору ( арк.с.
101-102).

Ухвалою господарського суду АР Крим
від 26.02.2007 розгляд справи було відкладено  на 26.03.2007 у зв'язку з неявкою
представників сторін в перше судове засідання. (арк.с. 104).

Ухвалою господарського суду АР Крим
від 26.03.2007 розгляд справи
відкладався  на   26.04.2007 (арк.с. 108), явка представників
сторін у судове засідання була знов
визнана обов'язковою.

Ухвалою суду від 26.04.2007, яка є
предметом апеляційного оскарження, позовні матеріали повернути заявнику на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України (арк.с.
112-113).

Господарський суд дійшов до
висновку, що  неявка представника  позивача в судові засідання  перешкоджає вирішенню спору по суті.

Судова колегія вважає, що судом  при прийнятті ухвали від 26.04.2007
обґрунтовано  були застосовані
положення  п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов
без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник
позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його
нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Тобто,  господарський суд залишає позов без розгляду,
якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився
на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1
про визнання договору  оренди  дійсним
та спонукання відповідача  не
чинити  перешкоди  в
здійсненні  останнім свого права
на оренду  приміщень, які є предметом
спірного договору, були  предметом  судового розгляду судами першої, апеляційної
і касаційної інстанцій.

В постанові Вищого господарського
суду України від 14.12.2006 (арк.с.95-99) судовою колегією  було
вказано, що судами попередніх
інстанцій при винесенні рішень по суті спору спірним правовідносинам не
було надано  юридичного аналізу.

Як слідує з цієї постанови,  при розгляді справи в апеляційній інстанції,
суд дійшов до висновку, що  всупереч
вимог процесуального права, належних доказів того, що об'єкт оренди не
знаходиться у користуванні підприємця та що йому чиняться перешкоди у
користуванні об'єктом оренди, позивачем
до суду надано не було, а отже, не доведено підставності  позовних вимог.  Однак,
в касаційній інстанції заявник проти цих обставин заперечував.

Враховуючи те, що, згідно з
вимогами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,
перегляд судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі
встановлених  фактичних обставин  справи та перевіряється  застосування попередніми інстанціями  норм матеріального і процесуального права, у
зв'язку з чим  касаційна інстанція  не має права
встановлювати  або вважати
доведеними  обставини,  що не були встановлені  в
рішенні суду чи відхилені ним або вирішувати питання про  достовірність
того чи іншого доказу, додатково збирати нові докази та інші, Вищий
господарський  суд України  вказав
на  факт порушення судовими
інстанціями  норм процесуального права в
частині  питань, які стосуються оцінки
доказів, а також на необхідність при новому розгляді  справи
з'ясувати обставини, на які посилався позивач в касаційній інстанції.

Саме для з'ясування всіх
вищевказаних питань, які мали суттєве значення для  розгляду спору  по суті, суд першої інстанції визнавав явку
позивача  в судове засідання
обов'язковою, однак,  вказівка суду  позивачем виконана не була, що перешкоджало  повному і всебічному з'ясуванню усіх
фактичних обставин справи.

Суб'єкт підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 або його представник  в судові засідання, які відбувались
26.03.2007 і  26.04.2007 (арк.с. 104,108)
не  з'явились, ніяких клопотань  про відкладення розгляду справи або
документів, які б обґрунтовували поважність причини  неявки
даної сторони до  суду першої
інстанції,  надано не було.

Таким чином, суд правомірно
прийняв  ухвалу від 26.04.2007 про
залишення позову без розгляду, яка відповідає вимогам чинного процесуального
законодавства, тому підстави для її скасування відсутні.

При цьому, судова колегія критично
оцінює посилання заявника апеляційної скарги на
порушення  судом першої інстанції
статей 20 і  58 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Господарського
процесуального кодексу України  в одній
позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.

Суддя має право об'єднати кілька
однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в
одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

Тобто, ця  норма
закону  передбачає право суду, а
не встановлює   його обов'язок .

Згідно з приписами статті 20
Господарського процесуального кодексу України,
відвід судді  можуть  заявити
сторони , які беруть  участь  в судовому процесі,  якщо про підставу відводу  вони дізналися  до початку вирішення  спору,
однак про існування спору у справі № 2-13/2089.1-2007 позивачу було
відомо  паралельно з розглядом  цього спору про визнання  спірного договору дійсним. Однак    позивач правом заявлення відводу судді під
час знаходження в його провадженні
справи  № 2-20/13010-2006  не скористався.

Таким чином, посилання  заявника апеляційної скарги  на порушення статті 20 Господарського
процесуального кодексу  України є
безпідставним.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт
1), 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.04.2007 у справі № 2-13/2089.1-2007 залишити
без змін.

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Головуючий суддя
В.В.Сотула

Судді
О.А. Щепанська

Ю.М. Гоголь