ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.02.2007  року                                                                           Справа № 2/403

головуючого:                                        Бойченка К.І.

суддів          Єжової С.С.

Медуниці О.Є.

секретар

судового засідання:                                Наумов Б.Є.

за участю представників:

від  позивача:                                         -Волочан А.І., головний механік,

дов. №186 від 01.01.07;

-Шурай Т.В., юрисконсульт

за дов. №305 від 01.01.07;

від відповідача:                                          -Шаповалов А.В., юрисконсульт

за дов. №12/2 АГС  від 12.02.07;

від третіх осіб:                                        -повноважні представники не прибули;

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну скаргу                    Державного підприємства “Придніпровська

залізниця”, м. Дніпропетровськ;

на рішення

господарського суду                                     Луганської області

від                                                                  19.12.06

по справі                                                         №2/403 (колегія: головуючий суддя –Седляр О.О.,

суддя –Яресько Б.В., суддя –Пономаренко Є.Ю.)

за позовом:                                                           Державного підприємства “Придніпровська

залізниця”, м. Дніпропетровськ;

до відповідача:                                                Фірми “АВК”,

м. Первомайськ Луганської області;

треті особи на стороні

відповідача, що не

заявляють самостійних

вимог на предмет спору:                                    1.Державне підприємство матеріально-

технічного забезпечення залізничного

транспорту України “Укрзалізничпостач”, м. Київ;

2.Закрите акціонерне товариство “АТЕК”, м. Київ

про                                                                   стягнення 149166 грн. 67 коп.

В С Т А Н О В И В:

Із поданих відповідачем за листом №45/02 від 12.02.07 матеріалів, в тому числі: Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №332732 від 12.02.98; довідки відділу статистики у м. Первомайську Головного управління статистики у Луганській області №132 від 13.10.06; Статуту, затвердженого загальними зборами засновників за протоколом №10 від 03.10.06 та зареєстрованого державним реєстратором 12.02.98 за №0000122, вбачається, що назвою відповідача у даній справі є –Фірма “АВК”,         м. Первомайськ Луганської області, яку і слід вважати належною.

У серпні 2006 року Державне підприємство “Придніпровська залізниця”,                            м. Дніпропетровськ (далі за текстом –ДП “Придніпровська залізниця”, позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою №НЮ –05/151 від 09.08.06 про стягнення з Фірми “АВК” (далі за текстом –відповідач), штрафу у сумі 149166 грн. 67 коп. за поставку неякісної продукції.

Рішенням господарського суду Луганської області від 19.12.06 по справі №2/403 у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю позовних вимог, судові витрати за позовом покладені на позивача.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 19.12.06 у даній справі, позивач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №НЮ-23/1 від 12.01.07, у якій просить згадане рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач проти апеляційної скарги позивача заперечив за доводами, викладеними у відзиві від 08.02.07 №42/02 та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Треті особи відзивів на апеляційну скаргу позивача до Луганського апеляційного господарського суду не подали та їх повноважні представники у судове засідання не прибули, хоча усі сторони та учасники про час та місце розгляду справи №2/403 та апеляційної скарги позивача були повідомлені апеляційною інстанцією належним чином, про що свідчать матеріали даної справи.

Згідно зі ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 22.01.07 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ, №НЮ-23/1 від 12.01.07 на рішення господарського суду Луганської області від 19.12.06 по справі №2/403 була призначена судова колегія у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя –Єжова С.С., суддя –Медуниця О.Є.

Згідно з ч. 2 ст. 99  Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В обґрунтування позовних вимог ДП “Придніпровська залізниця” у позові посилається на те, що:

-згідно з договором доручення №ЦХП-06-04905-08 від 16 вересня 2005 року, укладеним між Державним підприємством “Придніпровська залізниця” (надалі - Залізниця) і Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач" (надалі -„Укрзалізничпостач"), „Укрзалізничпостач" взяло на себе зобов'язання від імені та за кошти Залізниці укласти договір на придбання одноківшевого екскаватора АТЕК-881 у кількості 1-ї одиниці виробництва ЗАТ „АТЕК" вартістю 895000 грн. 00 коп. з врахуванням ПДВ-20% для потреб Криворізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління (надалі -Вантажоодержувач), розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ленінського комсомолу, 5а;

-22 вересня 2005 року „Укрзалізничпостач" від осіб та в інтересах залізниць України згідно Договорів доручень, в тому числі Договору доручення №ЦХП-06-04905-08 від 16.09.05, уклало додаткову угоду №1 до договору поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08 липня 2005 року, укладеного між „Укрзалізничпостач" та Колективним підприємством фірма „АВК (надалі-Відповідач);

-на виконання умов зазначеної додаткової угоди, договору поставки та відповідно до специфікації №2 до договору, Відповідач поставив 1 екскаватор одноківшевий марки АТЕК-881 вартістю 895000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ-20%, згідно з рознарядкою „Укрзалізничпостач" від 22.09.05 №ЦХП-2309, Вантажоодержувачу - Криворізькому будівельно-монтажному експлуатаційному управлінню Державного підприємства “Придніпровська залізниця”;

-згідно з актом приймання-передачі від 03 жовтня 2005 року Відповідач поставив, а Залізниця силами Вантажоодержувача прийняла один екскаватор АТЕК-881 2005 року випуску, заводський номер 2577, двигун №028713 загальною вартістю 895000 грн. 00 коп. з врахуванням ПДВ-20% - 149166 грн. 67 коп. При прийманні-передачі екскаватору претензій відносно якості, комплектності та наявної технічної документації Вантажоодержувач не мав;

-розрахунки по договору доручення проводилися відповідно до наказів Укрзалізниці №251-Ц від 03.07.00 „Про порядок економічних відносин на залізничному транспорті України";

-гарантійний термін на продукцію (екскаватор) відповідно до п. 2.2 договору поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05 складає 12 місяців з дня введення в експлуатацію або 1500 мотогодин (по першій події) з дати введення екскаватора в експлуатацію, але не більше 18 місяців з моменту постачання;

-17 листопада 2005 року  екскаватор АТЕК-881 був введений в експлуатацію. На протязі гарантійного терміну, 09 березня 2006 року, при русі екскаватора по автошляху сталася зупинка екскаватора через вихід з ладу гідромотора приводу заднього мосту;

-17.03.06 на адресу Відповідача була направлена телеграма №76 про виклик на 21.03.06 року представника для усунення недоліків. Відповідач у встановлений термін не з’явився, відповіді на телеграму не надав і не вчинив будь-яких дій для виконання п. 2.7 договору поставки;

-оскільки відповідно до телеграми Відповідач не з'явився, 21.03.06 була комісійно здійснена перевірка за участю компетентного представника громадськості, за результатами якої  був складений рекламаційний акт №1;

-в порушення умов договору Відповідачем був поставлений неякісний товар -екскаватор, який вийшов з ладу в період гарантійного терміну.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно не погодився з доводами позивача і зазначає наступне.

Договір поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог, укладений безпосередньо між Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України “Укрзалізничпостач” (ДП “Укрзалізничпостач”), м. Київ, як “Замовником”, з одного боку, та відповідачем у даній справі –Фірмою “АВК”, м. Первомайськ Луганської області, як “Постачальником”, з іншого боку.

Таким чином, за цим договором поставки “Замовником” є ДП “Укрзалізничпостач”, а не ДП “Придніпровська залізниця”, а тому саме - ДП “Укрзалізничпостач” як сторона за договором має права та обов’язки.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За правилами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору.

Сторони за договором поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05 у п. 1.1 розділу 1 “Предмет договору” визначили, що “Замовник” зобов’язується замовити, прийняти, силами “Вантажоодержувача”, який буде вказаний в рознарядці “Замовника” згідно договору-доручення, та оплатити продукцію, а “Постачальник” зобов’язується поставити та передати у власність її в асортименті та кількості відповідно до Специфікації до даного договору, що є невід’ємною його частиною.

Відповідно до п. 2.7 договору поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05, якщо на протязі гарантійного терміну експлуатації, зазначеного в п. 2.2, будуть виявлені дефекти продукції або якість продукції не буде відповідати умовам договору, відповідач за свій рахунок зобов’язується усунути виявлені дефекти в 20-денний термін з моменту отримання повідомлення,  з автоматичним продовженням терміну гарантії на цей період, або повернути кошти.

Відповідно до п. 8.4 вищевказаного договору поставки при постачанні неякісної продукції або виходу її з ладу в гарантійні строки, відповідач замінює цю продукцію на якісну та сплачує штраф 20% від суми поставленої неякісної продукції.

Умовами п. 6.3 договору поставки №ЦХП-06-03105-01 від 08.07.05 сторони за ним передбачили, що приймання продукції по кількості і якості проводиться “Вантажоодержувачем” відповідно до Інструкції №П-6 від 15.06.65 “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості” та Інструкції №П7 від 25.04.66 “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості”, затверджених Держарбітражем з наступними змінами та доповненнями (далі за текстом –Інструкції П-6, П-7).

Пунктом 9 Інструкції П-7 визначено, що акт про скриті недоліки продукції повинен бути складений протягом п’яти днів за виявленням недоліків.

Якщо для участі у складанні акта викликається представник виробника (відправника), то до встановленого 5-ти денного строку додається час, необхідний для його приїзду.

Рекламаційний акт №1 від 21.03.06, про який зазначив у позові позивач, складений без дотримання вимог п. 9 Інструкції П-7, а саме: як вказано у цьому рекламаційному акті №1, дефект виявлений 09.03.06, повідомлення про виклик представника відповідача вислано після спливу 5-ти денного строку з дня виявлення дефекту –лише 17.03.06, а сам рекламаційний акт №1 –лише 21.03.06, що не може братись до уваги як належний доказ.

Крім того, матеріалами справи не спростовується експертний висновок фахівців Закритого акціонерного товариства “АТЕК”, м. Київ (третьої особи у справі, а.с. 109), стосовно того, що гідромотор приводу заднього мосту екскаватора одноківшевого АТЕК-881 заводський номер 2577 вийшов з ладу через недотримання умов транспортування та експлуатації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Державним підприємством “Придніпровська залізниця” безпідставно заявлено позов та, крім того, доводи щодо неякісності продукції, які викладені у позові, є недоведеними, а тому позов до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що господарським судом Луганської області по даній справі прийнято рішення від 19.12.06, яке відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування цього рішення.

За таких обставин, рішення господарського суду Луганської області від 19.12.06 у справі №2/403 залишається без змін, а апеляційна скарга позивача №НЮ-23/1 від 12.01.07 –без задоволення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у розмірі 745 грн. 84 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покладаються на заявника скарги -  позивача – Державне підприємство “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ.

У судовому засіданні за згодою присутніх оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства “Придніпровська залізниця”,                     м. Дніпропетровськ, №НЮ-23/1 від 12.01.07 на рішення господарського суду Луганської області від 19.12.06 у справі №2/403 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 19.12.06 по справі №2/403 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті державного мита у розмірі 745 грн. 84 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покласти на заявника скарги (позивача у справі) –Державне підприємство “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                             К.І. Бойченко

Суддя                                                                                С.С. Єжова

Суддя                                                                                О.Є. Медуниця