КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30.01.2007
№ 24/616

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:          Ракітін С.П.,

від
відповідача:         ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
14.11.2006

у справі № 24/616

за позовом                               Товариства з
обмеженою відповідальністю "Технобуд"

до                                                   Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про
розірвання договору та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від
14.11.2006 у справі №24/616 позов задоволено. Розірвано договір від 01.01.2005,
укладений між ТОВ “Технобуд” та СПД-ФО ОСОБА_1 Визнано за ТОВ “Технобуд” право
власності на нежитлові приміщення загальною площею 180 кв. м за адресою: АДРЕСА_1
літ. “А”. Стягнуто з відповідача на користь відповідача 3259,32 грн. державного
мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою
до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати
рішення частково, а саме в частині розірвання договору від 01.01.2005 рішення
залишити без змін, в іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

Позивач
надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення відповідає
чинному законодавству та обставинам справи, тому підстави для його скасування
відсутні.

Апеляційний
господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну
скаргу, дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення
представників сторін, встановив наступне:

01.01.2005
між сторонами по справі укладено договір про співробітництво, згідно якого
сторони здійснюють спільну діяльність в області маркетингу, комерційних
операцій, агентських та інших послуг, фінансування сумісних проектів та
програм.

Згідно
п. 1.2 договору відносини між сторонами здійснюються як у формі надання різного
роду консультативних і інших взаємних послуг на беззворотній основі, так і в
формі виконання сторонами в інтересах один одного оплачуваної діяльності у
вигляді послуг, робіт.

Згідно
рішень Київської міської радиІНФОРМАЦІЯ_1 “Про передачу в тимчасове
користування на умовах оренди нежилих приміщень, продовження термінів дії
договорів оренди нежилих приміщень, надання дозволів на встановлення пільгових
ставок оплати та про зміни орендних ставок” відповідачу було надано в тимчасове
користування на умовах оренди нежилі приміщення загальною площею 180 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, літ. “А”.

30.08.2005
між відповідачем та Головним управлінням комунальної власності м. Києва
укладено договірНОМЕР_1 купівлі-продажу нежилих приміщень, відповідно до якого
Головне управління комунальної власності м. Києва продало, а відповідач купив
нежилі приміщення загальною площею 180 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, літ. “А”.

В той
же день, 30.08.2005 між відповідачем і продавцем був складений акт
приймання-передачі зазначених приміщень.

Зазначений
договірНОМЕР_1 купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.08.2005 посвідчений
нотаріально та проведена його державна реєстрація в Київському міському бюро
технічної інвентаризації, про що видано реєстраційне посвідчення НОМЕР_2.

Відповідно
до умов п. 2 договору купівлі-продажу нежилих приміщеньНОМЕР_1 від 30.08.2005
відповідач зобов'язаний сплатити у безготівковому порядку 325 932,00 грн.
протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору. Термін сплати може
бути продовжений ще на 30 календарних днів за умови сплати покупцем не менше 50
відсотків від ціни продажу у повному обсязі за перші 30 календарних днів, тобто
до 30.09.2005 та 30.10.2005.

Відповідач
15.09.2005 платіжним дорученням НОМЕР_3 оплатив на рахунок Головного управління
комунальної власності м. Києва 190 127,00 грн. як оплату 50 % від суми купівлі
нежитлового приміщення, та 20.10.2005 платіжним дорученням НОМЕР_4 здійснив
остаточний розрахунок, сплативши на рахунок продавця 135 905,00 грн.

Судом
першої інстанції встановлено, що 14.09.2005 позивач платіжним дорученням
НОМЕР_5  перерахував на рахунок
відповідача 190 000,00 грн., а 18.10.2005 платіжним дорученням НОМЕР_6 - ще 136
200,00 грн. При цьому, суд першої інстанції зробив висновок, що зазначені кошти
були перераховані згідно договору про співробітництво НОМЕР_7 для придбання
нежитлового приміщення площею 180 кв.м. в АДРЕСА_1.

Такий
висновок суду першої інстанції є помилковим, що підтверджується виписками із
особового рахунку ТОВ “Технобуд”, згідно яких призначенням платежу зазначених
коштів є зворотна фінансова допомога за договоромНОМЕР_25.

Відповідно
до п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від
21.01.2004 № 22, реквізит “Призначення платежу” платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи,
на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту
інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення “Призначення
платежу”. Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам,
викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Отже,
позивач надав саме зворотну фінансову допомогу, а не внесок у спільну
діяльність, як вказано у рішенні суду першої інстанції.

Стосовно
листа позивача від 09.08.2006, адресованого Філії залізничного відділення
Промінвестбанку м. Києва, в якому позивач просив рахувати призначення платежу в
ряді платіжних доручень, зокрема, НОМЕР_8 на суму 3000,00 грн.,НОМЕР_9 на суму
1000,00 грн., НОМЕР_10 на суму 1000,00 грн.,НОМЕР_11 на суму 1000,00 грн.,
НОМЕР_12 на суму 1000,00 грн., НОМЕР_13 на суму 1000,00 грн.,НОМЕР_14 на суму
1000,00 грн.,НОМЕР_15 на суму 1000,00 грн.,НОМЕР_16 на суму 1000,00
грн.,НОМЕР_17 на суму 500,00 грн.,НОМЕР_18 на суму 500,00 грн.,НОМЕР_19 на суму
2000,00 грн.,НОМЕР_20 на суму 2100,00 грн.,НОМЕР_21 на суму 1100,00 грн.,
НОМЕР_22 на суму 3000,00 грн.,НОМЕР_23 на суму 5100,00 грн., НОМЕР_5від
14.09.2005 на суму 190 000,00 грн., НОМЕР_6 від 18.10.2005 на суму 136 200,00
грн. та інш., “згідно договору про співробітництво НОМЕР_7 для придбання
нежилого приміщення, площею 180 кв.м. в АДРЕСА_1, та листа цього ж банку від
10.08.2006, необхідно зазначити, що дані листи не можуть бути доказом
перерахування коштів на виконання договору про співробітництво, оскільки такі
листи направлені майже через рік після укладення відповідачем договору
купівлі-продажу та сплати коштів за цим договором.

Крім
цього, відповідно до п. 1.3 договору від 01.01.2005 кожний вид спільної
діяльності сторін здійснюється за окремими угодами між ними, які реалізують ці
види діяльності і є невід'ємними додатками до цього договору.

Відповідно
до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до
актів цивільного законодавства.

Згідно
ст.. 1131 ЦК України договір про спільну діяльність укладається у письмовій
формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних
дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для
спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у
результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Таким
чином, згідно положень до п. 1.3 договору від 01.01.2005 для придбання спірного
приміщення в межах спільної діяльності сторони повинні були укласти додаткову
угоду до договору про співробітництво.

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак,
доказів укладення між сторонами додаткової угоди, до договору про
співробітництво, позивачем не надано.

Заперечення
позивача стосовно застосування п. 1.3 договору від 01.01.2005 у зв'язку з тим,
що ст. 174 ГК України, крім договірних зобов'язань, встановлює такі самостійні
підстави виникнення господарського зобов'язання, як дії суб'єктів та події, з
якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання, в
даному випадку, як вважає позивач, утворення спільної часткової власності, не
може бути прийнято до уваги судом апеляційної інстанції, так як перерахування
коштів позивачем, як дія вчинена на виникнення господарських зобов'язань, може
свідчити про укладення чи виконання іншого окремого договору, а не про
виконання договору про співробітництво.

Оскільки
судом першої інстанції задоволено вимоги позивача про розірвання договору про
співробітництво від 01.01.2005, відповідач під час розгляду в суді першої
інстанції проти таких вимог не заперечував та в апеляційній скарзі їх не
оскаржує, апеляційний господарський суд вважає, що підстави для скасування чи
зміни рішення в частині розірвання договору від 01.01.2005 відсутні.

Стосовно
позовних вимог про визнання за позивачем права власності на нежитлові
приміщення загальною площею 180 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 літ. “А” необхідно
зазначити, що такі вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому не
можуть бути задоволеними.

За
таких обставин, апеляційна скарга Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду
міста Києва від 14.11.2006 у справі № 24/616 - скасуванню в частині задоволення
позовних вимог про визнання права власності на майно.

Відповідно
до викладеного, керуючись ст. 49, ст. 101, п. 2 ст. 103, п. 3, п. 4 ч. 1 ст.
104, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду міста
Києва від 14.11.2006 у справі № 24/616 скасувати частково. Відмовити в позові в
частині визнання за ТОВ “Технобуд” права власності на нежитлові приміщення
загальною площею 180 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 літ. “А”. В іншій частині рішення
залишити без змін.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю “Технобуд” (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 59-6; р/р
0346 в філії Залізничне від. ПІБ у м. Києві, МФО 322153, ), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку,
виявленого державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду,
на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_2; ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_24) 1629,66 грн.
відшкодування витрат по сплаті держмита за подання апеляційної скарги.

4.          Видати наказ. Видачу наказу доручити
Господарському суду міста Києва.

5.          Матеріали справи № 24/616 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді