ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   РІВНЕНСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"30" березня 2007 р.                                                                                Справа №  7/71

За позовом заступника прокурора м.Рівне в інтересах держави в особі Рівненського міського центру зайнятості

до відповідача військової частини Д-0080

до відповідача Головного управління МНС України в Рівненській області

про стягнення 548,76 грн.

Суддя Маціщук А.В.

при секретареві Сергатюк О.С.

За участю представників сторін :

від поз.- нач.юр.від-лу Рожко О.Б./пост.дор.№ 09-02 від 02.01.07 р./

від відп.- нач.сектору Мітчук О.Я./пост.дор.№ 1478/13-02 від 30.03.07 р./

Прокурор у позовній заяві просить стягнути з відповідача військової частини Д-0080 витрати на оплату перепідготовки Савчук О.М.- 234,34 грн. вартості навчання та 314,42 грн. виплат на матеріальну допомогу.

Головне управління МНС України в Рівненській області 23.02.07 р. подало суду наказ МНС України від 15.07.05 р. № 83 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у структурних підрозділах МНС України»і повідомило про розформування військової частини Д-0080. З наданого суду наказу МНС України від 15.07.05 р. № 83 «Про здійснення організаційно-штат-них заходів у структурних підрозділах МНС України»вбачається, що правонаступником військової частини Д0080 є Головне управління МНС України в Рівненській області. Поскільки згоди прокурора і позивача на заміну відповідача іншою особою не було, суд ухвалою від 27.02.07 р. залучив Головне управління МНС України в Рівненській області до участі у справі як другого відповідача.

Головне управління МНС України в Рівненській області позовні вимоги не визнає. Посилаючись на норми ст.46 Конституції України, ст.24 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст.7,16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»та п.6 Положення про порядок надання Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття послуг з професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, вважає, що виплата матеріальної допомоги та оплата професійної підготовки або перепідготовки, підвищення кваліфікації та профорієнтації безробітного здійснюється за рахунок коштів Фонду/позивача, джерелом формування яких є страхові внески, які сплачують страхувальники, в т.ч. –військові частини і Головне управління МНС України в Рівненській області. Стверджує також, що відповідач не може нести відповідальності за те, що гр.Савчук О.М. не мала можливості підвищити свою кваліфікацію/перекваліфікуватись/одержати суміжну професію за місцем роботи, поскільки проведення професійної підготовки працівників управлінь та підрозділів МНС України покла-дається на Міністерство надзвичайних ситуацій України, а не Головне управління чи військова частина. Вважає також, що центр зайнятості не мав підстав направляти на курси підвищення кваліфікації гр.Савчук О.М., яка мала вищу освіту та трьохрічний стаж практичної роботи на посаді провідного бухгалтера. Вважає, що центр зайнятості неналежним чином надавав гр.Савчук О.М. послуги з працевлаштування.

Вивчивши матеріали справи і заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив слідуюче. Савчук О.М. з 03.12.02 р. по 15.09.05 р. працювала на посаді

бухгалтерра/провідного бухгалтера у військовій частині Д-0080 і була звільнена за п.1 ст.40

КЗпП України, що підтверджено випискою з трудової книжки гр.Савчук О.М. /а.с.8, 44-46/. Наказом Рівненського міського центру зайнятості від 03.10.05 р. № НТ051003 Савчук О.М. надано статус безробітної. В судовому засіданні оглянута надана позивачем справа Савчук О.М. № 050926/3, до справи залучено виписки /а.с.62-80/. З записів у персональній картці                   № 92600003 /а.с.64/ та з трудової книжки вбачається, що на час звільнення трудовий стаж Савчук О.М. становив 2 роки 287 днів за спеціальністю „банківська справа”. Зі звіту відповідача про вивільнення працівників від 15.07.05 р. вбачається, що протягом двох років, які передували вивільненню, Савчук О.М. не мала можливості підвищити свою кваліфікацію, перекваліфікуватись/одержати суміжну професію за місцем роботи. Крім того, зі звіту відпові-дача форми № 3-ПН, наданого Рівненському міському центру зайнятості 28.09.05 р., безпосе-редньо після розформування військової частини Д-0080 і звільнення Савчук О.М., вбачається, що Головне управління МНС України в Рівненській області заявило про потребу працівника на посаду головного спеціаліста фінансово-економічного відділу за спеціальністю „економіст” /а.с.80/. Така посада могла бути запропонована вивільненій Савчук О.М. згідно зі ст.   КЗпП України, враховуючи перелік робіт, які здатен виконувати спеціаліст з фаху „банківська справа” /наданий відповідачем на арк..39-41/, однак з плану самостійного пошуку роботи Савчук О.М. вбачається, що конкурс у Головному управлінні МНС України в Рівненській області вона не пройшла /а.с.68/. За наведених обставин є необґрунтованими твердження відповідача про відсутність підстав для направлення Савчук О.М. на курси з підвищення кваліфікації.

Відповіднодо ст.201 КЗпП України працівники, особливо молодь, мають право на професійну підготовку і підвищення кваліфікації, що має бути організовано власником або уповноваженим ним органом за рахунок підприємства, установи, організації.

Відповідно до п.4 ст.26 Закону України «Про зайнятість населення» у випадку, якщо протягом двох років, які передують вивільненню, працівник не мав можливості підвищити свою кваліфікацію чи одержати суміжну професію за попереднім місцем роботи, і якщо при працевлаштуванні йому необхідно підвищити кваліфікацію або пройти професійну перепідготовку, то витрати на ці заходи провадяться за рахунок підприємства, установи чи організації, з яких вивільнено працівника.

Згідно з умовами договору № 168-07, укладеного 27.03.06 р. центром зайнятості та безробітною Савчук О.М. щодо професійного навчання, остання за її власним волевиявленням була направлена на підвищення кваліфікації до Рівненського державного аграрного коледжу за начальною програмою „Основи комп’ютерної грамотності, спеціалізація „АРМ бухгалтера” –з відповідними витратами служби зайнятості на оплату навчання у сумі 234,34 грн. та з виплатою 314,42 грн. матеріальної допомоги. Зазначені суми виплат підтверджені довідками міського центру зайнятості /а.с.5-7/. Про те, що на час направлення безробітної Савчук О.М. на підвищення кваліфікації її працевлаштування було неможливим підтверджено даними реєстру відомостей про відвідування особою ЦЗ, надання послуг та прийняті рішення /а.с.65-67/, плану самостійного пошуку роботи /а.с.68/, корінцем направлення на працевлаштування /а.с.69/ та заявою Савчук О.М. на адресу Головного управління МНС України в Рівненській області, наданій в період вирішення спору /а.с.43/.

Савчук О.М. прийнята на посаду бухгалтера в ТОВ „Захід-Ресурси” за наказом № 85 від 18.05.06 р., і для вирішення даного спору не має значення, працевлаштована Савчук О.М. за направленням центру зайнятості чи внаслідок самостійного пошуку роботи.

Згідно з ч. 3 ст.18 Закону України “Про зайнятість населення”, діяльність державної служби зайнятості фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообов’язкового соціального страхування України на випадок безробіття, передбачених на ці цілі. При цьому суд звертає увагу, що центром зайнятості були надані такі послуги як семінар з техніки пошуку роботи, консультації з працевлаштування, безробітною складались плани самостійного пошуку роботи /а.с.65-68/ і умовами договору міського центру зайнятості з Савчук О.М. щодо її професійного начання передбачено сприяння безробітною Савчук О.М. своєму працевлаштуванню шляхом самостійного пошуку можливих варіантів зайнятості під час навчання /а.с.70/.

За ч. 1 ст.7 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” передбачено, що видами забезпечення за цим Законом є: допомага по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” джерелами формування коштів фонду є: страхові внески, асигнування держбюджету, суми фінансових санкцій, прибуток, благодійні внески інші надходження. Законом України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування” від 11.01.01 р. №2213 для підприємств, установ, організацій –роботодавців, визначено розмір внесків 1,9 % від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і 0,5% для найманих працівників від суми оплати праці, які сплачуються відповідачем позивачу для формування фонду на цілі передбачені Законом України “Про зайнятість населення”.

Норми ч. 2 ст.16 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” визначають, що кошти Фонду використовуються на виплату забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону.

Нормами ч.1 ст.27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.02.00 р. № 1533, передбачено, що застрахованим особам у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості виплачується матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації відповідно до умов надання допомоги по безробіттю та в розмірах, передбачених статтями 22 і 23 цього Закону, і не підлягає зменшенню.

Нормами ч.4 ст.26 Закону України “Про зайнятість населення” передбачено відшкодування підприємствами, установами, організаціями витрат на підвищення кваліфікації і перепідготовку. До таких витрат слід віднести: оплату праці викладачів, виплати на матеріальне забезпечення навчального процесу і інші витрати, які безпосередньо пов’язані з процесом підвищення кваліфікації чи перепідготовки.

Матеріальна допомога не входить до витрат на професійну перепідготовку і має здійснюватися за рахунок Фонду соціального страхування на випадок безробіття.

Це підтверджується п.29 “Порядку надання матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки, або підвищення кваліфікації безробітного”, затверджений Наказом мінпраці та соціальної політики України від 20.11.00 р. №308, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.00 р. за № 916/5137, де зазначено, що виплата матеріальної допомоги у переод професійного навчання, оплата на проїзд до місця професійного навчання та у зворотньому напрямку, проживання здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Отже, витрати на професійну перепідготовку Савчук О.М. в сумі 234,34 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача Головного управління Міністерства з питань надзвичайних ситуацій України в Рівненській області, яке є правонаступником розформованої військової частини Д-0080 відповідно до наказу МНС України від 15.07.05 р. № 83 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у структурних підрозділах МНС України», тому відповідає за зобов’язаннями ліквідованої військової частини. Витрати, пов’язані із виплатою допомоги покладаються на Фонд загальнообов’язкового держаного соціального страхування України на випадок безробіття.

Керуючись ст.ст.94,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

Позов заступника прокурора м.Рівне задоволити частково. Стягнути з Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Рівненській області на користь Рівненського міського центру зайнятості 234,34 грн. відшкодування.

Відмовити у позові в частині стягнення 314,42 грн. відшкодування матеріальної допомоги.

Видати виконавчий лист  за заявою позивача після набрання постановою законної сили.

Суддя                                                                      А.В.Маціщук