ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

"05" червня 2007 р.                                                           Справа № 8/152-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом"якової В.В.  при секретарі  Зибцевій А.В., розглянувши справу

за позовом:  Відкритого акціонерного товариства "Новокаховське АТП-16507"

до:  Державної податкової інспекції у м.Нова Каховка

про  визнання протиправними дії ДПІ

за участю представників сторін:

від  позивача - не прибув

від  відповідача - СДПІ Шепелєва О.В., дов. №11433/10/10 від 25.12.06.

Відкрите акціонерне товариство “Новокаховське автотранспортне підприємство 16507” (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у  м. Нова Каховка Херсонської області (відповідач), в якому просить визнати протиправними дії податкової інспекції відносно відмови в зменшенні розміру податкової застави та зобов'язати  змінити розмір податкової застави до суми 102273 грн. 37 коп. Позивач посилається  на рішення Конституційного Суду України від 24 березня 2005 року № 2-рп/2005 по справі № 1-9/2005 яким визнано  неконституційними положення Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а саме пп. 8.2.2 п. 8.2 статті 8 в частині поширення права податкової застави на будь-які активи платника податків без врахування суми його податкового боргу.

Державна податкова інспекція у м. Н.Каховка (відповідач) заперечує проти позову мотивуючи тим, що позивачем пропущений річний строк звернення  з адміністративним позовом до суду, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову . ВАТ „АТП-16507” звернулось до ДПІ у м. Нова Каховка з вимогою зменшити розмір податкової застави 15 червня 2005 року та отримала відмову 23 червня 2005року, тому, на думку ДПІ, строк звернення до суду з позовом скінчився 23 червня 2006 року. Крім того, відповідач зазначає, що станом на 17 квітня 2007 року борг позивача по податкам складає 130051 грн. 55 коп., а не 102273 грн. 37 коп., як вказано в позовній заяві. Згідно пп.. 8.9.1 п. 8.9 статті 8 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-Ш „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за запитом платника податків, який має податковий борг, податковий орган може видати письмове повідомлення про звільнення окремих видів активів такого платника податків з-під податкової застави, якщо такий податковий орган визначає, що звичайна вартість інших активів, які залишається у податковій заставі, більше суми податкового боргу, забезпеченого такою  податковою заставою, у два чи більше разів, з урахуванням сум будь-яких інших прав дійсних вимог до активів такого платника податків, які мають пріоритет над таким правом податкової застави. Тому у разі виникнення права податкової застави таке право може поширюватися на активи платника податків, розмір яких не є меншим двократного розміру суми податкового боргу платника податків на день виникнення права податкової застави, включаючи розстрочені (відстрочені) суми податкового боргу. Платник податків самостійно визначає перелік активів, на які розповсюджується право податкової застави, або це може здійснити податковий орган, якщо платник самостійно не визначає перелік. Позивач не надав переліку активів, які можуть бути реалізовані в рахунок погашення податкового боргу при зверненні до податкової інспекції  із заявою  про її зняття. Також звертає увагу суду, що рішення Конституційного суду  не має зворотної дії і не може застосовуватись до даного випадку, тому що дата виникнення податкової застави  8 грудня 2004 року.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що 8 грудня 2004 року реєстратором ДП „Інформаційний центр” Мінюста України було зареєстровано публічне обтяження щодо усього майна ВАТ „Новокаховське АТП 16507” внаслідок існування податкового боргу. Станом на 17 квітня 2007 року борг позивача по податкам складає 130051 грн. 55 коп. Посилання відповідача на пропущення річного строку звернення  з адміністративним позовом до суду є необґрунтованим, оскільки податкова застава існує тривалий термін і  платник податків має право  в період  існування такої податкової застави звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до пп. 8.2.2 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» право податкової застави поширюється на будь-які види активи платника податків, тобто, предметом податкової застави можуть бути як кошти, рухоме та нерухоме майно загалом, так і окремо кошти, окремо рухоме майно та окремо нерухоме майно, якщо кожного окремого виду активів платника податків достатньо для забезпечення податкового боргу. Рішенням Конституційного Суду України від 24.03.2005 р. у справі № 1-9/2005 дану норму в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без урахування суми його податкового боргу визнано неконституційною. У рішенні Конституційного Суду наголошується на тому, що «розмір податкової застави, виходячи із загальних принципів права, повинен відповідати сумі податкового зобов'язання, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності». Положення абзацу другого пп. 8.2.1, пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 Закону № 2181-III, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 24.03.2005 р. № 2-рп/2005 у справі № 1-9/2005. Вимоги Рішення КСУ щодо поширення права податкової застави на активи боржників з урахуванням їх сум податкового боргу стосуються тих платників податків, активи яких передаються у податкову заставу починаючи з 24.03.2005. В даному випадку активи платника податків потрапили в податкову заставу до 24.03.2005 , тому право податкової застави на такі активи продовжує діяти в тому обсязі, який був до 24.03.2005.

Підпунктом 8.9.1 п. 8.9 ст. 8 Закону № 2181-III передбачено, що за запитом платника податків, який має податковий борг, податковий орган може видати письмове повідомлення про звільнення окремих видів активів такого платника податків з податкової застави, якщо такий податковий орган визначає, що звичайна вартість інших активів, які залишаються у податковій заставі, більше суми податкового боргу, забезпеченого такою податковою заставою, у два рази чи більше. Платник податків самостійно визначає перелік активів, на які може бути поширено право податкової застави. Якщо платник податків самостійно не визначає такі активи або визначені платником податків активи не можуть бути використані як джерело погашення податкового боргу, податковий керуючий зобов'язаний самостійно визначити у присутності платника податків (його посадових осіб) склад активів, на які може поширюватися право податкової застави.

Приймаючи до уваги ненадання позивачем витребуваних судом документів, а саме доказів звернення позивача до податкової інспекції із заявою про звільнення частини майна з під податкової застави, довідку про балансову вартість  активів,  обґрунтування розміру суми 102273 грн. 37 коп., яка зазначена в позовній заяві, суд вважає, що  провадження у справі відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, і позивач не усунув цих недоліків. Можливості знову відкладати справу суд не має у зв'язку з обмеженістю терміну розгляду справи. Отже, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Одночасно суд роз'яснює позивачу його право звернутися до адміністративного суду з позовом в загальному порядку після усунення обставин, з яких заява була залишена без розгляду.

Керуючись п. 7  ч. 1 ст. 155, ст.  165 Кодексу адміністративного  судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1.Залишити позов без розгляду.

2.Скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           В.В. Хом"якова