ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.
№ 118/8-06

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Державного спеціалізованого виробничого комплексного водоохоронного підприємства "Чорнобильводоексплуатація"

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.03.2007

у справі
господарського суду Київської області

за позовом
Державного спеціалізованого виробничого комплексного водоохоронного підприємства "Чорнобильводексплуатація"

до
Відкритого акціонерного товариства "Гідромехані-зація"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідроспецсервіс"

про
витребування майна

за зустрічним позовом
Відкритого акціонерного товариства "Гідромеханізація"

до:
1.Державного спеціалізованого виробничого комплексного водоохоронного підприємства "Чорнобильводексплуатація;
2.Державного підприємства "Управління капітального будівництва"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідроспецсервіс"

про
припинення правовідношення шляхом розірвання контракту

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
Мировський А.Л.- дов.№34-6/453 від 10.07.07.; Яремко В.М.-дов.№34-6/452 від 10.07.07.

від відповідача:
не з'явились

від відповідача-2 за зустрічним позовом:
від 3-ої особи на стороні позивача
від 3-ої особи на стороні відповідача
не з'явились

не з'явились

не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 27-30.06.2006 господарського суду Київської області відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Контракт № 3 від 15.01.1999 укладений ДП "Управління капітального будівництва" та ВАТ "Гідромеханізація" розірвано.

Постановою від 12.03.2007 Київського міжобласного апеляційного господарського суду рішення від 27-30.06.2006 господарського суду Київської області залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно та без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Предметом спору може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. Позов, поданий до особи, у незаконному володінні якої це майно раніше перебувало, але у якій на момент розгляду справи у суді воно відсутнє, не може бути задоволений.

Не погоджуючись  з судовими рішеннями державне спеціалізоване виробниче комплексне водоохоронне підприємство "Чорнобильводо-експлуатація"  звернулось  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати в частині задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, не застосовано до спірних правовідносин положення Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент укладення спірного контракту, а також не застосовні правові положення пунктів 1,4,6,7,9  прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

На поворот виконання рішення господарського суду м. Києва від 29.11.2004, скасованого постановою Верховного суду України від 24.05.2005, господарським судом м. Києва виданий наказ № 46/427-42/398 від 18.01.2006, яким зобов'язано ВАТ          «Гідромеханізація»повернути ДСВКВП «Чорнобильводексплуатація»  майно,   одержане  за  актом від 26.04.2005  вилучення  у  боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу.

Господарським судом встановлено, що 10.01.2006 ВАТ «Гідромеханізація»та ДП "Будівельно-виробниче підприємство "Пілон" уклали контракт № 61 на постачання обладнання згідно додатку № 1, за яким вищевказані механізми та обладнання вартістю 210000 грн. (у т.ч. ПДВ) продані та передані останньому 13.01.2006.

Отже, спірне майно на момент подання (18.04.2006) ДСВКВП «Чорнобильводексплуатація»віндикаційного позову про вилучення майна в натурі, фактично не знаходилося у ВАТ «Гідромеханізація».

Статтею 387 Цивільного кодексу  України передбачено, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про повернення майна з чужого незаконного володіння. Об'єктом може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. Позов, поданий до особи, у незаконному володінні якої це майно раніше перебувало, але у якій на момент розгляду справи в суді воно відсутнє, не може бути задоволений. Отже, колегія вважає, що господарський суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні первісного позову.

Як встановлено господарським судом, 15.01.1999 між ВАТ «Гідромеханізація»та ДП «Управління капітального будівництва зони відчуження»укладений контракт № З на поставку обладнання, згідно якого продавець продав покупцеві на умовах попередньої оплати механізми і обладнання, які не підлягають вивозу із зони відчуження у складі відповідно додатку № 1, на загальну суму 354941,92 грн.

За договором № 1-А-04 від 17.05.2004 "Оренди машин і автотранспорту" ДСВКВП "Чорнобильводексплуатація" передало ТОВ "Гідроспецсервіс" в оренду і використання обладнання згідно додатку №1 на загальну суму 17174,71 грн., терміном на 5 місяців - до 17.10.2004,

Частиною другою ст. 652 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Колегія суддів вважає, що господарський суд апеляційної інстанції правомірно не застосував до даних правовідносин термін позовної давності, враховуючи, що ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заяву про застосування позовної давності у зв'язку з її пропущенням можна зробити на будь-якій стадії розгляду спору до винесення рішення судом першої інстанції, але не при апеляційному чи касаційному розгляді справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач за первісним позовом такої заяви (клопотання) господарському суду при розгляді справи до прийняття ним рішення не подавав.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що  апеляційним господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому постанова суду  відповідає  чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для її  скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 12.03.2007 Київського апеляційного господарського суду  зі  справи № 118/8-06 залишити без змін.

Головуючий                                                 В.С. Божок

Судді                                                             Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко