ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.07р.

Справа № 18/188-07

За позовом  Закритого акціонерного товариства

"Київський експериментальний механічний завод "Зварка"

м.Київ

до   Відкритого акціонерного товариства "Інститут ДніпроВНІПІенергопром"

м.Дніпропетровськ

про розірвання договору та стягнення 25 488,74 грн.

Суддя  Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача:Стасюк Є.О. - дов. № 4-СЄ від 11.01.2007 р.,

Лотиш О. П. - дов. № 456-АП від 1.01.2006 р.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариства "Київський експериментальний механічний завод "Зварка" звернулось до суду з позовом, в якому просить розірвати договір № 35-21/Д-07-03 від 06.06.2003 р. у зв'язку з істотним  його порушенням Відкритим  акціонерним товариством "Інститут ДніпроВНІПІенергопром" та стягнути з останнього збитки в розмірі 25 488,74 грн., у тому числі  повернути авансовий платіж у сумі 20 000 грн., стягнути проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 5 488,74 грн.

29.05.2007 р. позивач уточнив позовні вимоги, просить на підставі ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно одержані кошти в сумі 20 000 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 5 390,93 грн.

Позивач вважає, оскільки при укладанні договору сторони не досягли згоди по всіх істотних умовах договору, договір   № 35-21/Д-07-03 від 06.06.2003 р. є неукладеним. У зв'язку з зазначеним, відповідач повинен повернути авансовий платіж та сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що позивачем пропущений строк позовної давності судового захисту свого права,  оскільки строк виконання робіт визначений сторонами датою 21.07.2003 р. Вимоги щодо стягнення процентів за  користування чужими грошовими коштами згідно ст.231 ГК України також є безпідставними,  оскільки вказана вимоги є додатковою. Відповідно до ч.1 ст.266 ЦК України "зі  спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо)". По суті позовних вимог відповідач зазначає, що на підставі частково наданих вихідних даних відповідачем були виконані проектні роботи більше, ніж на 70 %.  Внаслідок ненадання позивачем  вихідних даних у  повному обсязі, вказані роботи не могли бути завершені.

По справі оголошувалась перерва згідно ст.77 ГПК України.

За згодою відповідача в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши під час розгляду справи представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2003 р. між позивачем та відповідачем був укладений  договір № 35-21/Д-07-03 на створення науково-виробничої продукції, відповідно до якого відповідач, як виконавець, взяв на себе обов'язок створити науково-технічну продукцію "Теплогенераторна заводу "Зварка" в м.Києві. Робочий проект".

Відповідно до п.1.3 договору строки виконання робіт (її основних етапів), з урахуванням строків видачі замовником вихідних даних у відповідності до переліку, наданого виконавцем, визначаються календарним планом (додаток № 2 до договору). В календарному плані зазначено, що строк виконання робіт –початок 06.06.2003 р., закінчення - 21.07.2003 р.

Вартість робіт відповідно до п.2.1 договору складає 40 008 грн. Оплата за виконану роботу здійснюється поетапно, з авансовим платежем в сумі 20 000 грн. При затримці замовником видачі  вихідних даних, виконавець має право виконати роботу з відповідною затримкою (п.4.2 договору).

Відповідальність за забезпечення строків видачі вихідних даних несе замовник (п.5.2 договору).

Відповідно до п.7.1 договору строк дії договору: початок з дати підписання, закінчення –після  виконання  сторонами обов'язків по договору.

Із наданих позивачем доказів до позовних вимог вбачається, що 23.06.2003 р. відповідач направив позивачу проект завдання на проектування до договору № 35-21 від 06.06.2003 р. на робочий проект "Теплогенераторна заводу "Зварка" в м.Києві" та перелік вихідних даних, необхідних для проектування згідно ДБН А.2.2.-3-7.-97, позивач платіжними дорученнями №1231 від 09.07.2003 р. та  № 1395 від 09.09.2003 р. перерахував відповідачу авансовий платіж у сумі 20000 грн.

Позивач зазначає, що до теперішнього часу відповідач не виконав завдання, які були поставлені йому позивачем, вважає, що договір є неукладеним та просить на підставі ст.1212 ЦК України повернути йому авансовий платіж в сумі 20 000 грн., як одержаний без достатніх підстав.

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа,  яка набула майно  або  зберегла  його  у  себе  за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),  зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Суд вважає, що ст.1212 ЦК України не може бути підставою вимог повернення коштів, які були перераховані відповідачу для виконання робіт по договору № 35-21 Д-07-03 від 06.06.2003 р., оскільки при укладенні договору сторони досягли усіх  істотних умов договору, договір не змінений і не розірваний, сторони договору частково виконали цей договір:  позивач перерахував авансовий   платіж, а відповідач надав перелік  вихідних даних і, крім того, позивач не довів, що ним виконані умови п.1.3 договору щодо надання відповідачу вихідних даних, від яких залежать строки виконання робіт по договору, тому відповідно до п.4.2 договору відповідач має право виконати роботу з відповідною затримкою.

Вимоги позивача щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання грошового зобов'язання на підставі ст.231 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки вона є додатковою до вимоги про стягнення авансового платежу, яку суд не задовольняє.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В :

В  позові відмовити.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 06.07.2007 р.