ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 15/140н-ад.
Колегія у складі суддів:
Пономаренко Є.Ю. -головуючий, Палей О.С. Яресько Б.В.,
при секретарі судового засідання
розглянувши матеріали справи за
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Рубіжне  до Територіальної
державної інспекції праці у Луганській області,                      м. Луганськ       про визнання недійсним припису   за участю представників сторін: від
позивача - ОСОБА_1 - фіз. ос. - підприємець згідно свідоцтва НОМЕР_1 від
23.01.01., ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_2 від 04.04.07.; від відповідача -
Добрицина Н.М. - заст. гол. держ. інсп. праці, довіреність № 8 від 06.04.07.;
Хмельницький О.М., представник по довіреності від 19.06.2007р. №14.
До початку слухання справи по суті
не заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у
зв'язку з чим відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України
таке фіксування судом не здійснювалося.
позивачем, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, до
визначеного ним відповідачем - Територіальної державної інспекції праці у
Луганській області, м. Луганськ, заявлено вимогу про:
- визнання недійсним припису
НОМЕР_3 від 18.09.2006р. повністю за всіма його вимогами.
У судовому засіданні позивач та
його представник надали пояснення, якими підтримали позов у повному обсязі.
Представники відповідача -Територіальної
державної інспекції праці у Луганській області, м. Луганськ, проти позову
заперечили з підстав наведених у відзиві від 02.04.2007р.НОМЕР_4, поясненні від
Сторони не досягли примирення.
Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи, вислухавши представників сторін, встановивши
фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що
наведені позовні вимоги пред'явлені до Територіальної державної інспекції праці
у Луганській області не підлягають задоволенню при розгляді в Господарському
суді Луганської області виходячи з наступного.
Відповідачем за позовною заявою
визначено Територіальну державну інспекцію праці у Луганській області -юридичну
Оскаржуваний у даній справі припис
винесено Державним інспектором праці -посадовою особою.
Територіальна державна інспекція
праці у Луганській області, як юридична особа не є належним відповідачем  у справі за позовною вимогою про оскарження
припису державного інспектору праці, виходячи з наступних підстав.
Повноваження Держнаглядпраці та
державних інспекторів праці - посадових осіб регламентовано Положенням про
Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 р. N 50
За даним Положенням визначаються
окремо повноваження Держнаглядпраці (державного органу та його територіальних
підрозділів -як юридичних осіб) та повноваження посадових осіб Держнаглядпраці,
зокрема  державних інспекторів праці.
Так, відповідно до п. 6 Положення посадові
особи Держнаглядпраці
(головні    державні інспектори
праці,  їх заступники, державні
інспектори праці) мають право, зокрема:
посадовим особам органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, роботодавців,
робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного
соціального страхування приписи щодо усунення порушень
законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне
страхування в частині забезпечення реалізації прав і гарантій працівників, які
підлягають обов'язковому виконанню з письмовим повідомленням про вжиті заходи у
місячний або в інший, зазначений у приписі строк.
Виходячи з аналізу Положення,
повноваження з внесення приписів щодо усунення порушень законодавства про працю
віднесено до компетенції саме посадових осіб Держнаглядпраці,
зокрема  державних інспекторів
праці, та не передбачено нормами Положення, що визначають повноваження
Держнаглядпраці та його територіальних підрозділів -як юридичних осіб.
Таким чином, Територіальна державна
інспекція праці у Луганській області як юридична особа, що визначена за
позовною заявою відповідачем за позовом, є неналежним відповідачем у даній
справі.
Тому, у задоволенні позову,
пред'явленого до юридичної особи - Територіальної державної інспекції праці у
Луганській області та поданого до Господарського суду Луганської області слід
При оскарженні приписів щодо
усунення порушень законодавства про працю відповідачем має бути безпосередньо
посадова особа, зокрема державний інспектор праці, яким винесено даний припис.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 Кодексу
адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може
за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи.
Однак, така заміна юридичної особи
на фізичну (посадову) особу потягне зміну підсудності адміністративної справи
виходячи з наступного.
Відповідно до п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку
діяльності окружного  адміністративного
суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно
до Господарського  процесуального  кодексу України 1991 року,  вирішуються
відповідним  господарським  судом
за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Питання підвідомчості справ
господарським судам регламентовано ст. ст. 1, 2, 12 Господарського
процесуального кодексу України.
Згідно ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України (далі -ГПК України) підприємства,  установи, організації, інші юридичні особи (у
тому  числі  іноземні),
громадяни,  які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької  діяльності  (далі
- підприємства  та   організації), мають право звертатися до
господарського  суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх  порушених
або  оспорюваних прав і
охоронюваних  законом  інтересів,
вжиття передбачених  цим  Кодексом заходів,  спрямованих
на запобігання правопорушенням.
Згідно ст. 21 ГПК України
сторонами  в  судовому процесі - позивачами і відповідачами
- можуть  бути  підприємства
та  організації,  зазначені у статті 1 цього Кодексу.
Справа за поданим позовом  у разі заміни відповідача на посадову особу
не буде підвідомча господарському суду за суб'єктним складом учасників, а саме
Така адміністративна справа -за
позовом до посадової особи як відповідача підлягатиме розглядові у відповідному
загальному суді. Так, відповідно до ч. 5 розділу VII “Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності
окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у
першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні загальні
суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, заміна відповідача -
Територіальної державної інспекції праці у Луганській області належним
відповідачем - Державним  інспектором
праці при розгляді справи у господарському суді Луганської області є
процесуально неможливою через зміну при цьому підсудності.
Тому, у задоволенні позову до
Територіальної державної інспекції праці у Луганській області слід відмовити.
Разом з тим, позивач не позбавлений
права звернутися з відповідним позовом до Державного інспектора праці, подавши
його до відповідного місцевого загального суду.
Крім того, слід зазначити наступне.
Наслідком невиконання припису є
притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП.
На підставі винесеного державним
інспектором праці припису НОМЕР_3 від 18.09.2006р. (оскаржуваного у даній
справі) вже вирішувалося питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності. Так, щодо цього, Рубіжанським міським судом винесено постанову
від 30.10.2006р. у справі №3-3271.
Притягнення ж до відповідальності
вдруге за невиконання вказаного припису НОМЕР_3 від 18.09.2006р. є неможливим,
оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме
Тому, враховуючи, що питання про
притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі припису
НОМЕР_3 від 18.09.2006р. вже вирішено судом, а також, що притягнення до
відповідальності вдруге за невиконання того ж припису є юридично неможливим,
оскарження вказаного припису фактично не відновить права позивача.
У разі ж повторної перевірки та
винесення іншого припису відносно ОСОБА_1, вона не позбавлена буде права
оскаржити його до відповідного загального суду, визначивши відповідачем
відповідну посадову особу, якою буде винесено такий припис. Такий позов бажано
подати до вирішення судом питання про притягнення до адміністративної
При цьому, суд вважає за доцільне
наголосити відповідачу та його посадовим особам про використання наданих
законодавством повноважень з метою, з якою ці повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з  урахуванням
права  особи на участь у процесі
прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судові витрати, сплачені позивачем
при подачі позову до суду у складі судового збору у сумі 3 грн. 40 коп.
покладаються на нього.
Згідно ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено
вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін
про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного
На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 157, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд
1.          У задоволенні
позову відмовити повністю.
2.          Судові
витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду у складі судового збору у
сумі 03 грн. 40 коп. покласти на позивача.
Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову
складено у повному обсязі та підписано 25.06.2007р.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду
апеляційної інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення,  а в разі   складення
постанови  у  повному
обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з
дня  складення  в
повному  обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
головуючий
Суддя  Суддя

Є.Ю. Пономаренко  О.С. Палей   Б.В. Яресько