ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.06.2007
Справа №2-11/5760-2007А

За позовом – Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром», (96000, м.Красноперекопськ, вул..Північна, 1)

До відповідачів – Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим, (96000, м.Красноперекопськ, вул..Північна, 2)

Про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Лисюк О.Д.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача  – Дерев’янко О.М., дов. у справі

Від відповідачів  – Литовченко І.В., дов. від 10.01.2007 р.

Кир’янова О.О., дов. у справі

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №/0 від 30.03.2007 р. про зменшення заявленого за грудень 2006 р. до відшкодування податку на додану вартість в сумі 64 205 грн.

Відповідач в своїх запереченнях не визнає позовни вимоги, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Судове засідання слуханням відкладалося, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст..150,160,165 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд –

встановив :

Красноперекопське відкрите акціонерне товариство «Бром», (96000, м.Красноперекопськ, вул..Північна, 1) зареєстровано Красноперекопським міськвиконкомом рішенням №122 від 15.08.1996 р., перереєстровано рішенням за №0167 від 26.07.2001 р. і поставлений на облік у Красноперекопському ОДПІ.

21.03.2007 р. співробітниками Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекцієй була проведена виїзна позапланова перевірка Красноперекопського ВАТ «Бром», з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2006 р., про що складений відповідний акт перевірки №212/23-4/05444552/55 від 21.03.2007 р. Перевірка проводилась з 12.03.2007 р. по 21.03.2007 р., відповідно до затвердженого плану перевірок, на підставі направлення від 12.03.2007 р. №67/23-4.

Вказаною перевіркою встановлени порушення абз. «а» п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7, п.1.8 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» Красноперекопським ВАТ «Бром» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування у грудні 2006 р. на суму 64205,00 грн., у тому числі різниця згідно угод про взаєморозрахунки склала 6832,01 грн. Перевіркою встановлено, що сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість ВАТ «Бром» за грудень місяць 2006 р. складатиме 735457,00 грн. Перевіркою встановлено, що від’ємне значення суми ПДВ, заявлене КВАТ «Бром» у грудні 2006 р. в сумі 799662,00 грн., виникло в результаті : придбання товарно-матеріальних цінностей; реалізації на експорт хімічних сполук власного виробництва по нульовій ставці оподаткування згідно п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі вказаного акта перевірки, Красноперекопської ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 30.03.2007 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов’язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 64 205,00 грн.

Позивач - Красноперекопське відкрите акціонерне товариство «Бром», (96000, м.Красноперекопськ, вул..Північна, 1) звернувся з позовними вимогами до Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим, (96000, м.Красноперекопськ, вул..Північна, 2) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №/0 від 30.03.2007 р. про зменшення заявленого за грудень 2006 р. до відшкодування податку на додану вартість в сумі 64 205 грн.

Позовни вимоги підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Згідно п.1.8 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування  - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до декларації Красноперекопського відкритого акціонерного товариства «Бром», м.Красноперекопськ по податку на додану вартість за грудень 2006 р. в рядку 24 залишок від’ємного значення становить 3 432 669 грн. В акті перевірки вказано, що відповідач визнає цей залишок і навіть збільшує його (у зв’язку з врахуванням ним зменшення заявленого позивачем бюджетного відшкодування на підставі аналогічного повідомлення-рішення за попередній місяць (липень 2006 р., яке також оскаржене в судовому порядку).

Разом з тім, бюджетному відшкодуванню підлягає не все від’ємне значення, а тільки його частина, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до декларації за грудень та реєстру податкових накладних, які були включені позивачем в податковий кредит попереднього податкового періоду (листопаду) та сплачені постачальниками товарів (послуг) також у попередньому податковому періоді (листопаді) сума оплати становить 694245,13 грн.

Не врахування відповідачем в якості даної частини оплати суми 6396,72 грн. у зв’язку з проведенням оплати шляхом укладення угод про взаємозалік не приймається до уваги, так як п.п.7.7.2 а) Закону України «Про податок на додану вартість» умовою включення до бюджетного відшкодування передбачає фактичну сплату без деталізації механізмів такої сплати. Норми статті 203 Господарського кодексу України та ст..601 Цивільного кодексу України допускають припинення зобов’язання шляхом зарахування зустрічної однородної вимоги.

Таким чином, як то і передбачено умовою для отримання бюджетного відшкодування, позивач фактично сплатив постачальникам товарів (послуг) передбаченим законодавством способом – шляхом укладання угод про взаємозалік. Факт існування угод про взаємозалік відповідач визнає, у зв’язку з чим їх сума підлягає включенню до бюджетного відшкодування у повному розмірі.

Відповідно декларації за грудень та реєстру податкових накладних, які були включені позивачем в податковий кредит більш ранніх податкових періодів (травня, червня, липня, серпня, вересня, жовтня) та сплачених також в листопаді 2006 року, сума оплати становить 105416,48 грн. Цей реєстр складається з двох частин : перша – це данні по оплаті позивачем постачальником товарів послуг також у попередньому податковому періоді; друга – це данні по оплаті позивачем постачальникам товарів послуг у більш ранньому податковому періоді.

Таким чином, як безпосередньо передбачено порядком визначення бюджетного відшкодування, позивач у грудні до підлягаючої відшкодуванню включив суму податку, фактично сплачену у попередньому податковому періоді (листопаді) постачальникам товарів (послуг) в розмірі 799662 грн.

Такі дії відповідають нормам п.5.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідно до якої позивач у майбутньому податковому періоді самостійно виявив помилки у показниках раніше поданої податкової декларації (тобто зі сплином 30 днів, що в межах визначеного статтєю 15 цього Закону строку давності – 1095 днів) і не подав уточнюючий розрахунок, а такі уточнені показники зазначив у складі податкової декларації за грудень 2006 р.

Заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума 799662 грн. як сплачена постачальникам є частиною від’ємного значення 3 432 669 грн., обрахована у повній відповідності до вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання нечинним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Посилання відповідача на необхідність визначення бюджетного відшкодування як суми податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченої отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), оскільки такий термін застосований в рядку 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування, який є додатком 3 до декларації з податку на додану вартість, форма якої затверджена п.1 наказу Державної податкової адміністрації України №166 від 30.05.1997 р. в редакції наказу №213 від 15.06.2005 р. не приймається до уваги у зв’язку з наступним.

Згідно п.п.7.7.2 а) Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетному відшкодуванню підлягає частина від’ємного значення, а не податкового кредиту. Тобто рядок 3 Розрахунку (додатку 3 до декларації), суперечить Закону України «Про податок на додану вартість», що порушує закріплений ст..8 Конституції України принцип верховенства права, відповідно до якого нормативні акти нижчої юридичної сили повинні відповідати нормативним актам вищої юридичної сили. Даний принцип ст..7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений і для здійснення правосуддя в адміністративних судах, але відповідно до ст..8 п.4 він названий не верховенством права, а законністю.

Наказом Державної податкової адміністрації України №166 від 30.05.1997 р. в редакції наказу №213 від 15.06.2005 р., затверджений і Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, п.5.12 якого підлягаючою бюджетному відшкодуванню встановлює частину не податкового кредиту, а від’ємного значення.

Таким чином, Державна податкова адміністрація п.1 наказу №213 затвердила форму декларації з податку на додану вартість, в додатку 3 до якої в рядку 3 застосувала термін «сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)».  Тобто дві норми наказу Державної податкової адміністрації, допускають неоднозначне (множинне) тлумачення прав платника податків (частина чого підлягає бюджетному відшкодуванню). Дані обставини врегульовані п.4.4.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», що зобов’язує у випадку, якщо норми законів допускають неоднозначне (множинне) тлумачення прав і обов’язків платників податків, внаслідок чого є можливість прийняти рішення як на користь платника податків, так і контролюючого органа рішення приймається на користь платника податків.

Безпосередньо порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), врегульований п.п.7.7.2 а) Закону України «Про податок на додану вартість», відповідно до якого якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту має від’ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до п.п.7.4.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст..8-1 цього Закону протягом такого звітного періоду у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.5.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій; або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У п.п.7.7.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, а при його відсутності – зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що бюджетному відшкодуванню підлягає не сума податкового кредиту попереднього (місячного) звітного податкового кредиту, а сума від’ємного значення, визначена відповідно з вимогами Закону України «Про податок на додану вартість».

З огляду на вищевказане, суд вважає, що вимоги позивача про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №/0 від 30.03.2007 р. про зменшення заявленого за грудень 2006 р. до відшкодування податку на додану вартість в сумі 64 205 грн. є правомірними.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 12.06.2007 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №/0 від 30.03.2007 р.

Постанова складено та підписано 18.06.2007 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.