ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.05.07 р.                                                                               Справа № 20/19пд

Суддя господарського суду Донецької області             Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства “Донецька залізниця”, м. Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Докучаєвський флюсо-доломітний  комбінат”, м. Докучаєвськ

про врегулювання розбіжностей по договору

За участю представників сторін:

від позивача: Нікітіна Т.В.– дов.

від відповідача: Селіверстов С.В., Шкурко Н.І., Яїцьков А.В. – дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Державне підприємство “Донецька залізниця”, м. Донецьк, до Відкритого акціонерного товариства “Докучаєвський флюсо-доломітний  комбінат”, м. Докучаєвськ, із позовом про прийняття пунктів 8, 10, підпунктів 6, 7 пункту 16 договору № 1/29 від  13.11.06 р. на експлуатацію  залізничної під’їзної колії Відкритого акціонерного товариства “Докучаєвський флюсо-доломітний  комбінат” при станції Оленівка (далі - Договір), в редакції позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на приписи Закону України “Про залізничний транспорт” Статуту залізниць України (далі - Статут), на відповідність тексту спірних пунктів в редакції позивача Єдиному технологічному процесу  роботи під’їзної колії ВАТ “Докучаєвський флюсо-доломітний  комбінат” і ст. Оленівка ДП “Донецька залізниця” (далі - ЄТП), а також на надані суду копії договору, протоколу розбіжностей, листів, протоколу розгляду розбіжностей, витягу з ЄТП, протоколу повторного розгляду протоколу розбіжностей, протоколу розгляду в Головному комерційному управлінні Укрзалізниці розбіжностей, які виникли при затвердженні ЄТП від 12.10.06 р., витягу з Журналу реєстрації вхідної кореспонденції.

Відповідач у відзиві на заяву та у  Запереченнях на уточнення правових підстав позовних вимог позову не визнав, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, їх невідповідність приписам ст.ст.31, 46, 114 Статуту, розділу 2 пункту 1.9 Тарифного керівництва №1, п.2 ст.310 Господарського кодексу України.

Відповідач з’явився до суду із клопотанням про залучення до участі у справі третьої особи – ТОВ “Лемтранс”, яке судом залишено без задоволення.

Судом задоволено клопотання сторін про продовження строку вирішення спору.

У судовому засіданні оголошувалися перерви  з 08.02.07 р. до 06.03.07 р., до 14.03.07 р., з 05.04.07 р. до 16.04.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд  ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2006 року позивач з метою укладення Договору направив відповідачеві його проект.

27 листопада 2006 року відповідач направив позивачеві Договір, підписаний відповідачем із примітками “З розбіжностями”, “З протоколом розбіжностей”, та протокол розбіжностей.

Зазначені документи отримані позивачем 08.12.06 р., про що свідчать дані Журналу вхідної кореспонденції.

Листом № НЗ – 02/5840 від 13.12.06 р. позивач призначив дату та час розгляду розбіжностей, що виникли при укладанні Договору – 27.12.06 р. о 10-00 год.

Протоколом від 27.12.06 р. сторони підтвердили наявність розбіжностей щодо пунктів 8, 10, 16 (п.п.6 та 7) Договору.

Зазначені розбіжності стосуються порядку повернення залізниці вагонів, строків знаходження вагонів на під’їзній колії, операцій з несправними вагонами, строків здачі вагонів у забезпечення плану перевезень.

Наявні в матеріалах справи документи, а саме – протокол від 12.09.06 р. та від 12.10.06 р. свідчать про те, що до укладення Договору між сторонами існували розбіжності щодо умов ЄТП, зокрема – стосовно умов абзацу 3 підпункту 2.1 ЄТП.

Згідно із ст. 4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім  переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.21 Закону України “Про залізничний транспорт”, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок та умови експлуатації залізничних під’їзних колій, визначаються Статутом залізниць України та укладених на його основі договорах. Аналогічний припис міститься у ч.1 ст. 71 Статуту.

Частиною 6 ст. 76 Статуту передбачено, що порядок розроблення та форми згаданого договору встановлюється Правилами обслуговування залізничних під’їзних колій (далі  - Правила).

Частина 2 ст. 648 Цивільного кодексу України передбачає можливість особливого порядку укладення договору на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, встановленого актами цивільного законодавства.

Пунктом 3.4 Правил передбачено, що оформлення договору про експлуатацію під'їзної колії та договору про подачу та забирання вагонів виконується в такому порядку:

проект договору розробляється залізницею. Підписаний у двох примірниках проект договору надсилається на підпис підприємству. Підприємство підписує і повертає залізниці проект договору у двадцятиденний термін. Цей термін обчислюється: у разі пересилки проекту договору з посильним - з дати розписки про отримання договору, у разі пересилки поштою - з дати календарного штемпеля поштового відділення в пункті знаходження адресата. Якщо при підписанні договору в підприємства виникнуть заперечення стосовно його умов, то незалежно від цього воно підписує договір, складає протокол розбіжностей і направляє його у двох примірниках залізниці одночасно з підписаним договором. Наявність розбіжностей оговорюється в договорі. У разі неповернення залізниці підписаного проекту договору у двадцятиденний термін, договір набирає чинності в редакції залізниці. Залізниця не пізніше ніж через 20 днів після отримання цього протоколу розбіжностей зобов'язана призначити день розгляду розбіжностей, про що вона має повідомити підприємство у десятиденний термін після отримання протоколу і не пізніше ніж за 10 днів до призначеної дати розгляду. Якщо залізниця у вказаний термін не призначить дату розгляду розбіжностей, договір набирає чинності в редакції підприємства. У випадку неприбуття представника підприємства у призначений термін для розгляду розбіжностей договір набуває чинності в редакції залізниці. Розбіжності, що залишилися неврегульованими, оформлюються новим протоколом і у двадцятиденний термін після дня їх розгляду передаються залізницею до господарського суду. Якщо в указаний термін розбіжності не будуть направлені до господарського суду, то договір набуває чинності в редакції підприємства. Такий порядок оформлення поширюється на додаткові угоди до договору, на його продовження, доповнення або часткові зміни.

Таким чином, на відміну від загальних норм законодавства, що регулюють порядок укладання господарських договорів (у тому числі норм Цивільного та Господарського кодексів України) законодавчо встановлений особливий порядок укладання, внесення  доповнень та змін зокрема, до договорів на експлуатацію залізничних під’їзних колій.

Згідно із абзацом 4 п.2.1 Правил, договори розробляються з урахуванням єдиних технологічних процесів.

Відповідно до абзацу 2 „Загальних положень” Методики розробки єдиних технологічних процесів робити під’їзної колії та станції примикання (додаток 6 до Правил), ЄТП є технологічною основою договірних відносин між залізницею та власником. Пунктом 3.1 Правил передбачено, що проект договору розробляється залізницею на підставі акта обстеження під'їзної колії (форма акту зазначена у додатку № 4). За абзацом 4 п.8 згаданої Методики до розробки має бути проведено обстеження під'їзної колії, про що складається акт відповідної форми.

Таким чином, розробці проекту відповідного договору про експлуатацію залізничних під’їзної колії має у обов’язковому порядку передувати: по-перше, обстеження цієї під’їзної колії (зі складанням відповідного акту); по-друге, розробка та узгодження ЄТП. Без наявності згаданих документів, складених та узгоджених належним чином – звернення залізниці з пропозицією до власника під’їзної колії про укладання договору є безпідставним.

За змістом абзацу п.6.4 Правил, Укрзалізниця спільно з власником під'їзної колії у місячний термін після одержання протоколу розглядає викладені в ньому розбіжності і приймає рішення щодо їх урегулювання. Тобто, за редакцією цієї норми як розгляд розбіжностей, та і прийняття рішення щодо їх урегулювання мають здійснюватись спільно Укрзалізницею власником під'їзної колії.

З Протоколу розгляду в Головному комерційному управлінні Укрзалізниці розбіжностей, які виникли при затвердженні ЄТП від 12.10.06 р. вбачається, що представники сторін були присутні при розгляді Укрзалізницею зазначених розбіжностей.

Протокол від 12.10.06 р. підписаний лише представником Укрзалізниці, що свідчить про те, що рішення стосовно розбіжностей прийнято Укрзалізницею одноособово.

Зазначене надає суду підстави для висновку про те, що розбіжності сторін щодо умов ЄТП не є врегульованими в порядку, встановленому Правилами.

При наявності неврегульованих розбіжностей до ЄТП позивач не мав підстав для розробки спірного договору та  надсилання його для підписання відповідачу, звернення до суду із даним позовом.

За даних обставин у задоволенні позову слід відмовити, у зв’язку з тим, що позовні вимоги не ґрунтуються на встановлених правилах укладання договорів даного типу.

Судові витрати покладаються на позивача.

Клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю „Лемтранс” судом залишено без задоволення, з огляду на вищевикладене та внаслідок того, що зазначене товариство не є стороною у Договорі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.21 Закону України „Про залізничний транспорт”, ст.ст.71, 76 Статуту залізниць України, Правилами обслуговування залізничних під’їзних колій, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного підприємства “Донецька залізниця”, м.Донецьк, до Відкритого акціонерного товариства “Докучаєвський флюсо-доломітний  комбінат”, м.Докучаєвськ, про прийняття пунктів 8, 10, підпунктів 6, 7 пункту 16 договору № 1/29 від 13.11.06 р. на експлуатацію залізничної під’їзної колії Відкритого акціонерного товариства “Докучаєвський флюсо-доломітний  комбінат” при станції Оленівка – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 15.05.07 р.

Повний текст рішення підписано 21.05.07 р.

Суддя

Надруковано 3 прим.: 1 – позивачу, 1 – відповідачу, 1 – справу.