ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.07                                                                                        Справа №  20/108/07

Суддя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Браун”, Київська область, м. Вишгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аліот”, м. Запоріжжя

про стягнення суми 13232,64 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Азюковський Д.Ю. (довіреність №19/07-3 від 01.08.2006р.);

Від відповідача –Гордон Л.Л. (довіреність №б/н від 15.03.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за поставлений товар (меблеву фурнітуру) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних –всього 13232,64 грн.

Ухвалою господарського суду від 22.02.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/108/07,  судове засідання  призначено на 21.03.2007р. Ухвалою суду від 21.03.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 17.04.2007р.

У судовому засіданні 17.04.2007р. за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі усного договору, гарантійного листа, видаткових накладних, довіреності, ст.ст. 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 11,206,526,530,625,633,655 ЦК України просить позов задовольнити. У судовому засіданні надав заяву, відповідно до якої уточнив вимоги, просить стягнути суму 12975,75 грн. основного боргу, суму 181,25 грн. індексу інфляції, суму 74,65 грн. –3%, всього суму 13232,64 грн.

Заява в порядку ст.22 ГПК  України прийнята судом до розгляду.

Відповідач надав клопотання, в якому суму 13 232, 64 грн. боргу  за отриманий товар визнає в повному обсязі. Просить вістрочити виконання рішення  щодо стягнення з ТОВ “Аліот” заборгованості на 6 місяців, оскільки згідно з даними дебіторської та кредиторської заборгованості фінансовий стан відповідача не дає можливості погашення всієї суми кредиторської заборгованості відразу.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Браун” (позивач), на виконання усного договору купівлі-продажу меблевої фурнітури, за видатковими накладними № Б-00001865, № Б-00001866 від 25.09.2006р. та № Б-00000036 від 02.10.2006р. передало на підставі довіреності серії ЯМЦ №946782 від 22.09.2006р. Товариству з обмеженою відповідальністю  “Аліот”  (відповідач)  товар,  з  урахуванням  ПДВ,  на  загальну  суму

12 975.75 грн.

Передача товару відбулася за адресою складу позивача в м. Києві. Для оплати товару відповідачу було виставлено два рахунки-фактури, а саме № Б-09/11285 та № Б-09/11286 від 22.09.2006р.

01.11.2006р. та 17.11.2006р. відповідач надіслав позивачу листи вих. №66/10, №76/11 з підтвердженням наявності заборгованості на загальну суму 12 972,75 грн.  При цьому  відповідач зобов’язався сплатити суму боргу до 30.11.2006р., на що позивач погодився

24.01.2007р. позивач звернувся  до відповідача з претензією вих. № 24/01-5 з вимогою про сплату основної частини боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просрочення (починаючи з 01.12.2006р.) та три проценти річних  до 01.02.2007р.

Проте, ТОВ “Аліот” відповіді на претензію не надало, борг не сплатило.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України , ст. 193 ГК України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Оскільки фактично між сторонами виникли зобов’язання на підставі договору –купівлі продажу, зобов’язання щодо сплати товару відповідачем не виконано,  вимоги про стягнення суми 12975,75 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочки  в сумі  181,25 грн. та 3% річних у сумі 74,65 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов’язань, вимоги про стягнення суми 181,25 грн. втрат від інфляції та суми 74,65 грн. –3% річних  є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач просить вістрочити виконання рішення  щодо стягнення з ТОВ “Аліот” заборгованості на 6 місяців.

Суд вважає, що клопотання відповідача слід задовольнити частково та з врахуванням обставин, викладених відповідачем, які суттєво утруднять виконання рішення, а також інтересів обох сторін можливо на підставі п.6 ст.83 ГПК України надати відстрочку виконання рішення в частині стягнення боргу на  3 місяці, до 17.07.2007р.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Аліот” (69095, м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 117-а, р/р 5341 в АКБ “Райффайзенбанк Україна”, МФО 313872, р/р 0270 в Запорізькій ФАБ “Факторіал Банк”, МФО 313946, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Браун” (07300, Київська область м. Вишгород, вул.Межигірського Спасу 6,  р/р 8322 в ВАТ “Державний експортно-імпортний банк  України” МФО 322313, )  суму 12975 грн. 75 коп. основного боргу, суму 181грн. 25 коп. втрат від інфляції, суму 74 грн. 65 коп. –3 % річних.

Відстрочити виконання рішення в цій частині до 17.07.2007р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Аліот” (69095, м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 117-а, р/р 5341 в АКБ “Райффайзенбанк Україна”, МФО 313872, р/р 0270 в Запорізькій ФАБ “Факторіал Банк”, МФО 313946 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Браун” (07300, Київська область м. Вишгород, вул.Межигірського Спасу 6,  р/р 8322 в ВАТ “Державний експортно-імпортний банк  України” МФО 322313, )  суму 132 грн. 33 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  14.05..2007 р.