ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  30/212

06.06.07

За позовом   Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

До                  Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаззбут»

Про                стягнення  2 274,01 грн.

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача          Калинчук В.В. –представник за довіреністю № 044/24-9382 від 26.12.06.

Від відповідача      не з’явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаззбут»про стягнення з відповідача 2 374,01 грн. (1 363,25 грн. –основного боргу, 1 010, 76 грн. –комунальні послуги) заборгованості за Договором на оренду житлового приміщення № 384 від 01.07.01.

Позові вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов’язання перед позивачем по сплаті орендної плати за користування приміщенням та сплаті за комунальні послуги, внаслідок чого у ТОВ «Укргаззбут» виникла заборгованість перед Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»  в сумі 2 374,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.07. порушено провадження у справі № 30/212, розгляд справи було призначено на 06.06.07 о 16-00.

У судовому засіданні 22.05.07. представником позивача було підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 06.06.07. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 30/212 від 22.05.07. не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про  час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причин неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаззбут»до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.01. між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»(Орендодавець) до Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргаззбут»(Орендар) було  укладено Договір на оренду житлового приміщення № 384 (надалі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1) Орендодавець надає, а Орендар приймає в орендне користування житлове приміщення,  а саме, квартиру № 89 в будинку № 76 по вул. Жилянській в м. Києві, загальною площею 25,9 кв. м.

У відповідності до п. 2.2.3 Договору, Орендар зобов’язався не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату за оренду.

Згідно п. 2.2.4 Договору, орендар зобов’язався здійснювати комунальних послуг (опалення, гаряче та холодне водопостачання, електроенергія, газ та ін.), а також вартість послуг за технічне обслуговування інженерного обладнання за фактичними витратами на підставі рахунків Орендодавця у термін до 20 числа наступного за поточним місяця.

Додатковими угодами до Договору, сторонами було продовжено строк дії Договору № 384 від 01.07.01 до 01.07.03.

Позивач зазначає, що оскільки термін дії додаткової угоди № 2 до Договору закінчився 01.07.03., а відповідної заяви від сторін про припинення дії Договору не надходило, даний Договір № 384 від 01.07.01. вважається пролонгованим.

Позивачем умови Договору виконані в повному обсязі, що підтверджується актом здавання-прийняття квартири № 89 у житловому будинку КП «Спецжитлофонд»по вул. Жилянській, 76, відповідно до якого Орендодавець здав, а Орендар прийняв у користування квартиру      № 89 по вул. вул. Жилянській, 76, загальною площею 25,9 кв. м для тимчасового проживання родини Однорога В.Ф.

У відповідності до п. 5.3.2 Договору, у випадку звільнення оРендарем квартири без письмового повідомленн, а також без складання акту про здавання квартири у належному стані, Орендар несе повну матеріальну відповідальність за заподіяні у зв’язку з цим збитки у повному обсязі. При цьому Орендар не звільняється від внесення орендної плати  та оплати комунальних платежів до передачі квартири  Орендодавцю за актом.

За твердженнями позивача, які не спростовані відповідачем, останній фактично звільнив спірне приміщення 31.06.04., не здавши його за актом приймання-передачі, чим грубо порушив п. 5.3.2 Договору.

Позивач - Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»вказує на те, що у  відповідача, внаслідок систематичного неналежного виконання умов Договору та чинного законодавства України, виникла заборгованість в сумі 1 363,25 грн. з оплати орендних платежів за спірне приміщення.

Крім того, позивач зазначає, що в порушення п. 2.2.4 Договору, відповідач –ТОВ «Укргаззбут»має заборгованість перед Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»в сумі 1010,76 грн. по оплаті за комунальні послуги.

Позивачем у позовній заяві було визначено термін, з якого відповідач не сплачував за користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 76, загальною площею 25,9 кв. м, з 01.08.03. по 30.06.04.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов‘язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до розрахунку нарахувань орендної плати Товариству з обмеженою відповідальністю «Укргаззбут», залученого позивачем до матеріалів справи, позивач визначив термін, з якого відповідач не сплачував за користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 76, загальною площею 25,9  кв. м, з 01.08.03. по 30.06.04.

Відповідно до статті 266 Цивільного кодексу України сплив  позовної  давності,  про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 16.05.07., а  термін, з якого відповідач не сплачував за користування жилим приміщенням визначив з 01.08.03. по 30.06.04., то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період з 01.08.03. по 01.04.04. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не було надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»у позовній заяві.

За таких обставин, вимоги позивача - Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»  щодо стягнення з відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаззбут»орендної плати за користування приміщенням підлягають частковому задоволенню в межах строку  позовної давності, а саме з 01.05.04. по 01.06.04. в сумі –273,50 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по комунальним платежам в сумі 1010,76 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення даної вимоги, а саме, в розмірі 807,84 грн., оскільки позивачем - Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»не надано суду у відповідності до п. 2.2.4 Договору доказів того, що відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргаззбут»дійсно отримав ці послуги.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 256, 257, 261, 266, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаззбут»(м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»(04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ) 273 грн. 50 коп. –основного боргу,  807 грн. 84 коп. –заборгованості по орендним платежам, 85 грн. 88 коп. –державного мита та 99 грн. 35 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 18.06.2007.