ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.07 р.                                                                                 Справа № 34/459а

11 год.55 хвилин,        м. Донецьк, вул.Артема,157,

зал судових засідань (каб.) №212

Господарський суд Донецької області у складі  судді  Кододової О.В.  при секретарі судового засідання Котельникової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом  Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства “Трест”  Донбастрансбуд” Артемівський завод стінових матеріалів  м. Артемівськ

до відповідача  Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції

Третя особа Закрите акціонерне товариство „Донбастрансбуд” м. Донецьк

про визнання недійсним акту виїзної планової перевірки №1413/23-25097364/ДСК від  03.11.2006року, скасування  повідомлень-рішень №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на прибуток в сумі  32676грн. та фінансових санкцій в сумі 15287грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 57683грн. та фінансових санкцій в сумі 28842грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування збору на  геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 2298,24грн. та фінансових санкцій в сумі 459,64грн.

За участю:

Прокурора -  Вартанової О.М.

представників сторін:

від позивача – Козирьков С.А., Зубко І.М. (за дорученнями)

від  відповідача – Корешняк В.П.(за дорученням)

від третьої особи Бичков О.Є. (за дорученням)

За клопотанням сторін провадження по справі було зупинене з 15.06.2007року до 18.06.2007року на 11,30годин., по справі була оголошена з 18.06.2007року до 20.06.2007року на 11.00годин.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Дочірнім підприємством  Закритого акціонерного товариства “Трест”  Донбастрансбуд” Артемівський завод стінових матеріалів  м.Артемівськ  до Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним акту виїзної планової перевірки №1413/23-25097364/ДСК від 03.11.2006р., скасування повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на прибуток в сумі 32676грн. та фінансових санкцій в сумі 15287грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 55087грн. та фінансових санкцій в сумі 27544грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування збору на геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 730,47грн. та фінансових санкцій в сумі 146,09грн.

Повідомленням від 05 квітня 2007року №05/1-04-34/459а (вхід.№02-41/14768 від 10 квітня 2007року) прокуратура Донецької області  повідомила про вступ у розгляд справи відповідно до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки питання сплати податків безпосередньо  зачіпають інтереси держави.

Додатковою заявою від 15 лютого 2007року (вхід.№02-41/6165) позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати недійсним акт виїзної планової перевірки №1413/23-25097364/ДСК від  03.11.2006року, скасувати  повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на прибуток в сумі  32676грн. та фінансових санкцій в сумі 15287грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 57683грн. та фінансових санкцій в сумі 28842грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування збору на  геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 2298,24грн. та фінансових санкцій в сумі 459,64грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на невідповідність податкових  повідомлень-рішень вимогам чинного законодавства.

Позивач зазначає, що висновок ДПІ  про завищення валових витрат за період  II квартал 2005р.- II квартал 2006р. на суму 83334грн. зроблений без наявності будь-яких виявлених та наведених в акті порушень з боку позивача. Це на думку позивача  свідчить про те, що в порушення п.п. 2.4.1 п.2.4 ст.2 Наказу ДПА України  від  10.08.2005р. №327, до висновків акту перевірки віднесено заниження податку на прибуток в сумі 20833,5грн., яке не підтверджено встановленими в ході перевірки порушеннями, а відповідно до рішення №/0 здійснено безпідставне донарахування податку на прибуток в сумі  20833,5грн. Стосовно наведеного  порушення за операцією, здійсненою за угодою №55 від 01.07.2004р. та додатковою угодою №3 від 10.01.2005р., позивач зазначає, що під час перевірки для проведення аналізу правильності  нарахування валових витрат та набору контрагентів податківці витребували тільки окремі угоди та отримані від постачальників податкові накладні, в той час,  як товарні накладні та акти виконаних робіт, не вимагались для перевірки. Що стосується самих актів  ЗАТ “Трест “Донбастрансбуд” то на момент перевірки всі вони знаходились на підприємстві. Стосовно  порушення за операцією, здійсненою за угодою №58 від 27.08.2004р. позивач зазначає, що перевіряючи ми зазначено про завищення валових витрат в 1 кварталі 2006р. на суму 8333грн., в той час, як  в самому акті не наведено порушення жодного пункту статті 5  “Валові витрати” Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” яке стосується даного питання. Що стосується зауваження перевіряючих про включення зазначених витрат до складу валових витрат, позивач зазначає, що оскільки  Закон України “Про оподаткування  прибутку підприємств” не передбачено включення до складу валових витрат отриманої чи наданої фінансової допомоги, позивач не міг та не включив суму 8333грн. до валових витрат в перевіряємому періоді.

Позивач зазначає, що витрати в сумі 22370грн. ніколи не були ним включені до складу валових витрат періоду, що перевірявся, про що свідчить той факт, що в акті документальної перевірки не наведено жодних доказів, які б цьому суперечили та підтверджували висновки акту перевірки. Крім того  відповідачем не виконано умови проведення перевірки та складання акту та всі посилання на завищення валових витрат на суму 130704грн. та відповідно нарахування податку на прибуток в сумі 32676грн. і штрафних санкцій на суму 15287грн. на думку позивача є протизаконними.

В обґрунтування  заявлених вимог позивач також посилається на те, що  відповідно до п.1.4 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” під поставкою товарів (робіт, послуг) – оподатковуваними операціями – слід розуміти будь-які операції, що здійснюються на підставі угод купівлі-продажу, а як встановлено діючим законодавством, витрати на рекламу це і є витрати на продаж товарів (робіт, послуг), то витрати, які поніс позивач рекламуючи власну продукцію за допомогою ТОВ “Культурний центр “Парнас”, напряму пов’язані з процесом продажу продукції підприємства, а відповідно до п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України  “Про податок на додану вартість” і з оподатковуваними операціями звітного та наступних податкових періодів.  Таким чином на думку позивача податок на додану вартість, сплачений при придбанні рекламних послуг, отриманих в будь-який спосіб та в будь-якій формі, на підставі п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”   підлягає включенню до складу податкового кредиту. Позивач зазначає, що донарахування податку на додану вартість в сумі 55086,67грн. та фінансових санкцій в сумі 5474,02грн. здійснено  в порушення  п.п.7.4.1 та п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР, зі змінами та доповненнями .

Позивач  зазначає, що під час проведення розрахунку збору за геологорозвідувальні роботи відповідач зобов’язаний був використовувати величину  видобутої глини, яку під час перевірки встановила Донецька територіальна інспекція державного геологічного контролю, а саме 9750м.куб. При цьому величина збору повинна складати не 4146,39грн., а 3415,92грн. Таким чином суму донарахувань ДПІ складе 1567,77грн., а сума фінансових санкцій 313,55грн.

Позивач заявою від 15.02.2007року (вхід. №02-41/6165) уточнив позовні вимоги (т.3 а.с.72-79) і просить визнати недійсним акт виїзної перевірки №1413/23-25097364/ДСК від 03.11.2006року, скасувати повідомлення – рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на прибуток в сумі 32676грн. та фінансових санкцій в сумі 15287грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 57683грн. та фінансових санкцій в сумі 28842грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування збору на геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 2298,24грн. та фінансових санкцій в сумі 459,64грн.

Позивач заявою від 20.06.2007року (вхід. №02-41/25374) просить суд визнати недійсним повідомлення – рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування збору на геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 730,09грн. та фінансових санкцій в сумі 146,09грн. у зв’язку із відсутністю доказів, в іншій частині позовні вимоги залишаються без зміни.

Відповідач у письмових запереченнях від 22.04.2007року (вхід.№02-41/2319) проти позовних вимог заперечує за тих підстав, що на порушення п.п.5.2.1 п. 5.2   ст.5 Закону України   "Про оподаткування прибулу підприємств" від 22.05.1997 року № 83/97 - ВР, зі змінами та доповненнями, підприємством до складу витрат  включені  суми  витрат,  які  не  пов'язані   з  підготовкою,   організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) в результаті чого завищено валові витратні сумі 108334 грн. Позивачем до складу валових витрат включені витрати: сума за надані послуги підприємством ЗАТ "Трест Донбастрансбуд" в  лютому - грудні 2005 року,   та січні - червні 2006 року згідно договору № 55 від 01.07.2004 додатковій угоді № 3 від 10.01.2005 року.

Позивачем ДП ЗАТ "Трест Донбастрансбуд" Артемівський завод стінових матеріалів липні  2004  року  було  укладено  договір  №  55   від  01.07.2004  року  з  ЗАТ  "Трест Донбастрансбуд" .  Підприємство ЗАТ "Трест Донбастрансбуд"  є засновником підприємства ДП  ЗАТ  "Трест  Донбастрансбуд"  Артемівський  завод  стінових  матеріалів  (частина  в статутному фонді 100%).

Відповідно до листа позивача, як зазначає відповідач,  від 27.10.2006 року за № 1214 (вхідний номер 10 від 27.10.2006 року):   "... Що стосується власне послуг за договором № 55, то з лютого 2005 року до червня 2006 року, завдяки співпраці з товариством  наше підприємство щомісячно здійснювало розширення ринку збуту власної продукції та збільшувало коло постачальників сировини та матеріалів для власного виробництва.

Проведеною перевіркою встановлено, що в перевіряємому періоді в порівнянні з перевіреним попереднім періодом  на  встановлено  збільшення ринку збуту  власної   продукції, та збільшення кола постачальників сировини та матеріалів для власного виробництва, тобто нових контрагентів перевіркою не виявлено.

Відповідач зазначає, що позивачем до складу валових витрат у 1 кварталі 2005 включено суму зворотної фінансової допомоги 8333 грн. (загальна сума 10000,00грн.), яка була надана в лютому 2005р.підприємству ЗАТ "Трест Донбастрансбуд" згідно умов договору № 58 від 27.08.2004р.

Також відповідач зазначає, що на  порушення п.п.5.2.1 п. 5.2 , п.п.5.3.1 п. 5.3   ст.5 Закону України   "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 року № 283/97 - ВР, зі змінами та доповненнями, підприємством  до   складу   валових   витрат   включені   суми   витрат,   які   не   пов'язані   з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), на проведення свят, розваг та відпочинку у сумі 22370грн.          підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), на проведення свят, розваг та відпочинку у сумі 22370 грн.

До   перевірки  також позивачем   не  надані   первинні  документи  (рахунки,   накладні, к виконаних   робіт)   які   підтверджують,   що   отримані   послуги   пов'язані   з  підготовка організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг).

У запереченнях відповідач вказує, що на порушення п.п.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість": 03.04.1997  року  №   168/97-ВР,  зі  змінами  та доповненнями  підприємством до се податкового  кредиту  віднесені  суми  податку   за  отримані  товари  та  послуги, які використовуються у межах господарської діяльності у сумі 26143 грн.

Відповідно п.п.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, зі змінами та доповненнями: "податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податків за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8і цього Закону, протягом такого звітного періоду  з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх (дальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку ...."

Так позивачем до складу податкового кредиту віднесені суми податку    нараховані сплачених) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), які в подальшому не використовуються у межах  господарської діяльності .

В результаті встановлених порушень підприємством ДП ЗАТ "Трест Донбастрансбуд" Артемівський завод стінових матеріалів занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на думку відповідача у сумі 60563 грн.

Перевіркою  правильності  визначення  суми  збору  за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, встановлено заниження збору за II квартал 2006 року   у   розмірі   2298,4   грн.,   в   результаті   методологічної   помилки   та   неправильного застосування   нормативів     збору  за  геологорозвідувальні   роботи,   виконані  за рахунок державного бюджету при заповненні розрахунку даного збору за II квартал 2006 року.

19.08.2006 року за № 23648, як зазначає відповідач до Артемівської ОДПІ  позивачем був наданий уточнюючий розрахунок збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету за II квартал 2006 року, в якому не враховані помилки, які були допущені при заповненні розрахунку збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету за II квартал 2006 року від 08.08.2006 року за № 22667.

З огляду на вищенаведене відповідач просить у позові відмовити.

Третя особа у поясненнях від 10.04.2007 року (т.3 а.с.121-124)  посилається на те, що ним були надані позивачу інформаційні, юридичні та консультаційні послуги за період з лютого 2005року по червень 2006року. Виконання цих послуг підтверджується актами виконаних робіт та податковими накладними, копії яких він долучив до пояснень. Ці податкові зобов’язання ним були відображені у бухгалтерському та податковому обліку, копії книг продажу товарів (послуг) ним додані до пояснень.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін  та дослідивши письмові докази, суд встановив:

Відповідачем була проведена виїзна планова перевірка позивача  з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005року по 30.06.2006року. За результатами перевірки відповідачем був складений Акт перевірки  1413/23-25093764/ДСК  від 03.11.2006 р.

З висновку акту перевірки вбачається , що позивачем порушені вимоги:

-          п.п. 4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п. 5.2.1 п.5.2, п.п. 5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України  “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997року №283/97-ВР, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 32676грн., у тому числі : 2005р. – 22208грн.:  1 квартал 2005р. у сумі 6250грн., 2 квартал 2005р. у сумі 4167грн., 3 квартал 2005року у сумі 11791грн., 2006 рік – 10469грн. :  1 квартал 2006р. у сумі 4219грн.,  2 квартал 2005р. у сумі 6250грн.;

-          п.п.7.4.1 п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 60563грн., у тому числі :  2005р. – 52186грн., у тому числі лютий – 3333грн.,  березень – 36087грн.,  квітень – 3333грн.,  липень – 3415грн., серпень – 4351грн., вересень – 1667грн., 2006р. – 8377грн., у тому числі : січень – 42грн., лютий – 1667грн., березень – 1667грн., квітень – 1667грн., травень – 1667грн., червень – 1667грн.

-          п.п.4.1. п.4 “Інструкції про порядок стягнення збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”, затвердженої наказом Комітету України з питань геології та використання надр, ДПА України від 23.06.1999р. №105/309,  зареєстрованої Мін’юстом України 16.07.1999р. за №474/3767, та ст.10 Закону України від 20.12.2005р. №3235- IV “Про Державний бюджет України на 2006рік”, п.19 та п.21 Порядку складання розрахунку збору за  геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету (додаток №3 до “Інструкції про порядок стягнення збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”, затвердженої наказом Комітету України з питань геології та використання надр, ДПА України від 23.06.1999р. №105/309, зареєстрованої Мін’юстом України 16.07.1999р. за №474/3767), в  результаті чого занижено суму збору за  геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету,  за 2 квартал 2006р. на суму 2298,24грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем були прийняті податкове повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006року,  яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток приватних підприємств всього на суму 47963грн., з них основний платіж 32676грн., штрафні (фінансові) санкції 15287грн., податкове повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006року, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість сього на суму 90845грн., з них основний платіж 60563грн., штрафні (фінансові) санкції 30282грн., податкове повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006року про визначення суми податкового зобов’язання  зі збору на  геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету всього на суму 2757,88грн., з них  основний платіж 2298,24грн., штрафні (фінансові) санкції 459,64грн.

Позивач просить суд визнати недійсним акт виїзної планової перевірки №1413/23-25097364/ДСК від  03.11.2006року, скасувати  повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на прибуток в сумі  32676грн. та фінансових санкцій в сумі 15287грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 57683грн. та фінансових санкцій в сумі 28842грн., повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування збору на  геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 730,47грн. та фінансових санкцій в сумі 146,09грн.

Щодо визнання недійсним акту перевірки то суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за тих підстав, що актом перевірки встановлюються конкретні порушення і він не носить для позивача обов’язкового характеру.

Відповідно до п.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи  юридичних  осіб  із  суб'єктом  владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

На підставі акту перевірки податковим органом приймається рішення яке і є предметом спору.

1. Щодо донарахування податку на прибуток у розмірі 32 676грн.

В акті перевірки встановлені порушення п.п.5.2.1 п. 5.2 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997 року № 283/97 - ВР,(зі змінами та доповненнями), який передбачає, що до складу валових витрат включаються: суми будь - яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі з придбанням електричної (включаючи реактивну).

У акті перевірки встановлено, що позивачем до складу валових витрат включені витрати:

- сума за надані послуги підприємством ЗАТ "Трест Донбастрансбуд" в  лютому, березні 2005 року,   згідно договору № 55 від 01.07.2004 додатковій угоді № 3 від 10.01.2005 року:

I квартал 2005 року:

16666,67 грн. (загальна сума 20000,00грн.) у тому числі:

-          8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

-          8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

II квартал 2005 року:

16666,66 грн. (загальна сума 20000,00 грн.), у тому числі:

8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

IIІ квартал 2005 року: 25000 грн. (загальна сума 30000,00 грн.), у тому числі:

8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

I квартал 2006 року:

16666,66 грн. (загальна сума 20000,00 грн.), у тому числі:

-          8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

-          8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

II квартал 2006 року:

25000 грн. (загальна сума 30000,00 грн.), у тому числі:

-          8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

8333,33 грн. (загальна сума 10000,00 грн.)

Як вбачається із матеріалів справи між позивачем (Підприємство) та  ЗАТ "Трест Донбастрансбуд"  (Товариство) був  укладений  договір  №  55   від  01.07.2004  року (т.2 а.с.82-84).  Підприємство ЗАТ "Трест Донбастрансбуд"  є засновником підприємства ДП ЗАТ  "Трест  Донбастрансбуд"  Артемівський  завод  стінових  матеріалів  (частина  в статутному фонді 100%).

Згідно з   п.1.26 ст. 1 Закону України   „Про оподаткування прибутку підприємств”  від 22. 05.1997 року № 283/97 – ВР( зі змінами та доповненнями) пов'язана  особа - особа, що відповідає будь-якій з наведених нижче ознак юридична особа, яка здійснює контроль над платником податку, або контролюється   таким платником податку, або перебуває під спільним контролем з таким платником податку, таким чином підприємства є пов'язаними особами.

Предметом договору  (т.2 а.с.82) є надання Товариством Підприємству (позивачу) маркетингових, рекламних, юридичних, посередницьких, постачально – збутових, консультаційних та інформаційних послуг.

Відповідачем у акті перевірки зазначено, що до перевірки підприємством не надані документи, які б підтверджували факт надання вищевказаних послуг , а саме : акти виконаних робіт, які підтверджують, що отримані послуги пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), виставлені підприємству рахунки на сплату коштів за надані послуги.

Проведеною перевіркою встановлено, що в перевіряємому періоді в порівнянні з перевіреним попереднім періодом на встановлено збільшення ринку збуту власної продукції, та збільшення кола постачальників сировини та матеріалів для власного виробництва, тобто нових контрагентів перевіркою не виявлено.

З даним твердженням відповідача суд не може погодитися за тих підстав, що факт надання вищевказаних послуг підтверджується документами, а саме :  актами здачі-прийомки робіт від 26.12.2005р., від 29.11.2005р., від 31.10.2005р.,  від 29.09.2005р.,  від 25.08.2005р., від 27.07.2005р., від 22.06.2005р., від 30.05.2005р., від 29.04.2005р., від 16.03.2005р.,  від 28.02.2005р., від 31.01.2005р., від 26.02.2006р., від 27.03.2006р., від 31.05.2006р., від 22.08.2005р., від 30.06.2006р. (том 2, арк. справи  99-115); податковими накладними №368 від 25.08.2005р. на суму 10000грн., №304 від 27.07.2005р. на суму 10000грн., № 129 від 31.05.2006р. на суму 10000грн., №40 від 27.04.2006р. на суму 10000грн., №27 від 27.03.2006р. на суму 10000грн., №5 від 27.01.2006р., №228 від 30.06.2006р. на суму 10000грн., №7 від 31.01.2005р. на суму 10000грн.,  №411 від 29.11.2005р. на суму 10000грн., №400 від 31.10.2005р. на суму 10000грн., №389 від 21.09.2005р. на суму 10000грн., №211 від 22.06.2005р. на суму 10000грн., №75 від 26.05.2005р. на суму 10000грн., №22.1 від 03.03.2005р. на суму 10000грн., № 14 від 28.02.2005р. на суму 10000грн., №421 від 26.12.2005р. на суму 10000грн.

Відповідач факту наявності податкових накладних за цими господарськими операціями не оспорює.

Пунктом 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п.п.7.2.3. п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” податкова  накладна  складається  у  момент виникнення податкових  зобов'язань  продавця  у  двох  примірниках.  Оригінал податкової  накладної  надається  покупцю,  копія  залишається   у продавця товарів (робіт, послуг).  Для операцій,    що    оподатковуються    і   звільнені   від оподаткування, складаються окремі податкові накладні. Податкова накладна   є звітним   податковим   документом  і одночасно розрахунковим документом.

Тобто, податкова накладна в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним документом, який складається під час здійснення господарської операції і підтверджує факт надання послуг.

Відповідно до п.  1.4 ст.  1 Закону України від 03.04.1997року №168/97-ВР „Про податок на додану вартість” поставка послуг   -   будь-які   операції  цивільно-правового  характеру  з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами,  у тому числі нематеріальними активами,  а також з поставки будь-яких інших,  ніж товари,  об'єктів власності за  компенсацію,  а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг.

Надання послуг, передбачених умовами договору  №  55   від  01.07.2004року, підтверджене первинними бухгалтерськими документами, не обмежена пунктами  5.3-5.7  статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” і тому правомірно включена позивачем до складу валових витрат відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 цієї статті. Відтак відповідач неправомірно виключив з валових витрат ці господарські операції за період з лютого 2005року по червень 2006року і донарахував податок на прибуток у розмірі 24999грн.

Крім того, в акті перевірки зазначено (т.1 а.с.29),  що позивачем  до складу валових витрат у 1 кварталі 2006р. включено суму зворотної фінансової допомоги 8333 грн. (загальна сума 10000,00грн.), яка була надана в лютому 2005року підприємству ЗАТ "Трест Донбастрансбуд" згідно умов договору № 58 від 27.08.2004року.

Як вбачається із  матеріалів справи між позивачем (Підприємство) та ЗАТ „Трест „Донбастрансбуд” (Товариство)  був укладений договір №58 від 27.08.2004року та додаткова угода №3 від 10.01.2005року (т.2 а.с.85-86), п.2.1 якого передбачає, що Підприємство зобов’язується перерахувати Товариству на його рахунок безпроцентну фінансову допомогу на зворотній основі.

Позивачем за платіжними дорученнями №172 від 08.02.2005року (т.2 а.с.93) та №194 від 11.02.2005року (т.2 а.с.92) була перерахована фінансова допомога на зворотній основі по 10 000грн.

Як вбачається із акту перевірки до складу валових витрат за 1 квартал 2006року позивачем була віднесена сума 8333грн., що плинуло на донарахування відповідачем податку на прибуток у розмірі 2084грн. (8333х25%).

Відповідачем у акті перевірки, як порушення, зазначений п.п.4.1.6  п.4.1   ст.4  Закону України „Про  оподаткування  прибутку підприємств”   від 22.05.1997 року  №283/97 – ВР ( зі змінами та доповненнями), який передбачає, що : "           податкові зобов’язання  особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюється як при її видачі, так і при  її зворотному поверненні .....".

Таке тлумачення закону не відповідає  приписам абзацу третьому  підпункту 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, який передбачає, що  до валових доходів включаються доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді суми поворотної  фінансової  допомоги,   отриманої  платником податку у звітному періоді,  що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у   тому   числі   нерезидентів),   або   осіб,   які  згідно  із законодавством мають  пільги  з  цього  податку,  включаючи  право застосовувати  ставку  податку нижчу,  ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону.  У  разі  коли  у  майбутніх податкових   періодах  платник  податку  повертає  таку  поворотну фінансову допомогу  (її  частину)  особі,  яка  її  надала,  такий платник  податку  збільшує  суму  валових  витрат  на  суму  такої поворотної  фінансової  допомоги  (її   частини)   за   наслідками податкового періоду,  в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника  податку  не  збільшуються  на  суму умовно нарахованих процентів,  а податкові зобов'язання особи,  що надала поворотну фінансову  допомогу,  не  змінюються  як  при  її видачі,  так і при її зворотному отриманні.  Як виняток з правила, визначеного цим абзацом, операції з отримання (надання) фінансової допомоги  між  платником  податку  та його філіями,  відділеннями, іншими відокремленими підрозділами,  що не мають статусу юридичної особи,  розташованими на території України, не призводять до зміни їх валових витрат або валових доходів.

Відповідно до п.п.1.22.2 п.1.22 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” поворотна   фінансова  допомога  -  це  сума  коштів, передана платнику  податку  у  користування  на  визначений  строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших  видів  компенсацій  як  плати  за  користування такими коштами.

Тобто, порядок оподаткування таких операцій визначено підпунктами 4.1.6 і 1.22.2 Закону про податок на прибуток і що згідно з цими підпунктами податкові наслідки виникають щодо фіндопомоги, не поверненої на кінець звітного періоду, і залежать від податкового статусу особи, яка надала таку фінансову допомогу.

Позивачем ніяким чином не можуть бути порушені вимоги п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” за тих підстав, що дана норма передбачає формування валового доходу особою, яка отримує фіндопомогу, а не валові витрати особи яка її надає.

Відтак вимоги позивача у цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню у частині донарахування податку на прибуток у розмірі 2084грн.

Відповідач у акті перевірки встановив, що позивачем  у порушення  п.п.5.2.1 п.5.2, п.п. 5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України  “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997року №283/97-ВР (зі змінами та доповненнями) віднесені до складу валових витрат витрати не пов’язані з підготовкою,  організацією, веденням   виробництва,   продажем  продукції  (робіт,  послуг), на проведення свят, розваг та відпочинку у суму 22370грн. у тому числі 3 квартал 2005року -22162грн, 1 квартал 2006року – 208грн. (т.1 а.с.29), а саме:

-          позивачем у 3 кварталі 2005року до складу валових витрат віднесені витрати у сумі 14 192грн. у зв’язку з наймом приміщення в пансіонаті „Акація” у підприємства ЗАТ „Трест „Донбастрансбуд” , що вплинуло на донарахування податку на прибуток у розмірі 3548грн. (14192 х25%) (т.1 а.с.30);

-          позивачем у 3 кварталі 2005року до складу валових витрат віднесені витрати у сумі 7970грн. понесені  у зв’язку з виробництвом святкової програми, яка була надана ТОВ Культурний центр „Парнас”, та сума витрат понесених у зав’язку з проведенням святкового  феєрверку, отриманого від підприємства ТОВ „Піродізайн” (т.1 а.с.30) , що вплинуло на донарахування податку на прибуток у розмірі 1992,59грн.  (7970 х25%) ;

-          позивачем у 1 кварталі 2006року до складу валових витрат віднесені витрати у сумі 208грн. понесені у зв’язку з проведенням екскурсії в підземну виробітку, яка була надана підприємством ДПО „Артемсіль” що вплинуло на донарахування податку на прибуток у розмірі 52грн.  (208 х25%).

Відповідно до п.4.2.3 п.4.2 ст.4 Закону України від 21.12.2000року №2181 „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” обов'язок доведення  того,  що  будь-яке  нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках,  визначених  підпунктом 4.2.2   цього  пункту,  є  помилковим,  покладається  на  платника

податків.

Суд вважає, що висновки акту перевірки в цій частині обґрунтовані , а вимоги позивача про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення у частині визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 5594грн. та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 2786грн. задоволенню не підлягають за тих підстав, що позивач не довів, що зазначені витрати пов’язані з підготовкою,  організацією, веденням   виробництва,   продажем  продукції  (робіт,  послуг).

З огляду на вищенаведене вимоги позивача про скасування податкового повідомлення – рішення №/0 від 15.11.2006року, підлягають задоволенню частково щодо визначення суми податкового зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 27082грн. та штрафної фінансової санкції у розмірі 12501грн.

2. Щодо донарахування податку на додану вартість, яку позивач оспорює у розмірі 57683грн. (згідно розрахунку наданого суду клопотанням від 20.06.07р. вхід. 02-41/26284).

Відповідачем  у акті перевірки встановлені порушення з боку позивача, а саме п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР, зі змінами та доповненнями підприємством до складу податкового кредиту віднесені суми податку за отримані товари та послуги, які не використовувалися у межах господарської діяльності у сумі 26143грн.

-          2005 рік – 17766грн.:

лютий –3333грн.;

березень – 1667грн.;

квітень – 3333грн.;

липень – 3415грн.;

серпень – 4351грн.;

вересень – 1667грн.;

-          2006 рік – 8377грн.

січень – 42грн.;

лютий – 1667грн.;

березень – 1667грн.;

квітень – 1667грн.;

травень – 1667грн.;

червень – 1667грн.

Підпункт 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” (у редакції яка діяла до 25.03.2005року) передбачав, що податковий  кредит звітного періоду складається із сум податків,  сплачених (нарахованих) платником  податку  у  звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт,  послуг),  вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва  (обігу)  та основних   фондів   чи   нематеріальних   активів,  що  підлягають амортизації.

Нова редакція абзацу 1 підпункту 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” (в редакції Закону N 2505-IV від 25.03.2005) передбачає, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків,  нарахованих  (сплачених)  платником податку за ставкою, встановленою  пунктом  6.1  статті  6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з  придбанням або  виготовленням  товарів  (у  тому числі при їх імпорті)  та  послуг  з  метою  їх   подальшого   використання   в оподатковуваних   операціях   у   межах  господарської  діяльності платника податку.

Тобто, обидві редакції цього підпункту Закону пов’язують право на податковий кредит із валовими витратами та господарською діяльністю платника податків.

Враховуючи, що донарахування податку на додану вартість пов’язане із правомірністю формування позивачем валових витрат, суд вважає, що з урахуванням  висновків суду про правомірність віднесення позивачем до валових витрат консультаційних послуг, позивач правомірно відносив до податкового кредиту ПДВ по цим господарським операціям на загальну суму 20003грн. (див. Розрахунок ДПІ по ПДВ).

Право позивача на податковий кредит підтверджується належними  чином  складеними податковими накладними: №14 від 28.02.2005року на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.130); №22.1 від 03.03.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.129); №22.1 від 03.03.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.129); №75 від 26.05.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.128); №211 від 22.06.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.127); №389 від 21.09.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.126); №400 від 31.10.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.125); №411 від 29.11.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.124); №7 від 31.01.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.123); №228 від 30.06.2006р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.122); №5 від 27.01.2006р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.121); №27 від 27.03.2006р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.120); №40 від 27.04.2006р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.119); №129 від 31.05.2006р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.127); №304 від 27.07.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.117); №368 від 25.08.2005р. на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1 666,67грн.(т. 2 а.с.116).

Крім того, відповідачем виключено з податкового кредиту лютого 2005року (т.1 а.с.36) ПДВ у розмірі 1666,67грн. (загальна сума 10000грн.) згідно договору №58 від 27.08.2004року (податкова накладна №12 від 11.02.2005року).

З даним твердженням відповідача суд не може погодитися за тих підстав, що відповідачем  не була надана копія цієї накладної яка б свідчила про надання фін допомоги.

Третьою особою надана належним чином засвідчена копія накладної від 11.02.2005року №12 на загальну суму 10000грн. у тому числі ПДВ 1666,67грн. за надані послуги згідно договору.

Відповідачем також встановлено порушення позивачем п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, а саме до складу податкового кредиту за березень 2005року віднесена сума податку, які не підтверджені податковими накладними у сумі 34420,0грн., а саме двічі відображено в податковому обліку у січні 2005року та у березні 2005року  (т.1 а.с.37-38) податкові накладні, а саме:

- 15419,89 грн. (загальна сума 92519,34грн.) податкова накладна №  16/0012 отриманої від  Державного   підприємства   Доненька   залізниця,   індивідуальний   податковий    номер І07495О5О96 (запис у книзі придбання за березень 2005 року № 4). Дана накладна була відображена підприємством з січні 2005 року (запис в книзі придбання за січень 2005 року №-71);

- 4981,42 грн. (загальна сума 29888.50грн.)  податкова накладна №   17/0012  отриманої від Державного   підприємства   Донецька   залізниця   індивідуальний    податковий    номер 96 (запис у книзі придбання за березень 2005 року №5). Дана накладна була відображена підприємством в січні 2005 року (запис в книзі придбання за січень 2005 року № 93);

- 1010,10 грн. (загальна сума 6060,60грн.) податкова накладна № 15/1 отриманої від підприємства ВАТ "Донєцькоблгаз", індивідуальний податковий номер 95 (запис у книзі придбання за березень 2005 року № 23). Дана накладна була відображена підприємством в січні 2005 року (запис в книзі придбання за січень 2005 року № 86);

- 4814,08 грн. (загальна сума 28884,48грн.) податкова накладна № 890/009/3 отриманої від підприємства ВАТ "Донецькобленерго" Центральні електричні мережі, індивідуальний податковий номер 35 (запис у книзі придбання за березень 2005 року № 27). Дана накладка була відображена підприємством в січні 2005 року (запис в книзі придбання за січень 2005 року № 82);

- 2256,33 грн. (загальна сума і3538грн.) податкова накладна № 01-013 отриманої від підприємства ТОВ ВКФ "Демі", індивідуальний податковий номер 22 (запис у книзі придбання за березень 2005 року № 109). Дана накладна була відображена підприємством в січні 2005року №68;

- 5938,35грн. (загальна сума 8900,08) податкова накладна №14 отримана від підприємства Промислово – будівельна кампанія „Ал-Мар”, індивідуальний податковий номер 95 (запис у книзі придбань за березень 2005року №110) Дана накладна була відображена підприємством в січні 2005року (запис в книзі придбання за січень 2005року №70).

Як вбачається із матеріалів справи всі вищенаведені податкові накладні були відображені у книзі обліку придбань за березень 2005року (т.2 а.с.26-33).

Судом у судовому засіданні був досліджений оригінал Книги обліку придбання за січень 2005року, копія якої була долучена до матеріалів справи за клопотанням позивача від 20.06.2007року ( вхід. №02-41/25264). Зазначені податкові накладні не були відображені у січні 2005року.

Відповідно до п.10 „Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами ДПС”, затвердженої наказом ДПАУ від 17.03.2001 р. N 110, факти порушень податкового та іншого законодавства посадова особа органу державної податкової служби оформляє актом перевірки, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів та вказуються конкретні їх пункти і статті.

Відповідно до п.3.1 „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних,  виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства”, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 10.08.2005  N 327 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 925/11205) до акту додаються інформативні додатки у виді документів,  що  підтверджують  встановлені порушення, надані у ході перевірки.

Відповідач не надав жодного документу, який би підтверджував подвійне відображення вищенаведених податкових накладних також у січні 2005року.

Згідно до ст.71 КАСУ кожна  сторона  повинна  довести  ті обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідач належними доказами не довів правомірність визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 56088грн. та відповідно штрафної (фінансової) санкції у розмірі 28045грн. Відтак вимоги позивача в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд визнав неправомірним віднесення позивачем до валових витрат сум не пов’язаних з господарською діяльністю по взаємовідносинам ТОВ „Культурний центр „Парнас” та ТОВ „Піродизайн”, що обумовлює неправомірне віднесення до податкового кредиту ПДВ по цим господарським операціям на суму 667грн. та 928грн. відповідно. Відтак вимоги позивача у частині визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість  у розмірі 1595грн. та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 797грн. задоволенню не підлягають.

3. Щодо донарахування збору за геологорозвідувальні роботи у розмірі 730,47грн. та фінансових санкцій в сумі 146,09грн.

Відповідач у акті перевірки встановив, що позивачем 09.08.2006р. вхідний №22667 до Артемівської ОДПІ був наданий розрахунок збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету. В порушення п.п.4.1 п.4 „Інструкції про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”, затвердженого наказом Комітету України з питань геології та використання надр і Державної податкової адміністрації України  від 23 червня 1999 р. N 105/309, зареєстровано  в Міністерстві юстиції України 16 липня 1999 р. за N 474/3767 , та ст..10 Закону України від 20.1.2005року №3235 „Про Державний бюджет України на 2006р.”, підприємством у рядку 04 „Норматив збору” було застосовано норматив збору 0,194грн./м куб. Норматив збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, за цегельно – черепичну сировину у 2006р. складає 0,35грн./м куб.

Відповідачем встановлено порушення позивачем п.19 та 21 Порядку складення розрахунку  збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету (т.1.а.с.46-47), що призвело до заниження суми бору за геологорозвідувальні роботи за 2 квартал 2006р. на 4146,39грн. У акті зазначено, що позивачем 18.08.2006р. вхід. №23648 було надано уточнюючий розрахунок збору за 2 квартал 2006р. де у розділі 21 розрахунку було проставлено 2298,24грн. Нарахована сума збору гідно уточнюючого розрахунку склала 1848,15грн.

У висновку акту перевірки відповідач встановив заниження збору у розмірі 2298,24грн. ( 4146,39 -1848,15).

Відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006року про визначення суми податкового зобов’язання  зі збору на  геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету всього на суму 2757,88грн., з них  основний платіж 2298,24грн., штрафні (фінансові) санкції 459,64грн.

Позивач зазначає, що відповідачем при здійсненні розрахунку не були враховані обсяги видобутої глини, встановлені Донецькою територіальною інспекцією державного контролю, а саме 9750м.куб. Тому величина збору повинна складати не 4146,39грн., а 3415,92грн. (9750 х 0,35035). Таким чином сума донарахованого збору повинна складати 1567,77 грн. (3415,92-1848,15), а сума фінансових санкцій 313,55грн.

З огляду на вищенаведене позивач оспорює зазначене податкове повідомлення-рішення в частині донарахування збору на геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 730,47грн. (2298,24- 1567,77) та фінансових санкцій в сумі 146,09грн. (459,64- 313,55).

Суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав, що пунктом 8.1 „Інструкції про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”, затвердженого наказом Комітету України з питань геології та використання надр і Державної податкової адміністрації України  від 23 червня 1999 р. N 105/309 , зареєстровано  в Міністерстві юстиції України 16 липня 1999 р. за N 474/3767, передбачають, що контроль за своєчасністю і повнотою сплати збору за геологорозвідувальні роботи до державного бюджету здійснюють органи державної податкової служби, а контроль за правильністю обчислення збору здійснюють органи державного геологічного контролю та державної податкової служби шляхом проведення перевірок відповідних документів.

Як вбачається із „Акту спільної перевірки діяльності користувача надр” (т.3 а.с.28-31) норматив збору за геологорозвідувальні роботи застосовується до обсягів погашених в надрах запасів корисних копалин (об’єм видобутої глин в твердому тілі) застосовується правильно (т.3 а.с30).  Недоліки та порушення відсутні (т.3 а.с.31), приписи відсутні (т.3 а.с.32).

Відповідачем при здійсненні розрахунку збору не були враховані обсяги видобутої глини, встановлені Донецькою територіальною інспекцією державного контролю, а саме 9,75тис.м.куб. (т.3 а.с30). Відтак вимоги позивача про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення в частині донарахування збору за геологорозвідувальні роботи у розмірі 730,09грн. та фінансових санкцій в сумі 146,09грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАСУ якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи немайнових характер позовних вимог та часткове задоволення позовних вимог позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 50% покласти на позивача.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена вступна і резолютивна  частина у судовому засіданні 20 червня  2007року в присутності представників сторін

Керуючись Законом України „Про оподаткування прибутку підприємств”, Законом України “Про податок на додану вартість”, Законом України №2181 від 21.12.2000року „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, „Інструкцією про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами ДПС”, затвердженої наказом ДПАУ від 17.03.2001 р. N 110, „Інструкцією про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету”, затвердженого наказом Комітету України з питань геології та використання надр і Державної податкової адміністрації України  від 23 червня 1999 р. N 105/309 , зареєстровано  в Міністерстві юстиції України 16 липня 1999 р. за N 474/3767, „Порядком оформлення результатів невиїзних документальних,  виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства”, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 10.08.2005  N 327 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 925/11205), ст.ст.17 - 20, 69 - 72, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186, 254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

П О С Т А Н О В И В  :

Позов задовольнити частково.

Скасувати повідомлення - рішення Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції скасування повідомлення-рішення №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на прибуток в сумі 32676грн. та фінансових санкцій в сумі 15287грн.,

Скасувати повідомлення - рішення Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 560887грн. та фінансових санкцій в сумі 28045грн.

Визнати недійсним повідомлення - рішення Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції №/0 від 15.11.2006р. в частині донарахування збору на геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 730,47грн. та фінансових санкцій в сумі 146,09грн.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити Дочірньому підприємству  Закритого акціонерного товариства “Трест”  Донбастрансбуд” Артемівський завод стінових матеріалів  м. Артемівськ  з  Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова виготовлена у повному обсязі 25.06.2007року.

Суддя