ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.07 р.                                                                             Справа № 34/124

Господарський суд Донецької області у складі судді Кододової О.В., при секретарі судового засідання Тараненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом -  Прокурора м. Димитрова Донецької області  в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції м. Димитрова

до відповідача – Державного підприємства “Красноармійськвугілля” м. Димитров

про стягнення 339079,02 грн.

За участю прокурора – Гармашова І.В. - прокуратура Донецької області

Представники сторін:

від позивача – Мірошник Д.Ю., Ніжельська Л.С. (за довіреністями)

від відповідача – Пархоменко А.Ю.(за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Прокурором м. Димитрова Донецької області  в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції м. Димитрова до Державного підприємства “Красноармійськвугілля” м. Димитров про стягнення  податкового боргу у розмірі                190912,50 грн.

Додатковою заявою від 10 травня 2007року (вхід.№ 02-41/18438) позивач  збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 339079,02 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач має заборгованість перед бюджетом на загальну суму 306312,02 грн., яка на теперішній час залишається не сплаченою.

Правовою підставою стягнення податкових зобов’язань позивач вважає пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000р. “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідач у відзиві від 10 травня 2007року (вхід.№02-41/18445) суму позову визнає у повному обсязі та не заперечує проти її стягнення .

У клопотання від 10 травня 2007року (вхід.№02-41/18447) відповідач просить розстрочити виконання постанови на сто двадцять місяців, посилаючись на важкий матеріальний стан підприємства.

У судовому засіданні досліджені надані позивачем письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд встановив:

Відповідач є юридичною особою,  .

Заборгованість відповідача зі збору на користування надрами перед бюджетом виникла в результаті самостійно узгоджених та несплачених податкових зобов’язань визначених у податкових деклараціях та розрахунках, та також за актами перевірки податковим органом, всього сума податкового боргу складає  339079,02 грн., а саме згідно ВП шахта Стаханова розрахунок у сумі 128742,91грн., ВП шахта  Димитрова у сумі 178262,14грн., ВП шахта Центральна у сумі 32073,97грн. (розрахунки плати за користування надрами №11319 від 17.01.2007року, №11073 від 12.01.2007року, №12325 від 25.04.2007року, №7603 від 09.10.2006року, №8790 від  03.11.2006року, №8478 від 24.10.2006року.

Крім того заборгованість у розмірі 339079,02 грн. підтверджується актом звірки  станом на 01 травня 2007 року підписаним відповідачем без заперечень.

Суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст.9 Закону України “Про систему оподаткування” від 25 червня            1991 року N 1251-XII платники  податків  і   зборів   (обов'язкових   платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків  і  зборів  (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Пунктом 5.3.1. статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від  21.12.2000 р. № 2181-ІІІ (надалі – Закон “Про порядок погашення...”)  передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону “Про порядок погашення...” передбачає, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя). У разі, якщо звітним (базовим) податковим періодом є рік – податкові декларації подаються протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків) згідно з відповідним законом з питань оподаткування, така декларація подається у строки, визначені цим пунктом для такого базового податкового періоду.

Визначена у розрахунку сума податку вважається узгодженою сумою (п. 5.1 ст. 5 Закону України N 2181-III) і сплачується юридичними особами у строки передбачені законодавством, на спеціальні рахунки відповідного бюджету.

Згідно до п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону України №2181 від 21.12.2000року податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Як вбачається із матеріалів справи, за вимогами статті  6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами» відповідачу були направлені  перша податкова вимога № 1/26 від 05.04.2003р та друга податкова вимога  № 2/52  від 14.05.2003р.

Згідно до п.6 та п.8 ст.10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII органи державної податкової служби забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства та  стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені та штрафних санкцій у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.п. 3.1.1. п.3.1.ст.3 Закону України від 21.12.2000року №2181 “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  ( надалі Закон №2181) активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Пункт 1.3 статті 1 Закону №2181 із змінами, внесеними згідно із  Законом України від 20.02.2003 р. N 550 передбачає, що податковий борг (недоїмка) це податкове зобов'язання     (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пунктом 1.2 статті 1 Закону №2181 передбачено, що податкове зобов'язання  це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до положення ст.41 Конституції України та ст.55 Закону України “Про власність” майно може бути безоплатно вилучено (конфісковано) у власника за рішенням (вироком) суду, арбітражного суду.

Оскільки відповідач добровільно в установленому порядку та строки не сплатив податковий борг, а прийняті заходи позивачем, направлені на погашення боргу, не дали позитивних наслідків і податковий борг у сумі  339079,02 грн. залишився відповідачем не сплаченим, то господарський суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідач надав заяву у якій просить суд розстрочити погашення податкової заборгованості строком на 120 місяців, у зв’язку з важким матеріальним станом підприємства.

Позивач не заперечує проти задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання постанови на 120 місяців .

Розглянувши заяву відповідача, суд, вважає за можливе розстрочити виконання рішення на 120 місяців .

Відповідно до п.4 ст.94 КАСУ, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Конституцією України,  Законом України від 21.12.2000року №2181 “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Законом “Про власність”, та ст.ст.11,17-20,69-72,86,94,158-163, 167,185,186,254, 263 п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов Прокурора м. Димитрова Донецької області  в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції м. Димитрова до Державного підприємства “Красноармійськвугілля” м. Димитров  про стягнення  податкового боргу у розмірі  339079,02 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства “Красноармійськвугілля” (85322, Донецька область, м. Димитров, вул.. Ватутіна,1, , р/р 0001 у Красноармійській філії ЗАТ КБ “Приватбанк”, МФО 335236) на користь держави (на рахунок №0034, отримувач відділ державного казначейства у м. Димитрові, ОКПО 34686500, банк отримувач ГУ ДКУ в Донецькій області, МФО 834016) заборгованість зі збору на користування надрами у сумі  339079,02 грн.

Розстрочити виконання постанови в частині стягнення 339079,02 грн. на сто двадцять місяців з щомісячною сплатою з червня 2007року по червень 2017 року – 2825грн.66коп. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подана, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя