ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" лютого 2007 р.

13:10

Справа №  7/39/07

м. Миколаїв

За позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1,АДРЕСА_1

до відповідача:
Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва, 54000, м.
Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1

про: скасування
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_1 від 19.01.2007р.

Суддя Семенчук Н.О.

Секретар
судового засідання Дзюба Ю.Ф.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача:      ОСОБА_2., дов. без номеру від
13.02.2007р.

Від відповідача:  Віляйкіна А.В., дов. № 4126/9/10-007 від
28.12.2006р.

Федорович О.О., дов. № 838/9/10007
від 26.02.2007р.

Бондар І.І., дов. № 839/9/10007 від
26.02.2007р.

СУТЬ СПОРУ:
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду з позовними вимогами про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_1 від 19.01.2007р. Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що перевірка від 28.12.2006 року не відповідає вимогам
чинного законодавства і відповідно рішення прийняте на підставі такої перевірки
не може вважатись правомірними.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує та зазначає, що планова перевірка була проведена відповідно до вимог
діючого законодавства: на підставі Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг»та Закону України «Про державну податкову службу України».

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд -

встановив:

28.12.2006 року Державною
податковою адміністрацією у Миколаївській області здійснена перевірка позивача
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, в результаті якої
було встановлено порушення позивачем п. п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: - не проведення розрахункових операцій через РРО
на суму 3484, 00 грн. та з не роздрукуванням та невидачею розрахункового
документу; - невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО в розмірі 12043, 72
грн. За результатами перевірки був складений акт НОМЕР_2.

На підставі акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі прийняла рішення НОМЕР_1 від 19.01.2007 року, яким до
позивача застосувала штрафні (фінансові) санкції у розмірі 79138,60 грн.

Позовні вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Державна податкова Інспекція є
органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції України та здійснюватись у відповідності з
приписами ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»органи державної податкової
служби у випадках, в межах  компетенції
та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль
за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги)  у встановленому законом
порядку.

Частиною 1 ст. 15 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі Закон
України № 265/95-ВР) передбачено, що контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону
України № 265/95-ВР планові та позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються в порядку передбаченому законодавством
України.

Згідно положень ст. 11-2 Закону
України «Про державну податкову службу в
Україні»від 04.12.190 р. № 509-ХІІ, яка визначає умови допуску посадових
осіб органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових
виїзних перевірок, посадові особи органу ДПС вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються
дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова
або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку.

Відповідно до п. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно пояснень представника
відповідача та як вбачається з направленьНОМЕР_3 та НОМЕР_4 від 26.12.2006 року
ДПА у Миколаївській області здійснила відповідно п. 2 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу в
Україні»планову перевірку СПД ОСОБА_1 щодо додержання порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) наявність ліцензій,
торгових патентів.

Будь-яких доказів в обґрунтування
наявності підстав для проведення планової перевірки позивача відповідач не
надавав.

Доводи відповідача щодо непоширення
дії ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»на
проведення перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового обігу судом відхиляються, оскільки ч. 7 ст. 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»визначено, що позаплановими
перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів,
визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках -за рішенням суду, отже ч. 7
ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»встановлений
порядок реалізації повноважень органів державної податкової служби визначених в
п. 2 ст. 11 даного Закону.

Ч. 2 ст. 16 Закону України №
265/95-ВР визначено, що планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими
законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з
осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5-9
статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за
наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених
законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими
особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування,
здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає
виконанню.

Позивач є платником єдиного
податку, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку серія Г НОМЕР_5
термін дії 2006 рік (а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи,
перевірка СПД ОСОБА_1 здійснена 28.12.2006 року, тобто раніше строку,
визначеного законодавством для подання річного податкового звіту позивачем, то
здійснене нарахування суми штрафних фінансових санкцій в розмірі 79138,60 грн.
є незаконним.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160-163, 167,
254, 258 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва про застосування штрафних
(фінансових) санкцій НОМЕР_1 від 19.01.2007р.

3. Відшкодувати з Державного
бюджету України на користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
судові витрати в сумі 3,40 грн.

Постанова у відповідності зі ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст. 258 Кодексу
адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після
набрання законної сили рішенням.

Суддя

Н.О.Семенчук