ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 травня 2007 р.

№ 01-08/4359

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Ткаченко Н.Г.

суддів:

Катеринчук Л.Й. (доповідач)
Самусенко С.С.

розглянувши  касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
місті Черкаси

на постанову

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 22.02.2007

у справі
господарського суду

№ 01-08/4359 Черкаської
області

за заявою

Державної податкової інспекції у
місті Черкаси

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Променергоснаб»

про

визнання банкрутом

розпорядник майна

ОСОБА_1

в судовому
засіданні взяли участь  представники :

від заявника

не з'явились

від боржника

не з'явились

від кредитора АК   «Харківобленерго»

Устименко А.В. (дов.
№01-62юр/4933 від 02.08.2006)

В С Т А Н О В
И В  :

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 01.12.2003 за заявою Черкаської об'єднаної державної
податкової інспекції (далі: “Ініціюючого кредитора”) було порушено провадження
у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю
«Променергоснаб»(далі: “Боржника”).

Справа неодноразово переглядалася
різними судовими інстанціями.

Ухвалою попереднього засідання
господарського суду Черкаської області від 23.11.2006 (суддя Чевгуз О.В.) було
визнано вимоги конкурсних кредиторів у справі про банкрутство ТОВ
«Променергоснаб»: ДПІ у місті Черкаси на суму 1827543,70 грн.; Черкаського
міського центру зайнятості на суму 12,90 грн.; Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 16,86
грн.; визначено, що зазначені грошові вимоги підлягають задоволенню в третю
чергу; у задоволенні заяви АК «Харківобленерго»про визнання конкурсним
кредитором на суму 2000000 грн., було відмовлено, встановлено, що вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені після 30-денного строку опублікування
оголошення про порушення справи про банкрутство боржника або не заявлені
взагалі не розглядаються і вважаються погашеними.

Не погоджуючись з винесеною
ухвалою, АК ««Харківобленерго»звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила
скасувати зазначену ухвалу та прийняти нове рішення про включення її
кредиторських вимог до реєстру вимог кредиторів.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 22.02.2007 (судді: Шкурдова Л.М.
(головуючий, доповідач), Рудченко С.Г., Міщенко П.К.) апеляційну скаргу АК
«Харківобленерго»задоволено частково, оскаржувану ухвалу змінено, пункт 1
ухвали доповнено пунктом 4 наступного змісту: «АК «Харківобленерго»на суму
2000125 грн.», пункт 2 ухвали доповнено словами: «АК «Харківобленерго»на суму
2000000 грн. підлягають включенню до четвертої черги, в сумі 125 грн., до
першої черги вимог кредиторів», пункт 3 ухвали скасовано, в решті ухвалу
залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеною
постановою, ДПІ у м. Черкаси звернулася до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просила оскаржувану постанову суду апеляційної
інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін,
аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема,
статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»(далі Закон), статті 33 Господарського процесуального
кодексу України.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову суду
апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для
задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

За приписами абзацу 7 частини 1
статті 1 Закону грошове зобов'язання це зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на
інших підставах передбачених цивільним законодавством України.

Згідно із частиною 1 статті 509
Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. А згідно із статтею 611 Цивільного кодексу України у
разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором
або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Системний аналіз наведених норм
права дозволяє зробити висновок, що подання грошових вимог, які ґрунтуються на
відшкодуванні спричиненої кредитору шкоди внаслідок невиконання цивільного
зобов'язання охоплюється поняттям грошових зобов'язань у банкрутстві.

Відповідно до частини 1 статті 14
Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду
письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Як вбачається із матеріалів справи
та було встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою господарського суду
Черкаської області від 01.12.2003 за заявою Черкаської об'єднаної державної
податкової інспекції було порушено провадження у справі про банкрутство
боржника.

Постановою господарського суду
Черкаської області від 11.12.2003 по справі №08/4359 його визнано банкрутом в
порядку статті 52 Закону, ліквідатором призначено ініціюючого кредитора. Після
опублікування оголошення про визнання боржника банкрутом боржника в газеті
«Урядовий кур'єр»№НОМЕР_1 з грошовими вимогами до боржника на суму 2000000 грн.
звернулась АК «Харківобленерго».

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 14.07.2005 розгляд справи із спрощеної процедури
переведений на загальну процедуру, ініціюючого кредитора зобов'язано
опублікувати оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство
боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1
Оголошення було опубліковано в газеті «Голос України» №141 від 03.08.2005.

Судами встановлено, що кредитор АК
«Харківобленерго»повторно звернувся з заявою про визнання його конкурсним
кредитором на суму 2000000 грн. 01.09.2005, що підтверджується штампом на
конверті поштового відправлення (т. 1 а.с. 211).

Вимоги кредитора ґрунтувалися на
тому, що між АК «Харківобленерго»та ТОВ «Променергоснаб»були укладені договори
постачання №949 від 04.10.2001 та №950 від 04.10.2001, відповідно до яких
кредитор 04.10.2001 передав боржнику переказні векселі, емітовані НАЕК
«Енергоатом»№ та № на загальну суму 2000000 грн. Відповідно
до пункту 2.2 зазначених договорів та специфікацій до них, боржник був
зобов'язаний відвантажити кредитору рубероїд протягом 20 днів з моменту
передачі переказних векселів. Матеріалами справи підтверджується, що
передача переказних векселів була здійснена 04.10.2001 відповідно до актів
приймання-передачі зазначених векселів (т.1 а.с. 201, 205). Проте своїх
зобов'язань по постачанню руберойду боржником виконано не було. Кредитор
аргументував свої грошові вимоги завданням йому збитків на суму переданих
векселів. Як було встановлено судом апеляційної інстанції, зазначені договори
поставки від 04.10.2001 недійсними не визнавались та сторонами розірвані не
були. Відтак, кредитор вправі заявити грошові вимоги, які ґрунтувалися на
відшкодуванні збитків, завданих невиконання зобов'язання.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України погоджується з висновками апеляційного суду про
необґрунтованість висновків суду першої інстанції, пов'язаних з витребуванням у
кредитора оригіналів векселів, переданих як передоплата боржнику, оскільки такі
докази могли витребуватися тільки у боржника, який став держателем векселів
згідно актів приймання-передачі.

Доводи скаржника про необхідність
витребування оригіналів векселів від кредитора колегія суддів вважає
необґрунтованими та такими, що спростовуються висновками апеляційного суду про
правомірність грошових вимог кредитора, які ґрунтуються на відшкодуванні шкоди,
завданої невиконанням зобов'язання по постачанні продукції.

З огляду на викладене, колегія
суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду
касаційної інстанції згідно приписів статей 111-5, 111-7 Господарського
процесуального кодексу України, погоджується з висновками суду апеляційної
інстанції та не вбачає підстав для скасування
постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
22.02.2007 у справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119 -11111 ГПК
України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Черкаси залишити без задоволення.

2.
Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
22.02.2007 у справі №01-08/4359 залишити без змін.

Головуючий
Н. Ткаченко

Судді                                                                                                 Л.
Катеринчук

С.
Самусенко