ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 р.
Справа № А-20/112

Cуддя  Кобецька Світлана Миколаївна      При секретарі   Сивак Ірина Михайлівна

за позовом:  Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів,  вул.Гуцульська,9, м.Івано-Франківськ,76007

до відповідача:  Снятинське Споживче товариство.  78300, м.Снятин, вул.Шевченка, 141

про адміністративний спір

Представники:

Від позивача: Ванджура І.Б.-представник, (довіреність № 04-294/608 від  14.06.07р.)

Від відповідача: представники не з"явились.

СУТЬ СПРАВИ: подано позов про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 6770грн.83коп.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи (ухвали суду від 27.04.07, 22.05.07 та повідомлення про вручення від 25.05.07). 11.06.07 відповідач по справі, подав заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглянути справу без його участі. Неприбуття відповідача в судове засідання відповідно до  ч. 2 ст. 128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

Позивач позовні вимоги підтримав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача суд встановив, що роботодавці, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів і відповідно до нормативу забезпечують працевлаштування інвалідів. У 2006 році відповідач не виконав норматив встановлений ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", що підтверджується даними статистичної звітності (форма №10-ПІ), а отже зобов"язаний був до 15.04.07 самостійно перерахувати на розрахунковий рахунок позивача адміністративно-господарські санкції в сумі 6770грн.83коп. Однак, на день подання позову вказана сума заборгованості погашена не була і позивач по справі звернувся до суду з вимогою про стягнення 6770грн.83коп.

Стаття 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон) встановлює для підприємств, установ, організацій у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб,-у кількості одного робочого місця.

Відповідальність за незабезпечення зазначених нормативів відповідно до частини другої статті 19 Закону покладається на керівників підприємств. А в разі, коли кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, то відповідальність покладається на підприємства у вигляді щорічної сплати штрафних санкцій, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом (частина перша статті 20 Закону). Для   підприємств  (об'єднань),  установ  і організацій незалежно від форми власності та господарювання, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір штрафних санкцій за робоче місце, не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (об'єднанні), у відповідній установі, організації.

Разом з тим, частиною першою статті 18 Закону передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів.

Також пунктом 10 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.95 р. N 314, із змінами та доповненнями, (далі - Положення) визначено, що працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Обов'язок такого працевлаштування виникає у вказаних органів лише після виконання підприємствами приписів п. 14 Положення, а саме поінформування державної служби зайнятості та місцевих органів соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Наказом Державного комітету статистики України від 06.07.98 р. N 244, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.07.98 р. за N 464/2904, затверджено форми державної статистичної звітності з питань працевлаштування й зайнятості населення та інструкції щодо їх заповнення. Зокрема, підприємства, установи і організації щомісячно в повному обсязі подають державній службі зайнятості інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) за формою N 3-ПН "Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках".

Згідно вказаного нормативно-правового акта дані про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів проставляються у графі 4 (з графи 2). При цьому, наявність вільних робочих місць (вакантних посад) зазначається щодо кожної категорії громадян (інваліди, пенсіонери, учні або студенти) окремо під певними шифрами.

Враховуючи  вищевикладене, позов про стягнення 6770грн. 83коп. підлягає  задоволенню.

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, Законом України “Про основи соціальної захищеності інвалідів і Україні”, п.п. 5, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.158-167, ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Снятинського споживчого товариства, вул.Шевченка,141, м.Снятин () на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Івано-Франківськ, вул.Гуцульська,9 (, р/р0002, УДК м.Івано-Франківськ, МФО 836014) 6770грн. 83коп. заборгованості.

Виконавчий лист видати  за заявою сторони після набрання постановою законної сили.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду  першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                            Кобецька Світлана Миколаївна

Постанова виготовлена в повному обсязі та підписана 15.06.07.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"________________ Ходоровська-Бірчак Світлана Вікторівна