ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 35/402
08.02.07 р.

За позовом   Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради

до                   Комунального підприємства «Смерічка»

третя особа  Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»

про                стягнення  37 298, 84 грн.

Суддя  Літвінова М.Є.

Представники:

від позивача         Шпак О.Л. –предст. за довір. №1010/вих. від 31.08.06р.;

від відповідача     Батуринець Б.Б. –предст. за довір. №б/н від 21.11.2006р.;

від третьої особи  не з’явились; Соколова Р.І. –предст. за довір. №155/11-77 від 12.09.2006р. (була присутня в судовому засіданні 09.01.2007р.).

Рішення прийняте 08.02.2007р. в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, з 06.02.2007р. по 08.02.2007р.

В судовому засіданні за 08.02.2007року за згодою представників позивача та відповідача, на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради до Комунального підприємства «Смерічка»про стягнення з відповідача боргу в розмірі 37 298,84 грн. та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору  оренди нежилих приміщень від 01.11.1999р. не сплатив експлуатаційні витрати, внаслідок чого утворила заборгованість в розмірі 37 298,84 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2006р. порушено провадження у справі № 35/402  розгляд справи призначений на 07.12.2006р.

В судовому засіданні 07.12.2006р. представником позивача надані суду документи на виконання вимог ухвали суду від 10.11.2006р. про порушення провадження у справі №35/402. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні 07.12.2006р. представником відповідача наданий відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши додані документи, суд прийшов до висновку про залучення до участі у справі, на підставі ст. 27 ГПК України, в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача – КП «Київжитлоспецексплуатація».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2006р., на підставі ст. 27 ГПК України, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»та відкладено розгляд справи на 26.12.2006р., у відповідності до ст. 77  ГПК України, і зобов’язано сторін надати додаткові докази.

20.12.2006р. через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні, докази чого додані до клопотання.

Представник позивача в судове засідання 26.12.2006р. з’явився та надав суду засвідчену копію наказу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва №311 від 23.09.2004р.

В судове засідання представники відповідача та третьої особи не з’явились, вимог ухвали суду від 07.12.2006р. не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2006р. розгляд справи відкладено, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, до 09.01.2007р.

У зв’язку з закінченням строку вирішення спору у справі №35/402 у відповідності до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва №35/402 від 09.01.2007р. за підписом В.о. Голови Господарського суду міста Києва продовжено строк вирішення спору на один місяць.

Представник позивача в судовому засідання 09.01.2007р. надав письмові пояснення та документи для огляду суду.

Відповідач в судове засідання 09.01.2007р. не з’явився,  про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 07.12.2006р. не виконав, витребуваних документів не надав.

Представник третьої особи в судовому засіданні 09.01.2007р. надав письмові пояснення з приводу обставин викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні 09.01.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 06.02.2007р.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.02.2007р. надав документи до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2006 року.

В судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/402.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечував посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього.

Третя особа в судове засідання 06.02.2007р. не з’явилась, своїх представників не направила.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд вирішив відмовити в задоволенні клопотання представнику відповідача про продовження строку вирішення спору у справі №35/402.

В судовому засіданні 06.02.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 08.02.2007р.

07.02.2007р. через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові заперечення на доповнення до відзиву та клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/402 та витребування додаткових доказів від відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подане клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/402 та витребування додаткових доказів від відповідача.

Представник відповідача  проти поданого клопотання заперечував посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останнього.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд вирішив, що подане представником позивача клопотання про продовження строку вирішення спору у справі №35/402 та витребування додаткових доказів від відповідача задоволенню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 1999 року між Комунальним підприємством житлового господарства Радянського району м. Києва та Комунальним підприємством «Смерічка»укладено Типовий Договір оренди нежилих приміщень (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1. Договору) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування приміщення загальною площею 253,8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Туполева, 16.

Термін дії Договору оренди встановлений з 1 листопада 1999 р. по 20 жовтня 2004 року.

Відповідно до п. 5.4. Договору понад орендну плату орендар зобов’язується:

а) брати участь в загальних витратах орендодавця по управлінню, експлуатації та поточному ремонту житлового фонду. Участь орендаря в витратах орендодавця не може бути вище розміру дійсної суми витрат, які припадають на орендаря пропорційно займаної ним площі по відношенню до всієї жилої та нежилої площі орендодавця, а також відшкодувати податок на землю.

б) сплачувати фактичні витрати за користування комунальними послугами (водою, каналізацією або вигрібною ямою, газом, електроенергією, центральним опаленням), а також сплачувати витрати на утримання внутрішньо –будинкових мереж. Якщо орендар несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг чи по експлуатації, пов’язаної з особливостями діяльності орендаря, останні сплачує всі витрати повністю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідачем порушуються умови Договору, з моменту укладання останнього, а саме в частині сплати експлуатаційних витрат, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 37298 грн. 84 коп. за період з листопада 1999р. по жовтень 2004р. (розрахунок в матеріалах справи).

В розрахунок експлуатаційних витрат позивач включає:

1. вивезення, утилізація ТПС;

2. прибирання при будинкової території;

3. поливання дворів, газонів;

4. благоустрій територій;

5. амортизаційні відрахування;

6. відшкодування податку на землю.

В зв’язку з наведеним, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по експлуатаційним витратам, шляхом направлення претензій: №13 від 21.08.2002р., №253 від 27.02.2004р., №1862 від 25.10.2004р., №2120 від 23.12.2004р. (копії листів в матеріалах справи).

Проте, вищевказані претензії за твердженням позивача, були залишені без реагування з боку відповідача.

Однак, в матеріалах справи наявний лист відповідача  № 3 від 20.01.2005 року, в якому останнім зазначено, що КП «Смерічка»на підставі рішення Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 18.06.2002р. звільнено від сплати орендної плати.

Крім того,  між  ЖЕК –1019 та КП «Смерічка»не укладався договір на експлуатаційні витрати, відшкодування за технічне обслуговування внутрішніх мереж та на комунальні послуги.

Також, у наведеному листі вказано, що в орендованому приміщенні відсутнє опалення та гаряче водопостачання.

Серед іншого, між КП «Смерічка»та ВАТ «Водоканал»укладено договір на холодне водопостачання та водовідведення згідно якого проводилась оплата наданих послуг.

Сантехнічне обладнання  утримується та обслуговується КП «Смерічка»самостійно.

КП «Смерічка»самостійно здійснює вивіз сміття з свого приміщення, так як контейнера для сміття біля будівлі №16 по вул. Туполева, не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 11, 525, 526 Цивільного кодексу України позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості по експлуатаційним витратам в розмірі 37298 грн. 84 коп.

Відповідач з заявленими вимогами не погоджувався, посилаючись на наступне.

Керуючись ст. 267 Цивільного кодексу України, відповідач просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Згідно пояснень відповідача, позивач в частині позовних вимог, щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 29894,39 грн. за період з листопада 1999р. по жовтень 2003 року, пропустив строк позовної давності.

Щодо іншої частини позовних вимог  в розмірі 7404,45 грн. за період з листопада 2003р. по листопад 2004р., то ця частина боргу за твердженням відповідача нарахована безпідставно.

Крім того, відповідач зауважив, що відповідно до рішення Київради «Про формування комунальної власності територіальних громад районів м. Києва»№208/1642 від 27.12.2001р., нежилий будинок загальною площею 1985 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Туполева, 16 було передано до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації «Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва»№347 від 22.02.2002р. вищевказаний нежилий будинок було передано на праві повного господарського відання КП «Київжитлоспецексплуатація».

Отже, на думку відповідача, позивач починаючи з 01.01.2002р. не мав правових підстав для нарахування експлуатаційних витрат та вимоги сплатити останні, оскільки у відповідності до положень ст. 770 Цивільного кодексу України позивач втратив права та обов’язки орендодавця.

Позивачем були надані письмові заперечення на відзив на позов, в яких останнім було зменшено позовні вимоги.

Враховуючи наведене позивач просив  стягнути з відповідача заборгованість по експлуатаційним витратам в сумі 9633,82 грн. за період з липня 2003 року  по листопад 2004 року.

Крім того, позивач вказує на те, що посилання відповідача, що позивач втратив права та обов’язки орендодавця  з 01.01.2002 року є помилковими, оскільки вказане приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Туполева, 16 було передано на баланс КП «Київжитлоспецексплуатація»в грудні 2004 року, що підтверджується актом приймання –передачі (ОЗ-1) №133 від 01.12.2004р.

В процесі розгляду даної справи, суд врахував за доцільне залучити на підставі ст. 27 ГПК України, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація».

Третьою особою надані суду письмові пояснення, в яких останнім було зазначено.

Рішенням київської міської ради від 27.12.2001р. №208/1642  «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста»затверджено  перелік об’єктів комунальної власності громади м. Києва.

Відповідно до п. 171 додатку І до вказаного рішення нежилий будинок №16 на вул. Туполева, віднесений до комунальної власності міста Києва.

Згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації «Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва»від 22.02.2002 р. №347 вказаний нежилий будинок закріплений на праві повного господарського відання за комунальним  підприємством  «Київжитлоспецексплуатація».

На виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації «Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва»від 22.02.2002р. №347 вказаний нежилий будинок було передано на баланс комунального підприємства  «Київжитлоспецексплуатація»- акт приймання –передачі (ОЗ-1) №133 від 01.12.2004р.

01.12.2004р. було складено акт на фактичне використання нежилого приміщення площею 200,0 кв. м. в будинку №16 по вул. Туполева, в м. Києві, Комунальним підприємством «Смерічка», відповідно з цього дня КП «Київжитлоспецексплуатація»  почало нараховувати плату за користування вказаним приміщенням.

26.05.05р. між КП «Київжитлоспецексплуатація» та КП «Смерічка»було укладено договір оренди нежилого приміщення площею 253,8 кв.м. в будинку №16, літ. А, по вул. Академіка Туполева у м. Києві. Строк дії договору встановлено з 26.05.2005р. по 24.05.2006р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача

є  необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюється договором оренди, цим Законом та іншими нормативно – правовими актами (ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди є одним з видів зобов’язального майнового найму, правовідносини за яким регламентуються загальними нормами зобов’язального права та майнового найму.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача суми по експлуатаційним витратам за період з липня 2003 року по грудень 2004р. в сумі 9633,82 грн., є необґрунтованими, документально не підтвердженими.

З розрахунку заборгованості наданого позивачем, не можливо дійти висновку, яким чином нараховувались вказані суми, а також за які саме послуги.

Наданий позивачем Договір на вивезення твердих побутових відходів №97ж від 02.01.2003р. та акти виконаних робіт, не належним доказом на підтвердження розміру вказаних позивачем сум.

Крім того, зазначені суми не підтверджуються відповідними первинними документами, які позивач мав виставляти відповідачу для оплати, оскільки п. 5.4. Договору встановлено, що орендар має сплачувати фактичні витрати за користування комунальними послугами.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем наданий Договір підряду №00/72-10 від 01.10.2003р. та акти виконаних робіт, на підтвердження того, що КП «Смерічка»самостійно здійснює вивіз сміття та виробничих відходів з території.

Щодо нарахування позивачем земельного податку, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про плату за землю»об’єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. При цьому платниками земельного податку є власники земельних ділянок (паїв) та землекористувачі.

Платником земельного податку при оренді нерухомого майна державної або комунальної власності  є орендодавець.

В свою чергу права володіння та користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності, набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності.

Таким чином, орендар не є платником земельного податку, оскільки земельна ділянка останньому не виділялась і об’єкт оподаткування в цьому випадку відсутній.

Також, слід зазначити, що за роз’ясненнями Держкомпідприємництва, викладеним в листі від 30.10.2002р. №2-222/5821, органами місцевого самоврядування визначаються виключно методика розрахунку і порядок використання  плати за оренду нерухомості, що перебуває в комунальній власності. Розмір експлуатаційних витрат і компенсації витрат орендодавця на сплату земельного податку для орендаря органами місцевого самоврядування не встановлюється.

Отже, за оренду майна, що перебуває в комунальній власності, орендар має сплачувати тільки орендну плату, а не експлуатаційні витрати і компенсацію витрат орендодавця на сплату земельного податку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази на підтвердження викладеного в позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості  в розмірі 9 633 грн. 82 коп. по експлуатаційним витратам за Договором оренди нежилих приміщень від 01.11.1999р. є не обґрунтованими та такими, що  задоволенню не підлягають.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», 626  Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 35, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя                                                                                            М.Є. Літвінова

Дата підписання повного тексту рішення: 20.04.2007р.