ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 р.

№ 7/33/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
Ткаченко Н.Г.

суддів:
Заріцької А.О.
Мамонтової О.М.

розглянувши касаційну скаргу

Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Бармашово"

на ухвалу
Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 р.

у справі
господарського суду
№ 7/33/06
Миколаївської області

за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області

до
Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Бармашово"

про
стягнення боргу в сумі 27 732,82 грн.,

без участі представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.01.2006 р. було порушено провадження у справі № 7/33/06 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області,                м. Миколаїв (далі –позивач) до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Бармашово" (далі –відповідач).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції відповідач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути заяву позивачеві без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 р. скаржнику відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на підставі ст. 106 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України відповідач просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, як прийняту внаслідок неправильного застосування норм процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.03.2006 р. касаційну скаргу відповідача на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 р. разом з матеріалами справи № 7/33/06 передано для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2007 р. у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою відповідача відмовлено, справу повернуто до Вищого господарського суду України. В обґрунтування своєї ухвали Вищий адміністративний суд України зазначив, що спірні правовідносини є публічно-правовими і повинні розглядатись за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, але оскільки справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій після набрання чинності КАС України, за правилами встановленими Господарським процесуальним кодексом України, компетенція Вищого адміністративного суду України не поширюється на перегляд у касаційному порядку рішень винесених не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 6 липня 2007 року  касаційна скарга  відповідача прийнята до провадження Вищим господарським судуом України.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та правову оцінку встановлених обставин, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з викладених нижче підстав.

Підставою виникнення спору зі справи стало питання щодо правомірності стягнення з відповідача заборгованості в сумі 27 732,82 грн. боргу на покриття відповідачем фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про порушення провадження у справі подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу. Однак, Одеським апеляційним господарським судом скаржнику у прийнятті його апеляційної скарги було відмовлено.

Згідно з ст. 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбаче них цим кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України держава забезпечує особам право на апеляційне оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

На стадії порушення провадження у справі суд не вправі давати оцінку обставинам справи, а відтак нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про порушення провадження у справі.

Таким чином, ухвала господарського суду Миколаївської області від 13.01.2006 р., якою відповідно до ст. 64 ГПК України було порушено провадження у справі № 7/33/06, не може бути оскаржена в апеляцій ному порядку.

За таких обставин колегія Вищого господарського суду України вважає, що ухвала Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2006 р. у справі № 7/33/06 винесена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи зазначене, справа підлягає передачі до суду першої інстанції для подальшого розгляду з урахуванням викладеного Вищим адміністративним судом України.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Бармашово" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 8 лютого 2006 року у справі № 7/33/06 залишити без змін.

3. Справу передати до господарського суду Миколаївської області для подальшого розгляду.

Головуючий                                                                        Н.Г. Ткаченко

Судді                                                                                    А.О. Заріцька

О.М. Мамонтова