СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

29.01.2007
Справа №  4/377-ПД-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Ємленінової З.І. при секретарі
Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом   приватного
підприємця  ОСОБА_1  м.Херсон

до
відповідача-1 відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго"  м.Херсон

відповідача-2  Херсонських  міських електромереж  відкритого
акціонерного  товариства
"Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго"  м.Херсон

про
визнання недійсним правочину та стягнення  24.528грн.24коп.

за участю представників сторін:

від  позивача
- ПП ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

від  відповідача-1
- юрист Литош В.О.

від відповідача-2 -не з'явився

в с т а н о в
и в:

Позивач звернувся з позовом про
визнання недійсною з моменту укладення
угоди про реструктуризацію боргу НОМЕР_1 із застосуванням двохсторонньої
реституції шляхом стягнення з відповідачів отриманих за спірним договором  коштів в подвійному розмірі. В позовній заяві
він  посилається на те, що даний правочин
в порушення чинного законодавства укладений позивачем внаслідок психологічного
тиску зі сторони відповідача, тому має бути визнаний судом недійсним за
ознаками  ст. 231 ЦК України .

Крім того, позивач просить стягнути
з відповідача 8346грн. 48коп. збитків, понесених внаслідок укладення спірного
договору та зловживання відповідачем своїм монопольним становищем, а також 5500грн.
00коп. моральної шкоди та 2335грн. 28 коп. збитків, спричинених безпідставним
відключенням  від енергозабезпечення.

Ухвалами від 19.12.2006року  та від 11.01.2007року суд  відкладав розгляд  справи
за клопотанням    відповідачів.

В засіданні 24.01.2007р. судом
оголошувалася перерва.

Позивач відповідно до  ст. 22 ГПК України змінив підстави  позовних
вимог. Він просить  визнати недійсним
договір  реструктуризації  боргу від НОМЕР_1  за ознаками
ст. 229 ЦК України  як  укладений
внаслідок  помилки, стягнути  з
відповідача-1  8346грн. 48коп.
збитків, понесених внаслідок укладення спірного договору а також  8346грн. 48коп, в результаті зловживання
відповідачем монопольним становищем, 5500грн. 00коп. моральної шкоди та
2335грн. 28 коп. збитків, спричинених безпідставним відключенням  від енергозабезпечення.

Позивач  зазначає, що
при  укладенні спірного  договору він
помилявся щодо  істотних  умов договору, так як договір  укладався на підставі акту  порушення правил  користування електричною  енергією від НОМЕР_2, який  не  був
погоджений з  позивачем, а його  підпис на акті свідчить  лише про
його  присутність  при
перевірці, а не  про  згоду з
викладеними в акті
експертизи  фактами.  Крім того, він не згоден з викладеними в
цьому акті  та   в акті фактами, так як  ніяких
підробок тавра  державного  повірника не
здійснював  і не  міг
втрутитися в роботу  лічильника,
не  пошкодивши пломби  енергозабезпечувальної  організації. Відповідач стверджує, що  договір
був укладений  у зв'язку з
повідомленням відповідача про
відключення  постачання
електроенергії та з  метою  уникнення
зупинки  виробництва і надання
послуг в лазнево-оздоровчому комплексі.

Відповідач-1 позовні вимоги не  визнає, посилаючись  на те, що
позивачем не  доведено  факт
наявності помилки при  укладені
договору, який укладався за заявою
самого  позивача, а акт від  16.01.2004року був підписаний  позивачем без
будь-яких  зауважень. Не визнає
він і позовних вимог щодо відшкодування збитків.

Відповідач-2 позовні вимоги не  визнає
та просить  припинити провадження
у справі відносно  нього. Ним  надано Положення про   Херсонські
міські електромережі
відкритого  акціонерного  товариства «Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго"  та довідку
управління статистики, відповідно до
яких Херсонські міські електричні мережі   є
структурним підрозділом  ВАТ
енергопостачальна компанія "Херсонобленерго"  без
права юридичної  особи і  відповідно до
ст.1, 21 ГПК України не  можуть
бути  стороною  в господарському процесі, тому суд  припиняє
провадження у справі відносно
відповідача-2.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін  суд
дійшов до  висновку про  те, що
позовні вимоги  підлягають  частковому задоволенню  з
огляду на наступне:

Між ВАТ «Енергопостачальна компанія
“Херсонобленерго” в особі Херсонських
міських  електричних  мереж
та  приватним  підприємцем
ОСОБА_1 (позивач по  справі)  15.03.2001 року укладено  договір
постачання електричної
енергії  НОМЕР_3.

Згідно з  цим договором відповідач-1 зобов'язався  забезпечити
позивача  безперебійним і
якісним  постачанням  електричної
енергії на лазнево- оздоровчий комплекс, який  знаходиться в користуванні позивача  на умовах
оренди  відповідно до  договору оренди від 30.10.2001року,  а
позивач -здійснювати  оплату
вартості поставленої  електроенергії  за діючими
на момент  оплати  тарифами.

Відповідно до  пункту 6.1 договору від 15.03.2001року  договір
є  чинним на момент  розгляду справи.

16.01.2004року відповідачем-1
складено акт НОМЕР_2  про  порушення правил  користування електричною енергією, в якому
зазначено, що  на електролічильнику
позивача замість  дійсних  пломб
держповіреного  встановлені  підробні пломби, тому лічильник   непридатний для здійснення розрахунків  за спожиту позивачем електричну енергію на
АДРЕСА_1. Зазначені висновки
відповідачем-1 зроблені з
посиланням  на акт  експертизи
НОМЕР_4.

На підставі акту акт НОМЕР_2
відповідач-1  надіслав  позивачеві додатковий рахунок НОМЕР_3  за січень 2004року яким донарахував  по
акту від  16.01.2004року
8.259грн.06коп.  за понаднормативне  споживання
електроенергії  та
попередження   від  26.01.2004 року НОМЕР_5 (арк. спр. 47, 58)
з  повідомленням  про
відключення від
енергозабезпечення з
04.02.2004року, якщо  до
03.02.2004року  не  буде сплачено зазначену суму.

13.02.2004року сторонами  укладено договір  реструктуризації  боргу НОМЕР_1, згідно з  яким
позивач зобов'язався погасити
борг в сумі 8.346грн.48коп., нарахований   на підставі акту  порушення правил  користування електричною  енергією
від  НОМЕР_6  починаючи
з  25.02.2004року  до 25.05.2004року.

Матеріали  справи
свідчать  про  те, договір
реструктуризації  боргу від  НОМЕР_1 укладено  під
впливом помилки з  боку позивача.

Так,  пунктами 7.31, 7.32 Правил  користування електричною  енергією, затверджених Постановою НКРЕ  31.07.1996 N 28 (в редакції  Постанови
від 22.08.2002року №928, зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України  2 серпня 1996 року за N
417/1442) визначено, що  у випадку виявлення  уповноваженим
представником  постачальника
електричної  енергії  порушення
споживачем цих  Правил або  умов договору, на місці складається  двосторонній акт  про
порушення. На підставі акту, погодженого
споживачем, уповноваженими
представниками
енергопостачальної  організації  визначаються обсяги  недоврахованої  енергії
та виписуються споживачу додаткові
розрахункові рахунки для сплати.

Акт НОМЕР_2 про  порушення
ПКЕЕ не  погоджено з позивачем,
оскільки  в наступному він  звертався до відповідача, Херсонського  обласного
територіального відділення антимонопольного  комітету та правоохоронних органів,  заперечуючи
свою  причетність до  втручання в роботу лічильника та в підробці
тавра державного  повірника.

Крім  того,
зазначений в акті від
16.01.2004року акт  експертизи  лічильника від  14.01.2004року, яким  визнано лічильник  позивача непридатним для подальшого  використання
складено  комісією  ВАТ ЕК “Херсонобленерго”  та затверджено  головним інженером  енергозбуту А.М. Столяровим. Цей акт  не
містить  висновків щодо  того,
у який спосіб  або  якими
пристосуваннями  здійснювалося
заниження показів приладу обліку. Члени
комісії  в акті надають  власну оцінку оригінальності та  невідповідності  оригіналу відтиску тавра  державного
повірника. В той же час за своєю
природою  та призначенням  пломба є
замикальним та запобіжним
контрольним  пристроєм. Експертиза
на підтвердження  факту пошкодження  цього
контрольного  пристрою
можлива  відповідно до  Закону України “Про  судову експертизу”, згідно з  яким виконувати  таку експертизу  мають
право  тільки  судові експерти-криміналісти.

Таким чином, оскільки  висновки зазначені в акті експертизи від  14.01.2004року не   містять відомостей  про
те, яким  чином здійснювалося
заниження  показів лічильника, тобто  не
підтверджують  факт втручання
позивача  у його  роботу, висновок щодо   підробки відтиску тавра держповірника  та установки
фальсифікованих  пломб здійснені
відповідачем з  порушенням  чинного
законодавства та з
перевищенням  наданих  йому повноважень.

Зазначений факт  підтверджено
також  і  рішенням
адміністративної  колегії
Херсонського  обласного  територіального  відділення
антимонопольного  комітету
України  №40/П-1 від 27.01.2004року
“Про   порушення  законодавства
про  захист  економічної
конкуренції” у справі №8/1-04, яке
було  предметом оскарження до  господарського  суду Херсонської  області . Рішенням  господарського  суду Херсонської  області по
справі  №8/75-О-05, залишеним  без
змін  постановою  Запорізького
апеляційного  господарського  суду
від  07.06.2005року та  постановою
Вищого  господарського  суду України від 24.01.2006року, встановлено,
що при прийнятті   рішення
адміністративної  колегії   порушень
чинного  законодавства не  виявлено.

Відповідно до рішення адміністративної  колегії Херсонського  обласного
територіального  відділення  антимонопольного комітету України  №40/П-1 від 27.01.2004року дії  ВАТ ЕК “Херсонобленерго”  стосовно
споживачів електроенергії, в тому числі і позивача,  призвели до спонукання останнього, під  загрозою припинення  електропостачання його  об'єкту, до
сплати  постачальникові
8.346грн.48коп., нарахованих   на
підставі акту  порушення правил  користування електричною  енергією
від  16.01.2004року.

В подальшому, рішенням  господарського  суду Херсонської  області від 12.04.2005року по справі
№8/75-О-05 констатовано  факт  порушення
ВАТ ЕК “Херсонобленерго” законодавства про  захист
економічної  конкуренції,
передбаченого п.2 ст.50, ч.1 ст.13 Закону України “Про  захист
економічної  конкуренції” у
зв'язку із  зловживанням  монопольним становищем на ринку, що  призвело
до  ущемлення інтересів позивача,
як суб'єкта господарювання та спричинило
йому додаткові збитки.

Відповідно
до ч.1  ст. 229 ЦК України угода укладена
внаслідок помилки,  яка  має
істотне  значення, може бути  визнана недійсною  за позовом сторони, яка  діяла
під  впливом помилки. Для визнання
угоди недійсною  за ознаками  зазначеної
норми  закону необхідно,   щоб
помилка, під впливом якої  сторона
діяла, мала  істотне  значення.
Істотне значення має помилка  щодо
природи правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим призначенням. Помилкою  є
таке невірне  розуміння  стороною
суб'єкта, предмета чи  інших  істотних
умов угоди, які  вплинули на
її   волевиявлення  і при відсутності яких  угода не
була б  укладена.

Відповідно до  статті 180 Господарського  Кодексу України  істотними
є  умови, визнані такими  за законом чи
необхідні для договорів даного
виду, а також  умови, щодо яких  на вимогу однієї  із
сторін  повинна  бути
досягнута згода. При  укладенні
договору сторони  повинні в будь-якому
разі  погодити предмет, ціну та строк
договору.

Укладаючи  спірний договір, сторони зазначили, як
істотну умову, розмір  боргу з  посиланням на те, що  він
виник  на підставі  акту про
порушення ПКЕЕ НОМЕР_6.  По-перше,
акту від 13.01.2004року не  існує,
оскільки  зазначена заборгованість  нарахована на підставі акту НОМЕР_2.
По-друге,  боржник, підписуючи  спірний договір,  помилявся щодо його істотної  умови -ціни
договору,  оскільки  вона була нарахована за актом,  не
погодженим з  позивачем, а тому
були відсутні  підстави  нарахування  обсягів
недоврахованої  електричної  енергії
та  надіслання  додаткового
рахунку, що  було  встановлено
після підписання  договору
реструктуризації   боргу.

Таким чином,  при укладенні договору  реструктуризації боргу від 13.02.2004року,
позивач  діяв під  впливом помилки щодо  достовірності
здійсненого  ним порушення правил  користування електричною  енергією, зазначеного  в акті
експертизи від 14.01.2004 року та в акті НОМЕР_2 від 16.01.2004року, на
підставі якого нарахована сума
недоврахованої  електричної  енергії, яка є ціною  договору, тобто  його
істотною  умовою, що  свідчить
про  те, що він невірно  розумів
ці істотні умови.

Як пояснив в засіданні позивач,
він  був позбавлений можливості
вірно  сприймати  предмет
договору,  а також  наявність
боргу  перед  відповідачем, його  право
вимагати  їх  сплати
та свої  обов'язки   щодо
їх сплати  і, якщо б йому було
відомо, що  акт експертизи  лічильника та акт порушення ПКЕЕ від 16.01.2004року  не
відповідають   вимогам  чинного
законодавства та Правил,    угода
не  була б  ним укладена.

Відповідно
до  п. 11
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978року «Про  судову
практику в справах  про  визнання угод
недійсними», а також п. 13 роз'яснень
Вищого Господарського  Суду
України № 02-5/111 від 12.03.1999року «Про
деякі питання  практики  вирішення
спорів, пов'язаних  з  визнанням
угод  недійсними»(з
наступними  змінами)   під помилкою   слід
розуміти  таке невірне  розуміння
стороною договору  суб'єкту,
предмету чи інших  істотних  умов угоди, яке  вплинуло
на його  волевиявлення  і при відсутності якого  можна вважати, що  угода не
була б  укладена.

Таким чином,  спірний договір  реструктуризації  НОМЕР_1 від 13.02.2004року був  укладений
з боку позивача під  впливом
помилки відносно істотних  умов договору,
оскільки  його воля  була сформована  на підставі
необ'єктивних  відомостей, тому
він  визнається судом недійсним з  наслідками, передбаченими   ст.216 ЦК
України.

Матеріали
справи  свідчать про те, що дії
відповідача, який використовуючи
своє  монопольне становище та
відсутність  інших  джерел
енергопостачання,  і
неможливість  здійснення позивачем  господарської
діяльності у відсутність енергозабезпечення, при  недоведеності факту  фальсифікації
пломб держповірника  та  втручання в роботу лічильника,  рішенням
адміністративної  колегії  Херсонського
обласного  територіального  відділення
№40/П-1 від  27.12.2004року   визнані зловживанням з боку  ВАТ енергопостачальна компанія “Херсонобленерго”  своїм
монопольним становищем та порушенням
п.2 ст. 50, ч.1 ст. 13 Закону України «Про захист  економічної
конкуренції».

Відповідно до ст. 255
Господарського  Кодексу України,  збитки
спричиненні зловживанням
монопольним  становищем підлягають  відшкодуванню
за позовами  заінтересованих  осіб у порядку, встановленому законом.

В силу
статті 55 закону України «Про
захист  економічної  конкуренції»збитки, спричиненні  особою, яка
порушила   цей закон, зокрема,
допустила зловживання  своїм монопольним
становищем, відшкодовуються  особою, яка
здійснила порушення в подвійному розмірі.

З урахуванням  зазначених
норм права вимоги позивача про
стягнення з  відповідача  8.346 грн.48 коп.,  які ним були вилучені із  господарського  обороту для сплати   нарахованої
відповідачем суми недоврахованої
електричної  енергії в результаті
зловживання відповідачем  монопольним
становищем  підлягають  задоволенню.

Крім
того, відповідно до ст.224 ГК України учасник господарських  відносин, який порушив  господарське зобов'язання  або
встановлені вимоги  щодо  здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати  завдані  цим збитки
суб'єкту, права  або  законні інтереси  якого
порушено.  Під  збитками
розуміються витрати, зроблені управненою
стороною, втрата або  пошкодження
її майна, а також  не  одержані нею
доходи, які управнена сторона одержала б
у разі  належного  виконання
зобов'язання або  додержання
правил  здійснення  господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до  вимог
пункту 2.1.1 договору постачання електричної  енергії
НОМЕР_3 від 15.03.2001року відповідач зобов'язався забезпечувати  позивача безперебійним і якісним  постачанням електричної  енергії. Однак, 22.03.2004року, незважаючи  на
перерахування нарахованої
відповідачем  суми  по
договору реструктуризації  боргу,
постачання електричної  енергії без  будь-яких
попереджень  відповідач припинив,
чим  порушив вимоги  договору та п.9.4 Правил користування електричною  енергією, згідно з якими  на
відповідача  покладається   відповідальність  за дотриманням вимог  договору
та Правил  відносно  часткового
чи  повного  відключення від  енергозабезпечення та пункту 8.3 Правил,  якими
передбачено  припинення
енергопостачання  в разі порушень з  боку споживача з  попередженням
про  це  споживача
в письмовій формі  не  пізніше 3-х робочих  днів.

Крім того,  пунктом 7.31 Правил   передбачено, що у   разі
виявлення    уповноваженим    представником постачальника  електричної
енергії  порушень  споживачем цих  Правил
або  умов договору, на місці
оформляється двосторонній акт порушень за встановленою формою.   Акт
складається  у присутності
представника споживача в двох примірниках, один з яких передається або
надсилається споживачеві. Актів про
порушення з боку позивача, складених у встановленому порядку,
відповідачем  суду не  надано, що
свідчить  про  відсутність таких  порушень.

Протиправність  дій відповідача по  відключенню
від  енергозабезпечення  була
підтверджена  прокурором
Комсомольського  району м.Херсона, яким
на його  адресу надіслано  припис про
усунення порушень та роз'ясненнями
начальника  інспекції
Держенергонагляду від 29.04.2004року.

Матеріалами  справи та
аудиторським висновком від 12.05.2004року здійсненим  аудиторською
фірмою “Аудит-М” на підставі укладеного
з  позивачем договору
підтверджується, що через неможливість здійснення господарської  діяльності, в результаті безпідставного  відключенням
від  енергозабезпечення в період  з
22.03.2004року по  25.03.2004року
(3 дні) позивачем не отримано прибуток в сумі 2085грн.28коп. Крім  того, позивачем понесено 250 грн.00коп.
затрат на послуги аудитора відповідно до
договору від НОМЕР_7, що є також його збитками.

Згідно зі ст.
623 ЦК України  сторона, яка порушила
зобов'язання, повинна відшкодувати іншій стороні  завдані цим збитки. У відповідності  з п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України, ч.2 ст. 224 ГК
України, під  збитками  слід
розуміти  також неодержані  прибутки, які особа могла б  отримати, якби її  права
не були б порушені   (неотриманий
прибуток).

З урахуванням  зазначеного з
відповідача на користь  позивача
підлягають  стягненню  збитки
в сумі 2335грн.28коп. як
неотриманий позивачем прибуток.

Розглядаючи  позовні вимоги в частині стягнення
5500грн.00коп. моральної  шкоди, суд  виходить
із  наступного. Відповідно до
ст.1167 ЦК України  відшкодуванню  підлягає моральна шкода, завдана фізичній
особі або  юридичній особі неправомірними  діями
чи  бездіяльністю. При цьому
відшкодування здійснюється  особою, яка
завдала шкоду за наявності вини
цієї  особи. Позивачем не  надано
документального  підтвердження
того, що винні дії відповідача  мали  негативний вплив на  стан його здоров'я і спричинили в період  з  29.03.2004року
по  13.04.2004року  виникнення
захворювання, зазначеного  в листі
непрацездатності НОМЕР_12 та наданому до
матеріалів справи  епікризі, тому
вимоги позивача про  стягнення
5500грн.00коп. задоволенню  не  підлягають.

Заперечення відповідача щодо вимог
про відшкодування збитків, заподіяних позивачу
незаконним  відключенням від
електропостачання   обґрунтовуються тим,  що припинення
енергопостачання позивача з боку відповідача не було, а відновлення
енергопостачання 25.03.2004року  відбулося після сплати позивачем послуг з
відновлення електропостачання, після його
від'єднання за самовільне підключення до автоматичного вимикача на
трансформаторній підстанції. При цьому
факт від'єднання позивача за самовільне підключення останнього  до електромережі, відповідач підтверджує
актами про відключення НОМЕР_13, НОМЕР_14 та
НОМЕР_15.

Проте, з такими висновками погодитись не можна з  наступних
підстав.

Твердження   відповідача про не
проведення ним відключення позивача від
енергопостачання 22.03.2004року спростовуються  листом позивача на адресу відповідача за
НОМЕР_8,  листом позивача на адресу
Херсонського територіального відділення Антимонопольного комітету України
від  24.03.2004р., листом позивача до
прокурора м. Херсона НОМЕР_9, роз'ясненням
Державної інспекції з енергетичного нагляду  в Херсонській області НОМЕР_10, а також
листом відповідача за  НОМЕР_11, наданим
ним на запит Державної інспекції з енергетичного нагляду  в Херсонській області, у якому він вказує на
відключення позивача 22.03.2004року.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про
електроенергетику»самовільне приєднання до мережі електропостачання є  правопорушенням  в електроенергетиці,  яке тягне за собою цивільну,  адміністративну  чи кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 8.4 Правил у разі
порушення,  а саме самовільного
приєднання або підключення      споживачем      струмоприймачів     до
мережі електропередавальної
організації,   постачальник   електричної
енергії (електропередавальна
організація)  зобов'язані  в
установленому порядку
повністю  припинити споживачу
електропостачання (технічне забезпечення
електропостачання
споживача)  після  складання
у встановленому порядку акта про порушення.

Згідно з п.7.31  Правил у   разі
виявлення    уповноваженим    представником постачальника  електричної
енергії  порушень  споживачем цих  Правил
або  умов договору, на місці
оформляється двосторонній акт порушень за встановленою формою.   Акт
складається  у присутності
представника споживача в двох примірниках, один з яких передається або
надсилається споживачеві.

Але
актів про  порушення з боку
позивача у формі  самовільного
підключення до мереж електропостачання, складених у встановленому порядку, як і
доказів притягнення позивача до цивільної,
адміністративної  чи кримінальної
відповідальності  за самовільне
підключення відповідачем  суду не  надано, а за посиланням позивача вони за
його  участю  не
складалися.

Крім того, доступ до трансформаторної
підстанції, з якої, за посиланням
відповідача, було здійснено позивачем самовільне підключення, має тільки
відповідач, тому проникнення в неї позивача
з ціллю самовільного приєднання до кабелю повинно було
супроводжуватися  порушенням цілісності
замків, але доказів про це відповідач суду також не надав.

Вказані обставини, а також твердження
позивача про те, що до 22.03.2004року енергопостачання   у орендованому ним  лазнево-оздоровчому комплексі не припинялося,
спростовують  доводи відповідача про
неодноразові  факти  самовільного підключення позивача до
електромереж.

Відповідно до п.8.3 Правил, а також п.
2 Порядку обмеження електроспоживання
споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного
припинення їм електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 28 січня 2004року N 93, енергопостачальники,  не пізніше ніж за 3 робочих дні до дати
припинення    електропостачання    відповідно    до
своїх функціональних
обов'язків    надсилають   споживачам
письмове попередження,  в якому
зазначаються підстава,  дата і час з
якого буде запроваджено припинення електропостачання.

Але такого попередження про відключення
позивача 22.03.2004року
відповідачем  надіслано не було.

Викладені обставини, а також той факт,
що відповідачем були повернуті як помилково перераховані, грошові кошти,  сплачені позивачем за платіжним дорученням
НОМЕР_16 за повторне підключення електроенергії, свідчать про незаконність дій
відповідача щодо відключення  позивача
22.03.2004року та порушення ним Правил і умов договору постачання
електричної  енергії №2725 від
15.03.2001року.

Згідно з п.9.3 Правил,
постачальник електричної енергії несе
відповідальність  у  порядку,
передбаченому  законодавством
України,   за   завдані
споживачу   збитки  внаслідок
порушення постачальником
електричної  енергії  умов договору про постачання електричної  енергії
та Правил користування електричною енергією, спричиненого   діями
(бездіяльністю)  постачальника  електричної енергії.

Пунктом  9.4. Правил також передбачено, що
постачальник електричної енергії несе
відповідальність  перед  споживачем
електричної  енергії  у розмірі п'ятикратної вартості
недовідпущеної електричної енергії у разі
переривання    електропостачання,    спричиненого    діями (бездіяльністю) постачальника
електричної енергії.   Збитки  споживача
внаслідок  перерви  в електропостачанні з  вини
постачальника електричної енергії відшкодовуються останнім відповідно до
законодавства України.

Таким чином,  позовні вимоги в частині стягнення
2.335грн.28коп. підлягають задоволенню.

Судові витрати в частині сплати
державного мита відносяться на сторони пропорційно від суми задоволених вимог,
а за  інформаційно-технічне
забезпечення  судового процесу -на
відповідача.

Крім того,  відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на  користь позивача  стягується 1000грн.00коп. витрат за послуги
адвоката.

З урахуванням  вищезазначених  норм права, керуючись  ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд  -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги  задовільнити частково.

2. Визнати  недійсною угоду  реструктуризації  боргу НОМЕР_1 від 13.02.2004року.

3. Стягнути  з відкритого
акціонерного  товариства
"Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго"  м.Херсон
вул.Пестеля № 5 р/р 0018 в Центральному відділенні
«Промінвестбанку»МФО 352286 код 05396638
на користь приватного
підприємця  ОСОБА_1  АДРЕСА_2
р/р ІНФОРМАЦІЯ_1 в Херсонській філії АКБ «Приватбанк»МФО ІНФОРМАЦІЯ_2
код ІНФОРМАЦІЯ_3 -8.346грн.48коп. отриманих за недійсною угодою,  10.681грн.76коп. збитків, 191грн.81коп.
витрат по сплаті  державного мита,
118грн.00коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу   та   1000грн.00коп. витрат за послуги адвоката.

4. В стягненні  5500грн.00коп.  моральної
шкоди  відмовити.

5. Провадження у справі відносно  відповідача-2 припинити.

Суддя
З.І. Ємленінова

5прим.
Рішення оформлено відповідно до
ст.84 ГПК України  і
оголошено
29.01.2007року.