ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04.04.07р.

Справа № А23/91

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Будівельні матеріали та будівництво", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області

до  Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № 261/15-2/01235047/3/40022 від 19.12.06

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Зайцева Л.Т., дов. від 25.01.07, №18/01, голов. бухгалтер

Від позивача: Гемонова О.Л., дов. від 28.07.06, №169/01, юрист

Від відповідача: Зибало Н.О., дов. від 07.03.07 №6724/10/100, старший держподатінспектор

Від відповідача: Василенко Л.В., дов. від 08.02.07, №2712/10/100, головдержподатінспе

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Дніпродзержинську №261/15-2/012355047/3/40022 від 19.12.06, яким позивачеві визначено податкове зобов'язання з земельного податку –штраф на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за затримку до 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання 53995,50 грн. у розмірі 20% - 10799,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові органи не мають права самостійно розраховувати суму податкового зобов'язання при проведенні документальної перевірки із строком давності три та більш років.

Крім того, відповідачем вже проводилась позапланова тематична перевірка позивача за період 2001-2004 років, за результатами якої до позивача вже були застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату земельного податку.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що самостійно задекларовані суми земельного податку сплачувались позивачем несвоєчасно.

Визначений пп.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" термін давності стосується лише податкових зобов'язань, які визначені податковим органом у випадках, передбачених пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 цього Закону. Норма вищевказаних підпунктів не передбачає застосування строків давності 1095 днів у разі нарахування штрафних санкцій по пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 вищевказаного закону.

В судовому засіданні 20.03.07 представник відповідача подав усне клопотання про виклик свідка.

Суд залишив клопотання без розгляду, оскільки відповідачем не зазначена особа, яка повинна бути допитана в якості свідка, а також підстави для виклику свідка.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

21.04.06 відповідачем Державною податковою інспекцією у м. Дніпродзержинську проведена перевірка позивача з питання несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по платі за землю, за результатами якої складений акт № 188/15-2/01235047.

В ході перевірки встановлено, що позивачем несвоєчасно проведена сплата узгодженої суми податкового зобов'язання по платі за землю на загальну суму 99463,70 грн. із затримкою до 30 календарних днів та від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, чим порушено пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 12.05.06 №261/15-2/012355047/13493 на сплату 12729,10 грн. штрафних санкцій в розмірі 20% погашеної суми податкового боргу.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в порядку ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

За результатами розгляду скарги  позивача рішенням державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську від 26.07.06 № 23052/00/25-008 податкове повідомлення-рішення від 12.05.06 №261/15-2/012355047/13493 скасовано у частині 1930,00 грн. застосованої штрафної санкції.

28.07.06 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №261/15-2/012355047/13493/1/23382 на суму 10799,10 грн.

Повторні скарги позивача залишені без задоволення, податкове повідомлення-рішення –без змін.

19.12.06 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 261/15-2/012355047/3/40022, відповідно до якого позивачеві на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" нараховані штрафні санкції за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання 53995,50 грн. в розмірі 20%, що складає суму 10799,10 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків в податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації (під терміном "податкова  декларація"  цей Закон розуміє   документ, що подається  платником  податків  до контролюючого  органу  у  строки  встановлені  законодавством,  на підставі  якого  здійснюється  нарахування  та/або сплата податку, збору  (обов'язкового  платежу)).

Відповідно до пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 цього ж Закону України  платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового  зобов'язання,  зазначену  у  поданій  ним  податковій декларації,  протягом  десяти  календарних  днів,   наступних   за останнім   днем   відповідного  граничного  строку,  передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті  4  цього  Закону  для  подання податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем визначені ним самостійно в розрахунку земельного податку (вх.№ 7138 від 18.04.01) податкові зобов’язання з земельного податку за 2001 рік з визначеним граничним терміном сплати 04.05.01 в сумі 53995,47 грн. погашені з затримкою платежу,  а саме: 02.07.01, 05.07.01.

Виявлені відповідачем під час перевірки факти щодо термінів виникнення, сум податкового зобов'язання з зазначеного податку, фактичних термінів його погашення (сплати) матеріалами, поданими позивачем документами не спростовуються.

У разі, коли платник податку не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірах, передбачених пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме:

при затримці до 30 календарних днів,  наступних  за  останнім днем   граничного   строку   сплати  узгодженої  суми  податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  десяти  відсотків   погашеної   суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім  днем  граничного  строку  сплати   узгодженої   суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці,  що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вказаною статтею передбачено, що платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального  строку  затримки.

В затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.01 на виконання зазначеного Закону України Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби передбачено, що при цьому  складається податкове  повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими  Порядком  направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам  податків,  затвердженим  наказом  Державної  податкової адміністрації України   від   21.06.2001   №  253.

Повідомлення про застосування  штрафів,  зазначених  у цьому  підпункті,  складається в залежності від терміну  затримки сплати (погашення) узгодженого податкового зобов'язання і приймається одне на всю  суму  сплаченого (погашеного)  податкового  боргу  за визначений період, зокрема, у розмірі 2 двадцяти відсотків від  суми  фактично  сплаченого  (погашеного) податкового боргу за період від 31 до 90 календарних днів до дня фактичного погашення всієї суми податкового зобов'язання, незалежно від кількості випадків сплати за цей період.

У разі несплати узгодженої суми штрафу в установлений  термін така   сума   визнається   сумою податкового боргу і до неї застосовуються процедури стягнення на загальних підставах.

Згідно п.17.3 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Виходячи з положень Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", визначених в цьому Законі понять "податкове зобов'язання", "податковий борг", "штрафна санкція", штрафні санкції, передбачені ст.17 цього Закону, підпадають під визначення податкового зобов'язання з усіма правовими наслідками.

Згідно пп.15.1.1 ст.15 цього Закону за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З огляду на викладене суд вважає, що визначення позивачеві оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податкового зобов'язання зі сплати штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання з земельного податку за 2001 рік після закінчення встановленого строку в 1095 календарних днів неправомірно.

Заперечення відповідача з цього приводу суд вважає помилковими,  такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Підпункт 15.1.2 пункту 15.1 статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлює вичерпний перелік випадків, коли податкове зобов'язання може бути нараховане без дотримання строку давності, визначеного у підпункті 15.1.1 цього пункту. В даному випадку спірні правовідносини під зазначені норми не підпадають, інші правові підстави для незастосування строку давності при визначенні платнику податку податкового зобов'язання у вигляді штрафних санкцій відповідачем не визначені, нормами податкового законодавства не передбачені.

З огляду на викладене, суд вважає, що винесене відповідачем з цього приводу податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню недійсним, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.94, ст.ст. 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Дніпродзержинську №261/15-2/012355047/3/40022 від 19.12.06.

Стягнути з державного бюджету на користь Відкритого акціонерного товариства "Будівельні матеріали та будівництво", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, 3,40 грн. судового збору.

Видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

Згiдно з оригіналом

28.04.07

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна