СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

03 травня
2007 року

Справа № 2-7/2043-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки
Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Дворний І.І.) від 07.09.2006 по справі №
2-7/2043-2006А

за позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Державної податкової інспекції в
Чорноморському районі Автономної Республіки Крим (вул. Щорса, 4,  Чорноморське, 96400)

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

За результатами планової
документальної перевірки дотримання вимог податкового та  валютного законодавства приватним підприємцем
ОСОБА_1 за період із 01.01.2001 до 31.12.2003
(акт перевірки від 18.03.2004) податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення     НОМЕР_1  про донарахування позивачу податкового зобов'язання
по прибутковому податку із доходів громадян у сумі 14 628,84 грн., у тому числі
-4876,28 грн. -основний платіж та  9752,
56 грн. -штрафні санкції.

На думку податкового органу
перевіркою виявлені порушення суб'єктом підприємництва вимог статті 11, статті
12 розділу III, абзацу а, б пункту 2 статті 19 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про прибутковий податок  із
громадян”, оскільки приватним підприємцем
у перевіряємому періоді не утримувався прибутковий податок із найманих
працівників.

Приватний підприємець подав позов
до господарського суду Автономної Республіки Крим  про визнання недійсним вищеназваного
податкового повідомлення-рішення, обгрунтовуючи свої вимоги відсутністю
заборгованості по прибутковому податку, а також заявлені вимоги про визнання
протиправною відмови відповідача видати позивачу Свідоцтво на оплату єдиного
податку на 2005 рік.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим  від  07.09.2006 року у справі № 2-7/2043-2006А
(суддя І.І. Дворний) позов задоволено.

При прийнятті постанови, суд першої
інстанції виходив із того, що податковий орган не мав право нараховувати
податкове зобов'язання по податку на прибуток із громадян шляхом застосування
непрямих методів, окрім того приймати податкове повідомлення-рішення без звернення
до суду з позовом про визнання донарахованої суми податковим зобов'язанням
(пункт 19.3.6. статті 19 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”).

Державна податкова інспекція у Чорноморському
районі Автономної Республіки Крим
оскаржує постанову суду першої інстанції у зв'язку з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням судом норм
матеріального права.

Так, податковий орган вважає, що
податкове зобов'язання за непрямим методом, позивачу визнане у відповідності до
п.п. 4.3.1. статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 від
21.12.2000 року, оскільки суб'єкт підприємництва ухилявся від надання
відомостей про доходи, та ненаданням первинних документів по нарахуванню і
виплаті доходів найманим працівникам.

На думку відповідача, факт
отримання доходу найманими працівниками підтверджується також виконавчими
листами Чорноморського районного суду Автономної Республіки Крим, про стягнення
заробітної плати на користь найманих працівників.

Доводи податкового органу
мотивовані також іншими підставами, не маючими значення для розгляду справи.

Судова колегія, розглянувши матеріали
справи, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Так, відповідно до статті 11  Декрету Кабінету Міністрів України „Про
прибутковий податок  із громадян” № 13-92
від  26.01.1992  року, об'єктом оподаткування прибутковим
податком є дохід, отриманий громадянами від суб'єктів  підприємництва не за місцем основної роботи
за виконання робіт, здійснюваних на підставі договорів підряду та інших
договорів цивільно-правового характеру.

Про-те, як вбачається із матеріалів
справи, які-небудь договори цивільно-правового характеру позивач не укладав із
фізичними особами, тобто фізичні особи, котрі перелічені на аркуші 5 акту
перевірки не є найманими працівниками позивача,
у розумінні статті 11 вищеназваного Декрету.

Окрім того,  як вбачається із матеріалів справи,
податковим органом при донарахуванні позивачу податкового зобов'язання
застосовано непрямий метод. Однак, у порушення пункту 4.3.5. статті 4 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” № 2181 від 21.12.2000 року, рішення про сплату
податкового зобов'язання прийнято відповідачем самостійно, а не у судовому
порядку.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, суперечать чинному законодавству та матеріалам справи і не можуть бути
підставою для скасування постанови господарського суду Автономної Республіки
Крим по даній справі.

Постанова ж  господарського суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, що мають
суттєве значення, відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому
підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
Державної податкової  інспекції  в Чорноморському районі  Автономної Республіки Крим залишити без
задоволення.

2. Постанову
господарського  суду Автономної
Республіки Крим  від 07.09.2006 у справі
№ 2-7/2043-2006А залишити без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду  України.

Головуючий суддя

Судді