ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 12/170ад.
Суддя
Палей О.С., розглянувши матеріали справи за позовом
Регіонального управління Департаменту з контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у
до Суб"єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1, с.Каменка Новопсковського району Луганської області
Третя особа -Марківське відділення Біловодської МДПІ
про стягненняч 1700 грн. 00 коп.
Представники сторін:
від позивача - Чернявська Т.І., гол.держ.подат.інсп., дов. №
961/21-130 від 11.04.07.,  представник РУ
від відповідача - не прибув,
,  представник ПП ОСОБА_1;
3-ї особи - Красноруцька Н.П., ст.держ.подат.інсп., дов. № 10 від
23.03.07.,  представник Біловодська МДПІ.
Суть спору: заявлено вимогу про стягнення відповідача
штрафної (фінансової) санкції в сумі 1700 грн.
Розглянувши матеріали справи, суд
На підставі акту перевірки Марківського відділення Біловодської
МДПІ від 11 березня 2004р. НОМЕР_1 РУ ДААК ДПА України в Луганській області
(правонаступником якого є позивач) було прийняте рішення від 16 квітня 2004р.
НОМЕР_2 про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі:
-   1700 грн. за роздрібну
торгівлю тютюновими виробами за відсутності у місці торгівлі засвідчених
виробником або імпортером копій чинних декларацій про максимальні роздрібні
ціни на тютюнові вироби, які продаються у такому місці торгівлі.
Згідно з Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня
2003р. N 790, рішення про застосування фінансових санкцій було складено в трьох
примірниках, один з яких залишився в РУ ДААК ДПА України в Луганській області,
другий - у 3-денний строк надісланий відповідачу, третій - надісланий до
Біловодської МДПІ - органу державної податкової служби за місцем реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності як платника податків для контролю за його
27 квітня 2004р. РУ ДААК ДПА України в Луганській області
складений акт про невручення рішення про застосування фінансових санкцій та
його розміщення на дошці оголошень регіонального управління.
14 лютого 2005р. рішення про застосування фінансових санкцій
вдруге направлено відповідачу. Згідно повідомлення про вручення поштового
відправлення рішення про застосування фінансових санкцій отримано ПП ОСОБА_1 18
У зв"язку з несплатою в добровільному порядку суми штрафу
позивач звернувся 17.04.2007р. з цим
позовом до суду та просить стягнути його примусово.
Відповідач явку в судове засідання свого представника не
забезпечив; про час та дату судового засідання був повідомлений у передбачений
КАС України спосіб, що не заважає суду розглянути справу за суттю.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.
Під час оцінки спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Згідно абзацу 5,  частини 2
ст., 17, Закону 481 (в редакції, що була чинна на момент прийняття відповідного
рішення) до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові
санкції у вигляді штрафів у разі:

роздрібної торгівлі тютюновими виробами за відсутності у місці
торгівлі засвідчених виробником або імпортером копій чинних декларацій про
максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби, які продаються у такому місці
торгівлі, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700
гривень.

Згідно частини 5 ст. 17 Закону 481 у разі невиконання суб'єктом
підприємницької діяльності рішення про застосування штрафних санкцій сума штрафу
стягується на підставі рішення суду.

Пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003
р. N 790 "Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що у разі невиконання суб'єктом
підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом
ЗО днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

16.12.2004.  набрав чинності
Закон України  “Про внесення змін до
деяких законів України   щодо
впорядкування обігу спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів”. Згідно п. 10 цього Закону внесено такі
зміни до Закону 481: у частині другій статті 17:

в абзаці п'ятому слова ''або за відсутності у місці торгівлі
засвідчених виробником або імпортером копій чинних декларацій про максимальні
роздрібні ціни на тютюнові вироби, які продаються у такому місці торгівлі"
виключено;

Тобто, скасована
відповідальність за порушення,
за яке    позивач в позовній заяві
просить стягнути штрафні санкції з відповідача.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Зворотна дія закону в часі полягає в тому, що його юридична
обов"язковість поширюється на факти, які виникли до набрання ним чинності.
При такій дії відбувається перегляд, корекція попередніх рішень щодо таких
фактів вже відповідно до нового закону.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним

зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення
положення

частини першої статті 58 Конституції України (про зворотну дію в
часі законів та

інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999. у справі N 1-7/99
зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти
так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Суд вважає, що норми ст. 58 Конституції України повинні
застосовуватись до фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності,
незважаючи на положення ст. 51 ЦК України.

Згідно даної норми до підприємницької діяльності фізичних осіб
застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність
юридичних осіб,   якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті відносин.

Дана стаття носить загальний характер, і допускає виключення, що
не носять обмеженого характеру. Крім того, дана стаття стосується саме
діяльності, а не відповідальності фізичної особи -суб"єкта підприємницької
діяльності.

Положення
ст. 58 Конституції України щодо відповідальності повинно застосовуватись і до
фізичної особи -суб"єкта підприємницької діяльності -оскільки фізична
особа не має самостійного балансу і у випадках фінансової відповідальності
фактично відповідає всім своїм майном.  Зокрема,
згідно ст. 128 Господарського кодексу України громадянин -підприємець
відповідає за своїми зобов"язаннями усім своїм майном, на яке відповідно
до закону може бути звернено стягнення. Аналогічні положення містить ст. 52 ЦК
України. Саме ця обставина дає підстави вважати, що фінансова відповідаль
-ність фізичної особи -суб"єкта підприємницької діяльності носить суто
особистий характер, і до неї можуть бути застосовані положення ст. 58
Конституції України.

Статтею 6 1 Конвенції про захист прав людини та
основних  свобод встановлено право кожної
особи, при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов"яків, на
справедливий судовий розгляд.

Згідно ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може  бути позбавлений свого майна інакше як в
інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

На
підставі вищевикладеного суд у задоволенні позову відмовляє.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

Керуючись ст.ст.
160,163,167,186,254 КАС України, суд

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає
законної сили після  закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі  відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з  дня складення в повному обсязі.
Апеляційна  скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання  заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанову складено в
повному обсязі та підписано -29.05.07.

Суддя
О.С. Палей

Пом.судді
Є.С. Бубен