ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2007 р.
№ 27/117-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Глос О.І.,

суддів:
Бакуліної С.В., Кривди Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку

на рішення
господарського суду Харківської області від 10.08.2005 р.

у справі
№27/117-05

господарського суду
Харківської області

за позовом
ТОВ "Атекс"

до
ВАТ "Федорівське";
Харківського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку;
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку

про
зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.08.2005 р. у справі №27/117-05 (судді: Мамалуй О.О., Подобайло З.Г., Григоров А.М.) позовні вимоги задоволено: зобов'язано першого відповідача —ВАТ "Федорівське" здійснити всі необхідні, передбачені законодавством дії з реєстрації додаткової емісії простих іменних акцій ВАТ "Федорівське", проведеної на суму 3 260 000,00 грн., результати якої затверджені рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Федорівське" №2 від 13.07.2004 р.; зобов'язано третього відповідача —Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку зареєструвати додаткову емісію простих іменних акцій ВАТ "Федорівське", проведену на суму 3 260 000,00 грн., результати якої затверджені рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Федорівське" №2 від 13.07.2004 р.; стягнуто з ВАТ "Федорівське" державне мито в сумі 85,00 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

У касаційній скарзі Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 10.08.2005 р. у справі №27/117-05 та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, ст. 22 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", ст.ст. 38, 40, 43 Закону України "Про господарські товариства", п. 6 розд. ІІ Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного фонду акціонерного товариства, оскільки: по-перше, господарським судом Харківської області було порушено ст. 16 Господарського процесуального кодексу України щодо виключної підсудності справ, оскільки відповідач —Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, підпорядкованим Президенту України та підзвітним Верховній Раді України; по-друге, в зв'язку з тим, що відповідачем-1 здійснено додаткову емісію акцій, покупцем яких є позивач, з численними порушеннями законодавства про цінні папери, що є підставою для відмови Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в реєстрації цієї додаткової емісії, позивачем було подано позов з метою зобов'язати Комісію в судовому порядку зареєструвати додаткову емісію без перевірки її відповідності чинному законодавству і рішенням господарського суду Комісію зобов'язано здійснити дії, які суперечать чинному законодавству; по-третє, в порушення ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону Україні "Про цінні папери і фондову біржу" (згідно з якими емітент має право на випуск акцій з моменту реєстрації цього випуску у Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку, а якщо подані для реєстрації акції підприємства пропонуються для відкритого продажу, то емітент зобов'язаний подати реєструвальному органу для реєстрації також інформацію про випуск цих цінних паперів) відповідачем-1 була здійснена підписка на акції без попередньої реєстрації в Комісії інформації про емісію акцій і без попереднього звернення до Комісії з приводу реєстрації випуску акцій додаткової емісії; по-четверте, в порушення ст.ст. 40, 43 Закону України "Про господарські товариства" відповідачем-1 на загальних зборах 23.02.2004 р. було прийнято рішення з питання, не включеного до порядку денного (про збільшення статутного фонду), а в публікаціях про скликання загальних зборів 23.02.2004 р. не була опублікована додаткова інформація про збільшення статутного фонду, передбачена ст. 40 вказаного Закону.

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й. від 06.06.2007 р. №02-12.2/116 змінено склад колегії суддів та призначено колегію суддів у складі: головуючого —судді Глос О.І., суддів: Бакуліної С.В., Кривди Д.С.

Сторони не скористалися своїм процесуальним правом на участь своїх представників у судовому засіданні касаційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки господарським судом першої інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарським судом першої інстанції встановлено наступне.

Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів ВАТ "Федорівське" від 23.02.2004 р. №1 було прийнято рішення щодо збільшення статутного фонду першого відповідача на суму 3 260 000,00 грн. та проведення додаткової емісії.

Про збільшення статутного фонду на 3 260 000,00 грн. відповідачем-1 було надруковано оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" від 22.04.2004 р. №76. Першим відповідачем було здійснено випуск простих іменних акцій додаткової емісії на суму 3 260 000,00 грн. (кількістю 13 040 000 акцій номінальною вартістю 0,25 грн.).

Відповідно до журналу додаткової емісії простих іменних акцій додаткової емісії ВАТ "Федорівське" позивач здійснив підписку на акції.

Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Федорівське" від 13.07.2004 р. №2 було затверджено результати додаткової емісії акцій ВАТ "Федорівське".

Згідно з договором купівлі-продажу від 13.07.2004 р. акцій додаткової емісії ВАТ "Федорівське" позивач придбав у відповідача-1 прості іменні акції додаткової емісії ВАТ "Федорівське" у кількості 7 040 000 штук акцій за ціною 0,25 гривень за одну просту іменну акцію.

На підставі п. 2.1 договору позивач здійснив оплату вартості акцій у розмірі, передбаченому умовами договору у термін до 11.08.2004 р., перерахувавши відповідачу-1 900 000,000 грн. та виконавши умови п. 2.2 договору.

Враховуючи, що відповідач-1 не здійснив у встановленому законом порядку дій з реєстрації додаткової емісії простих іменних акцій ВАТ "Федорівське" і не надав реєстратору копію свідоцтва про реєстрацію випуску акцій, у зв'язку з чим позивач позбавлений права зареєструвати право власності на акції та отримати сертифікат акцій, позивач звернувся до господарського суду з позовом про зобов'язання ВАТ "Федорівське" здійснити всі необхідні, передбачені законодавством, дії з реєстрації додаткової емісії простих іменних акцій ВАТ "Федорівське", проведеної на суму 3 260 000,00 грн., результати якої затверджені рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Федорівське" від 13.07.2004 р. №2 та зобов'язання Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку зареєструвати з видачею відповідного документа випуск додаткової емісії простих іменних акцій ВАТ "Федорівське", проведеної на суму 3 260 000,00 грн., результати якої затверджені рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Федорівське" від 13.07.2004 р. №2.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив із того, що: по-перше, доводи відповідача-2 та відповідача-3 про прийняття рішення загальних зборів ВАТ "Федорівське" про збільшення статутного фонду від 23.02.2004 р. з порушенням чинного законодавства (ст.ст. 40, 43 Закону України "Про господарські товариства") у зв'язку з невключенням даного питання до порядку денного, а також у зв'язку з відсутністю в публікації про скликання 23.02.2004 р. загальних зборів додаткової інформації про збільшення статутного фонду, передбаченої ст. 40 Закону, спростовуються матеріалами справи (копією оголошення на а.с. 77 та копією додаткового оголошення на а.с. 124); по-друге, доводи відповідача-2 та відповідача-3 щодо проведення підписки на акції з порушенням норм ст. 22 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" судом розглянуті  і судом встановлено обов'язок ВАТ "Федорівське" здійснити всі необхідні заходи з реєстрації додаткової емісії; по-третє, обов'язок відповідача-3 здійснити реєстрацію емісії цінних паперів (акцій) на підставі належно оформлених та наданих емітентом документів встановлений положеннями ст. 3 та ст. 7 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні".

Однак, зазначені висновки господарського суду колегія суддів Вищого господарського суду України вважає передчасними і такими, що не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом, як це передбачено ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Так, господарським судом не встановлено обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, не надано належної оцінки наявним у справі доказам.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів акціонерів держателі іменних акцій повідомляються персонально передбаченим статутом способом. Крім того, загальне повідомлення друкується в місцевій пресі за місцезнаходженням акціонер ного товариства і в одному із офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України чи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Якщо до порядку денного включено питання про зміну статутного фонду акціонерного товариства, то одночасно з порядком денним друкується інформація, передбачена статтею 40 цього Закону. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 45 днів до скликання загальних зборів.

Відповідно до ст. 40 вказаного Закону у повідомленні про наступне скликання загальних зборів для вирішення питання про зміни статутного фонду акціонерного товариства повинні міститися:

а) мотиви, спосіб та мінімальний розмір збільшення або зменшення статутного фонду;

б) проект змін до статуту акціонерного товариства, пов'язаних із збільшенням або зменшенням статутного фонду;

в) дані про кількість акцій, що випускаються додатково або вилучаються, та їх загальну вартість;

г) відомості про нову номінальну вартість акцій;

д) права акціонерів при додатковому випуску акцій або їх вилученні;

е) дата початку і закінчення підписки на акції, що додатково випускаються, або їх вилучення;

є) порядок відшкодування власникам акцій збитків, пов'язаних із змінами статутного фонду.

Господарський суд першої інстанції, обмежившись посиланням на те, що доводи відповідача-2 та відповідача-3 щодо порушення норм ст.ст. 40, 43 Закону України "Про господарські товариства" при прийнятті рішення загальних зборів ВАТ "Федорівське" 23.02.2004 р. про збільшення статутного фонду спростовуються матеріалами справи (копією оголошення на а.с. 77 та копією додаткового оголошення на а.с. 124), не звернув уваги, що копія оголошення на а.с. 77 стосується порядку денного загальних зборів, призначених на 13.07.2004 р., а копія додаткового оголошення на а.с. 124 свідчить про включення до порядку денного зборів 23.02.2004 р. лише питання "Про участь у статутному фонді господарського товариства"; однак у повідомленні про скликання загальних зборів 23.02.2004 р. не міститься інформація, передбачена ст.ст. 40, 43 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" емітент має право на випуск акцій підприємств з моменту реєстрації цього випуску у Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Якщо подані для реєстрації акції підприємств пропонуються для відкритого продажу, тобто призначені для розміщення між юридичними особами і громадянами, коло яких заздалегідь визначити неможливо, то емітент зобов'язаний подати реєструвальному органу для реєстрації також інформацію про випуск цих цінних паперів (ч. 2 ст. 22 Закону).

Однак, господарським судом не надано належної оцінки доводам відповідача-3, викладеним у відзиві на позовну заяву (а.с. 149–150), про те, що: по-перше, ВАТ "Федорівське" жодного разу не зверталося до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку з заявами про реєстрацію інформації про випуск акцій, про реєстрацію випуску акцій і не отримувало відмови в реєстрації інформації про випуск акцій чи випуску акцій; по-друге, відповідно до ч.ч. 6–7 ст. 22 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" орган, який реєструє випуск цінних паперів або інформацію про випуск цінних паперів, зобов'язаний перевіряти відповідність поданих емітентом документів вимогам законодавства України; а у разі невідповідності поданих документів вимогам законодавства може мати місце відмова в реєстрації (а ВАТ "Федорівське" взагалі порушило порядок збільшення статутного фонду, передбачений Положенням про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного фонду акціонерного товариства з урахуванням ст. 38 Закону України "Про господарські товариства").

З огляду на викладене, висновки господарського суду про зобов'язання відповідача-3 — Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку зареєструвати додаткову емісію простих іменних акцій ВАТ "Федорівське", проведену на суму 3 260 000,00 грн., результати якої затверджені рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Федорівське" №2 від 13.07.2004 р., при невстановленні факту звернення ВАТ "Федорівське" (відповідача-1) з відповідними заявами до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (відповідача-3) є передчасними.

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання ВАТ "Федорівське" здійснити всі необхідні, передбачені законодавством дії з реєстрації додаткової емісії простих іменних акцій ВАТ "Федорівське", проведеної на суму 3 260 000,00 грн., результати якої затверджені рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Федорівське" №2 від 13.07.2004 р., слід зазначити наступне.

Перелік способів захисту цивільних прав встановлено у ст. 16 Цивільного кодексу України, відповідно до якої  кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Враховуючи, що підставою для звернення позивача до господарського суду з вказаним позовом стало порушення його права на реєстрацію у встановленому законом порядку права власності на вказані акції і отримання сертифікату акцій у зв'язку з придбанням у відповідача-1 акцій додаткової емісії, господарському суду слід розглянути питання щодо правильності обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Викладене свідчить про те, що судом зроблено висновки при неповно встановлених обставинах справи.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови "Про судове рішення" від 29.12.1976 р. №11 рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У зв'язку з наведеним та врахуванням меж повноважень касаційної інстанції, встановлених ч. 2 ст. 1115 та ст. 1117 ГПК України, постановлене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а справа —передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене у зазначеній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством засоби для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та у відповідності з вимогами закону, вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 3 ст. 1119, ст.ст. 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку на рішення господарського суду Харківської області від 10.08.2005 р. у справі №27/117-05 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.08.2005 р. у справі №27/117-05 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий                                                                                           О.Глос

Судді                                                                                                        С.Бакуліна

Д.Кривда