КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007                                                                                           № 6/517

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Синиці  О.Ф.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2007

у справі № 6/517

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Дніпроенерго"

до                                                   Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  спонукання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 23.01.2007 року № 6/517 позов ВАТ „Дніпроенерго” до ДК „Газ України” про спонукання вчинити дії  задоволений.

Не погоджуючись з  рішенням відповідача звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм  процесуального  та матеріального права, просить  його  скасувати  і прийняти нове рішення про  відмову у задоволені позову.

Представник позивача проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити їх без задоволення,  рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд  дійшов  наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 30.12.2005 сторонами укладений договір на постачання природного газу на 2006 рік № 0605-1974, за умовами якого відповідач зобов’язався поставити природний газ в обсязі 56841000 куб.м., а позивач його прийняти та здійснити оплату шляхом поточного перерахування на рахунок позивача протягом місяця поставки 100% вартості фактично спожитих обсягів газу, при цьому, перша частина оплати  в розмірі 34% від вартості запланованих місячних обсягів поставки перераховуються не пізніше 10 числа місяця в якому здійснюється поставка газу, друга та третя частини в розмірі 33% відповідно до 20 та 30(31) числа місяця відповідно. Остаточний розрахунок за газ проводиться на підставі акту приймання-передачі.

Додатковою угодою № 1 від 25.01.06 до договору поставки газу сторони дійшли згоди про те, що у випадку нестачі або відсутності газу передбаченого п.1.2, за даним договором може постачатися газ іншого походження.

Згідно ст.ст. 525,526  ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

З актів здачі-приймання послуг по транспортуванню газу ( а.с.26-28) вбачається що відповідачем поставка здійснена не в повному обсязі, що передбачено договором, тому позивачем на адресу відповідача був направлений акт приймання-передачі природного газу ( а.с. 25) з листом про його узгодження. Однак, відповідач до цього часу його не підписав, в зв’язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд вказує, що  відповідачем порушені умови договору, а саме п. п. 3.4, 6.1 щодо  строків підписання акту для остаточного здійснення розрахунків за поставлений  природний газ.

Колегія суддів погоджується що з боку відповідача є порушення умов договору щодо поставки обсягів природного газу, підписання актів приймання-передачі. Дані факти не заперечуються представником відповідача, але він посилається на те, що природний газ надходить по одному газопроводу, тому визначити власника газу ( російський або туркменський) не можливо, тому підписання акту без встановлення відповідно його вартості не можливо, таки доводи апеляційна інстанція вважає безпідставними.

Однак, відповідно до змісту  ст.12 ГПК України вказаний спор не підвідомчій господарському суду, даній перелік є вичерпаним, оскільки  п.6 ст.6 ГК України  передбачено що загальними принципами господарювання в України є, зокрема,  заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Стаття 42 ГК України визначає поняття підприємництво як -  самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Види захисту прав суб’єктів господарювання  перелічені у  ст. 20 ГК України, таким чином, позивач повинен був звернутися з позовом або повернення залишково сплачених коштів, або виконання обов’язку в натурі( щодо до поставки обсягів газу), тощо, оскільки суд не може примусити суб’єкта господарювання підписати акт, так як це втручання в його господарську діяльність  що  тягне до порушення  його  вільного волевиявлення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду підлягає скасуванню, а провадження у справі повинно бути припинено.

Керуючись ст.ст.ч. 1 ст.80, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДК „Газ України” задовольнити частково, рішення господарського суду  м. Києва  від  23.01.2007 року по справі № 6/517 скасувати.

2.          Припинити провадження у справі № 6/517.

3.          Матеріали справи повернути  господарському суду  м. Києва .

Головуючий суддя

Судді

06.06.07 (відправлено)