ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"24" квітня 2007 р.                                                  Справа № 8/72

10год.10хв.

За позовом: Першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації, ул.Шевченка, 7, м.Чернігів

До відповідача: Чернігівської обласної ради, пр.Миру,43, м.Чернігів

про  скасування рішення

Суддя  Т.Г.Оленич

Секретар судового засідання  Т.О.Віктор

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

Від позивача: Мужикова Н.М. – заст.начальника юр.відділу, довір.пост. №06-06/1002 від  05.04.07р.

Від відповідача: Падій В.А. –начальник юр.відділу, довір.пост. №01-05/707 від 10.08.06р.

У судовому розгляді приймала участь Козакова І.М. – прокурор відділу прокуратури Чернігівської області.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Першим заступником прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації  заявлено адміністративний позов  про скасування рішення Чернігівської обласної ради “Про призначення керівників комунальних підприємств, установ, закладів”  від 18.09.06р., прийнятого на п’ятій сесії п’ятого скликання.

Позов обґрунтовується тим, що оспорюване рішення суперечить нормам чинного законодавства щодо розподілу повноважень між органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади.

В ході судового розгляду прокурор та представник  позивача підтримали свої позовні вимоги, та наполягали на їх правомірності.

Відповідач проти позову заперечує. Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що рішення облради прийнято у відповідності до повноважень цього органу, відповідає вимогам законів, а також відповідає ч.2 ст.4 Європейської хартії місцевого самоврядування. Крім того відповідач зазначає, що оспорюване рішення не зачіпає та не порушує права і охоронювані законом інтереси позивача.

В ході судового розгляду  представник відповідача підтримав свої заперечення.

Вислухавши позовні вимоги та доводи позивача, заперечення та доводи відповідача, вивчивши матеріали справи, з’ясувавши обставини та перевіривши їх наданими сторонами доказами, оцінивши посилання сторін на норми чинного законодавства,  суд ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2006р. Чернігівською обласною радою  на п’ятій сесії п’ятого скликання прийнято рішення “Про призначення керівників комунальних підприємств, установ, закладів”, відповідно до якого голові обласної ради  надані повноваження щодо призначення та звільнення за поданням Управління комунального майна Чернігівської обласної ради керівників комунальних підприємств, установ, закладів, які перебувають у сфері управління цього Управління. Пунктом 2 даного рішення визначено, що призначення та звільнення керівників комунальних підприємств, установ, закладів, які перебувають у сфері управління Чернігівської обласної державної адміністрації здійснюється органом, до сфери управління якого входить підприємство, установа, заклад, за погодженням з головою обласної ради.

4 жовтня 2006р. прокурором Чернігівської області внесено протест на рішення Чернігівської обласної ради від 18.09.06р. щодо призначення керівників комунальних підприємств, установ, закладів, в якому зазначалося про скасування даного рішення, як такого, що суперечить вимогам чинного законодавства.

За результатами розгляду протесту  прокурора відповідачем на сьомій сесії п’ятого скликання прийнято рішення “Про внесення змін до рішення обласної ради від 18.09.06р. “Про призначення керівників комунальних підприємств, установ, закладів”, в якому зазначено про внесення змін до п.1  оспорюваного рішення шляхом доповнення слів “в міжсесійний період, з наступним затвердженням на сесії обласної ради”.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.143 Конституції України обласні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей та контролюють їх виконання; затверджують обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Компетенція та повноваження обласної ради, як органу місцевого самоврядування,  визначені у Законі України від 21.05.1997р. “Про місцеве самоврядування в Україні”. Згідно зі ст.43 даного Закону до питань, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях обласної ради віднесено, в тому числі,  вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні обласних рад; призначення і звільнення їх керівників (п.20). Тобто даним Законом визначено, що вирішення в установленому законом порядку питання щодо призначення та звільнення керівників об’єктів, що перебувають в управлінні обласних рад, не може бути делеговано іншим органам та посадовим особам, оскільки встановлення законом  порядку прийняття рішень виключно на пленарних засіданнях ради   не передбачає в подальшому  можливості делегування таких повноважень іншим органам або посадовим особам.

Перелік повноважень обласної ради, які можуть бути делеговані, наведений  у ст.44   Закону, і за своїм змістом є вичерпним, тобто не підлягає розширеному тлумаченню.

Аналіз змісту п.1 рішення Чернігівської обласної ради від 18.09.06р.  в редакції  рішення від 28.12.06р. показує, що надавши голові обласної ради право призначати та звільняти у міжсессійний період керівників комунальних підприємств, які перебувають у сфері управління Управління комунального майна Чернігівської обласної  ради, з подальшим їх затвердженням на сесії обласної ради, обласна рада  фактично  делегувала голові обласної ради повноваження щодо вирішення питання про призначення та звільнення керівників таких  об’єктів.

Крім того, Законом України  “Про місцеве самоврядування в Україні”  не віднесено до компетенції обласних рад будь-яке затвердження рішення голови ради щодо призначення та звільнення керівників підприємств.

Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення, стверджує, що  в п.20 ст.43  Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”  визначені два окремих питання, які вирішуються на пленарних засіданнях облради, а саме: вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об’єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні обласних рад; та вирішення в установленому законом порядку питань щодо призначення та звільнення керівників зазначених об’єктів, а тому, вважає відповідач, обласною радою визначений порядок вирішення питання про призначення та звільнення керівників –в міжсесійний період  керівники підприємств призначаються та звільняються головою ради  з подальшим затвердженням цих керівників на пленарних засіданнях.

Таке твердження відповідача судом до уваги не приймається, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 32 Закону України  “Про власність” суб'єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад. Як зазначено у ст.1 Закону України “Про місцеве самоврядування” право комунальної власності –це право територіальної громади володіти, користуватися та розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах, майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Таким чином, обласна рада, як орган місцевого самоврядування, що представляє спільний інтерес  територіальних громад сіл, селищ, міст, є уповноваженим органом на здійснення прав власника комунального майна.

В силу  ст.63  Господарського кодексу України комунальними підприємствами є підприємства, які діють на основі комунальної власності територіальної громади. Згідно зі ст.65 Господарського кодексу України  власник здійснює свої права щодо управління  підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник або уповноважений ним орган призначає керівника підприємства. Цього ж керівника може бути звільнено з посади  відповідно до закону. Таким чином, законом встановлений порядок призначення та звільнення керівників підприємств, що відносяться до комунальної власності, а саме: власником або уповноваженим ним органом.  Уповноваженим органом на здійснення  прав власника комунального майна територіальної громади, як зазначено вище, є саме обласна рада, а тому лише обласною радою може вирішуватися питання призначення та звільнення керівників об’єктів, при цьому виключно на пленарних засіданнях, як про це зазначено в п.20 ст.43 Закону. Тобто, порядок призначення та звільнення керівників об’єктів комунальних підприємств, які  перебувають у сфері управління обласної ради, законом визначений та не потребує встановлення цього порядку безпосередньо обласними радами.

Крім того, судом приймається до уваги,  що відповідно до п.3.14 Положення “Про управління комунального майна Чернігівської обласної ради” (в новій редакції), затвердженого рішенням Чернігівської обласної ради від 22.12.05р., укладення та розривання контрактів з керівниками, підприємств, установ, організації, що перебувають в його управлінні, здійснюється саме на підставі  рішень обласної ради, а не розпоряджень голови обласної ради.

Посилання відповідача в своїх запереченнях на Європейську хартію  місцевого самоврядування, яка ратифікована Україною відповідно до Закону України від 15.07.97р., також судом не приймається до уваги, оскільки  відповідно до ст.3 Європейської хартії місцеве самоврядування означає право і спроможність місцевих властей, в межах закону, здійснювати регулювання і управління суттєвою часткою державних справ, які належать до їх компетенції, в інтересах місцевого населення. Стаття 4 Хартії також визначає, що місцеві власті, в межах закону, мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучено із сфери їхньої компетенції і вирішення кого не доручено ніякому іншому органу. Тобто, нормами  Європейської хартії місцевого самоврядування, також визначається, що органи місцевої влади (місцевого самоврядування) мають діяти насамперед в межах законів та компетенції.

Отже, враховуючи, що чинним законодавством вирішення питання призначення та звільнення керівників об’єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні обласних рад, віднесено до виключної компетенції обласної ради на пленарних засіданнях ради, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави делегувати такі повноваження голові ради, а відтак, п.1 рішення Чернігівської обласної ради від 18.09.06р. є незаконним.

Пункт 2 оспорюваного рішення також не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного: організація, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначаються Законом України “Про місцеві державні адміністрації”. Місцеві державні адміністрації є місцевим органом виконавчої влади і входять до системи органів виконавчої влади, в межах своїх повноважень здійснюють виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізують повноваження, делеговані їй відповідними  радами.

Відповідно до ст.15 цього Закону в управлінні відповідних місцевих державних адміністрацій перебувають об'єкти державної власності, передані їм в установленому законом порядку, а у разі делегування місцевим державним адміністраціям районними чи обласними радами відповідних повноважень в їх управлінні перебувають також об'єкти спільної власності територіальних громад.  В силу ст.19 Закону місцева державна адміністрація здійснює, в тому числі, делеговані відповідною радою функції управління майном, що перебуває у спільній власності територіальних громад. При цьому, оскільки функції призначення та звільнення керівників об’єктів спільної власності територіальних громад не можуть бути делеговані будь-яким іншим органам, то місцеві державні адміністрації не мають права вирішувати такі питання.

Крім того, аналіз Закону України “Про місцеві державні адміністрації” показує, що до повноважень місцевих державних адміністрацій питання призначення та звільнення керівників комунальних підприємств, установ, закладів, які перебувають у сфері управління Чернігівської обласної державної адміністрації, взагалі не віднесені, а тому  такі питання не можуть вирішуватися позивачем, в тому числі за погодженням з головою обласної ради.

Згідно зі ст.39 цього ж  Закону голови  місцевих державних адміністрацій лише  укладають та розривають контракти, які є особливою формою трудового договору,  з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління відповідної місцевої державної адміністрації. Проте питання щодо тих чи інших осіб,  з якими мають бути укладені контракти, вирішуються саме власником підприємства, установи, закладу, або уповноваженого ним органу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що п.2 рішення Чернігівської обласної ради від 18.09.06р. не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, оскільки рішення Чернігівської обласної ради від 18.09.06р. (в редакції рішення від 28.12.06р.) “Про призначення керівників комунальних підприємств, установ, закладів” в повному обсязі суперечить нормам чинного законодавства,  воно має бути скасований.

Заперечення відповідача щодо відсутності у оспорюваному рішенні порушення прав та інтересів позивача  судом відхиляються, оскільки це рішення,  стосується, в тому числі, і прав та повноважень позивача в частині здійснення ним функцій по управлінню майном, що перебуває у спільної власності територіальних громад.

За таких обставин позов є обґрунтованим  і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.19,143 Конституції України, ст.ст.1,43,44 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.32 Закону України “Про власність”, ст.ст.15,19,39 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”, ст.ст.63,65 Господарського кодексу України, ст.ст.158,160-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити  повністю.

Скасувати рішення Чернігівської обласної ради (п’ятої сесії п’ятого скликання) від 18.09.06р. “Про призначення керівників комунальних підприємств, установ, закладів” зі  змінами, внесеними до нього рішенням Чернігівської обласної ради (сьома сесії  п’ятого скликання) від 28.12.06р.  “Про внесення змін до рішення обласної ради від 18.09.06р. “Про призначення керівників комунальних підприємств, установ, закладів”.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного  суду через господарський суд Чернігівської області в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у  двадцятиденний строк,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя                                                                  Т.Г.Оленич

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 квітня 2007р.

Суддя                                                                  Т.Г.Оленич