СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.07                                                                                 Справа № 16/255.

Суддя  Шеліхіна Р.М., розглянув матеріали за позовом Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м.Ровеньки Луганської області

до  Державного підприємства «Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств", м.Стаханов Луганської області

про  стягнення 29689 грн. 88 коп.

при секретарі судового засідання Андрущенко Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача –Кузнєцова Г.П., дов. від 29.12.06. №1-3/3д-109,

Грекова Г.В., дов. від 29.12.06. №1-3/3д-110,

від відповідача –Ніколаєва О.І., дов. від 05.01.07. №01-14,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлена вимога про стягнення боргу у сумі 29689,88грн., яка утворилася за відповідачем на користь позивача при виконанні умов договору від 08.01.04. №160Д/04-35у/03.

Відповідач відзивом від 14.05.07. №05-1916 визнав позов у сумі 15565,08грн. Проти решти вимог відповідач заперечив з підстав того, що саме на суму 10198,19грн. (решта вимог позову) у залізничних вагонах при поставці вугілля за договором від 08.01.04. №160Д/04-35у/03 не вистачало продукції, про що сторони підписали акт звірення взаємних розрахунків станом на 01.01.07.

Між Українською державною компанією по реструктуризації підприємств вугільної промисловості «Укрвуглереструктуризація»(далі –компанія), правоприємником якої є відповідач по справі, та відповідачем укладено договір поставки від 18.07.03. №35у/03. На підставі цього договору відповідач зобов’язався поставляти та передавати у власність вугілля компанії у кількості та у строки, вказані у специфікаціях та графіках поставки, що є додатками до вказаного договору. Компанія зобов’язалась оплачувати поставлену позивачем продукцію на умовах п.6.1, 6.2 договору –протягом 90 календарних днів з дня надання позивачем необхідних документів, вказаних повним переліком в пункті 6.1 договору.

Сторони по справі уклали 08.01.04. договір №160Д/04-35у/03 про правонаступність сторін у зв’язку з реорганізацією структури управління компанії, яким визначили, що позивач є правонаступником компанії і бере на себе зобов’язання по договору поставки від 18.07.03. №35у/03 у повному обсязі. При цьому сторони вказали в договорі від 08.01.04. №160Д/04-35у/03, що розділи та пункти договору поставки від 18.07.03. №35у/03 є незмінними, у тому числі і порядок оплати.

Таким чином, відповідальність за поставлену вугільну продукцію по договору поставки від 18.07.03. №35у/03 і неоплачену на суму 29689,88грн.  у повному обсязі несе відповідач на підставі договору від 08.01.04. №160Д/04-35у/03.

Представник відповідача підтвердив факт поставки вугілля позивачем і визнав позов на суму 15565,08грн., заперечуючи проти решти вимог.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до правил ст.ст.22,78 ГПК України суд приймає визнання позову відповідачем, якщо такі дії не суперечать законодавству і не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову в частині вимог на суму 15565,08грн., пред’явленого заявником  на підставі договору поставки від 18.07.03. №35у/03 та договору від 08.01.04. №160Д/04-35у/03 за поставлений і неоплачений товар, не суперечить законодавству і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин,  і з урахуванням вимог ст.ст.174,193,265 ГК України, ст.ст.526,629 ЦК України, якими встановлено обов’язок відповідача здійснити оплату поставленого на його користь товару належним чином і у повному обсязі оплатити позивачу продукцію, суд приймає визнання відповідачем позову на суму 15565,08грн.

Позов в частині 10198,19грн. (решта вимог позову) не підлягає до задоволення з огляду за наступне.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Відповідно до вказаних приписів закону позивач зобов’язаний довести суду виконання ним умов п.6.1, 6.2 договору поставки від 18.07.03. №35у/03, умови якого для сторін обов’язкові. А саме: той факт, що позивачем надані відповідачу необхідні документи, вказані повним переліком в пункті 6.1 договору поставки, для вчинення відповідачем необхідних дій по оплаті продукції.

Докази виконання умов п.6.1, 6.2 договору поставки від 18.07.03. №35у/03 у позивача відсутні. А відтак, суд приймає доводи відповідача, викладені у відзиві та підтверджені актом звірення станом на 01.01.07., про існування боргу на користь позивача у сумі 15565,08грн. і оцінює докази відповідача як належні для відмови позивачу в часті позову на суму 10198,19грн.

За таких підстав позов слід задовольнити частково і судові витрати покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог згідно з нормою ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.174,193,265 ГК України, ст.ст.11,509,526,629 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,34,38,43,49,п.5ст.78, ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.             Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства «Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств", м.Стаханов Луганської області, вулиця «Дзержинського», 14, ід. код 32449971  на користь Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м.Ровеньки Луганської області, вул. «Комуністична», 6, ід. код 32320704 борг у сумі 15565,08грн., витрати по держмиту у сумі 155,70грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 62 грн. Видати наказ.

3. В решті вимог відмовити.

Рішення підписане 21.05.07.

Суддя                                                                      Р.М. Шеліхіна