СУД
СУД
УХВАЛА

11.06.07                                                                                 Справа № 01-10/15-368ад.

Суддя  Пономаренко Є.Ю.,  розглянувши матеріали позовної заяви  за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Луганський ярмарок», м. Луганськ

до Прокурора м. Луганська, м. Луганськ

Третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Луганська міська рада, м. Луганськ

про зобов’язання відкликати протест

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлена вимога:

- зобов’язати прокурора м. Луганська відкликати з Луганської міської ради протест від 16.05.2007р. № 07/901вих на рішення від 15.05.2007р. Луганської міської ради п’ятого скликання.

Вказаний адміністративний позов подано на підставі положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Дану позовну заяву слід повернути позивачу на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 5, 6 Розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, при подачі позову до господарського суду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України слід впевнитись, що дана справа підвідомча господарському суду за предметом позову та суб’єктним складом сторін.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) підприємства,  установи, організації, інші юридичні особи (у тому  числі  іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта  підприємницької  діяльності  (далі  - підприємства  та   організації), мають право звертатися до господарського  суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх  порушених  або  оспорюваних прав і охоронюваних  законом  інтересів,  а  також  для  вжиття передбачених цим Кодексом заходів,  спрямованих  на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 21 ГПК України сторонами  в  судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть  бути  підприємства  та  організації,  зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Таким чином, справа за поданим позовом (з огляду на пред’явлення позову до посадової особи –Прокурора м. Луганська ) не підвідомча господарському суду за суб’єктним складом учасників, а саме відповідача –Прокурора м. Луганська.

Згідно п.6 ч.3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається, якщо справа не підсудна цьому  адміністративному суду.

Така адміністративна справа –за позовом до посадової особи як відповідача підлягатиме розглядові у відповідному загальному суді. Так, відповідно до ч. 5 розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України  до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні загальні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України “Про судоустрій” місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи,  віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Таким чином, господарським судам підвідомчі справи, коли склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Аналогічної правової позиції додержується Верховний суд України у своїх постановах № 25/389 від 11.05.04; № 8615-2/9/409С від 29.10.02; № 3/104-26/151 від 06.07.04, тощо.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Під організаційно-господарськими  відносинами розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю. Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Зазначені правовідносини відносно винесення та відкликання протесту не є господарськими, і відповідно спір за їх предметом не підсудний господарському суду Луганської області як адміністративному суду.

Таким чином, виходячи з суб’єктного складу сторін (відповідача) та предмету спору дана справа не підсудна цьому адміністративному суду, тобто Господарському суду Луганської області як адміністративному суду.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

За таких обставин, дана позовна заява (адміністративний позов) підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями, 1, 2, 12, 21 Господарського процесуального кодексу України, п. 6 ч. 3  ст. 108, 165, п.п. 5, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України:

УХВАЛИВ:

1.          Повернути позовну заяву та додані до неї документи заявнику.

Згідно п. 6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Відповідно п. 4 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Додаток (тільки заявнику):  на  91 аркушах.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко