Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2007 р.                                                           Справа № 44/92-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шевель О.В., судді Барбашова С.В. , Бухан А.І.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача –Джемілєва М.Т. -дов.,

відповідача –Волинця В.І. - президент

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вхідний № 1990Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 26 квітня 2007 року по справі № 44/92-07

за позовом Кредитної спілки «Карат»м. Куп‘янськ Харківської області

до  «Слав‘янського культурного фонду»м. Куп‘янськ Харківської області

про  стягнення 161046,14 грн.

встановила:

Позивач, Кредитна спілка «Карат», звернувся до господарськогосуду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача, «Слав‘янського культурного фонду», на свою користь борг по договорах кредиту № 906-907 від 28.07.2004 року, а також витрати, пов‘язані із сплатою держмита та розгляду справи в суді.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 квітня 2007 року по справі № 44/92-07 (суддя Дюкарєва С.В.) позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з «Слав‘янського культурного фонду» та користь Кредитної спілки «Карат» 63935 грн. основного боргу, 97111,14 грн. відсотків за користування кредитом,  1610,46 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Колегія суддів зазначає, що у повному тексті рішення вказана дата його оголошення -26 березня 2007 року, однак, як вбачається із матеріалів справи та протоколу судового засідання від 26 квітня 2007 року – таке рішення прийнято саме 26 квітня 2007 року. Відповідне підтверджено сторонами у судовому засіданні. Таким чином, колегія суддів вважає, що господарським судом Харківської області при виготовленні повного тексту рішення була допущена описка в даті рішення, яка не виправлена у встановленому порядку.

Відповідач, «Слав‘янський культурний фонд», з даним рішенням господарського суду Харківської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26 квітня 2007 року та залишити позов без розгляду. В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з’ясуванні обставин справи, та не відповідає фактичним обставинам. Свої вимоги відповідач обгрунтовує тим, що судом не вирішено питання про застосування строків позовної давності, у рішенні суд послався на договір позички від 27 липня 2004 року, який фактично не існує. Відповідач вважає, що стягнення боргу не з боржника, а з поручителя протирічить змісту укладеному між сторонами договору та закону. Також відповідач зазначає, що в провадженні Куп‘янського міськрайсуду знаходиться цивільна справа за позовом КС «Карат» до Волинця В.І., який є боржником по договору позички, а тому позов по даній справі повинен бути залишеним без розгляду.

Позивач, Кредитна спілка «Карат», заперечує проти апеляційної скарги відповідача, вважає рішення господарського суду Харківської області по даній справі законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення. Позивач вважає, що судом повно та всебічно досліджені всі обставини справи, та всі необхідні докази. Позивач зазначає, що чинним законодавством передбачено право кредитора звернутися до поручителя з позовом про стягнення заборгованості за договором позички, а тому позивач і скористався таким правом.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне:

матеріалами справи підтверджено, що 14 грудня 2003 року між позивачем по справі та фізичною особою Волинцем В.І. укладений договір позички № 308, відповідно до якого Спілка надає позичальникові 100000 грн. на розвиток підприємництва, а останній зобов‘язується повернути кредит та відсотки за користування кредитом до 14 квітня 2004 року.

П. 4.1 договору позички передбачено, що з метою своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в забезпечення виконання договору позичальником прийнято договір застави та договір поручительства.

14 грудня 2004 року між сторонами договору позички (КС «Карат» та Волинцем В.І.) укладений договір застави для забезпечення одержаного кредиту за договором позички № 308 від 14 грудня 2003 року.

Того ж дня, 14 грудня 2003 року, між Кредитною спілкою «Карат» та «Слав‘янським культурним фондом» укладений договір поруки № 308, відповідно до якого поручитель зобов‘язується перед кредитором відповідати по зобов‘язанням Волинця В.І., що витікають із договору кредиту № 308 від 14 грудня 2003 року. При цьому, п. 2.2 договору поруки встановлено, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов‘язанням боржника в повному обсязі.

27 липня 2004 року між КС «Карат» та Волинцем В.І. укладена додаткова угода до договору позички № 308 від 14 грудня 2003 року, відповідно до якої, у зв‘язку з закінченням терміну дії договору позички № 308, сторони домовилися вважати, що всі зобов‘язання по договору позички № 308 від 14.12.2003 р. такими, що перейшли до договору позички № 906 від 27.07.2007 р. та договору позички № 907 від 27.07.2004 р., а також вважати заставу по договору позички № 308 від 14.12.2003 р. такою, що перейшла до договору позички № 906 від 27.07.2007 р. та договору позички № 907 від 27.07.2004 р.

27 липня 2004 року між КС «Карат» та «Слав‘янським культурним фондом» укладена додаткова угода до договору поруки № 308 від 14 грудня 2003 року, відповідно до якої, у зв‘язку з переоформленням договору позички № 308 від 14 грудня 2003 року та переходом зобов‘язань по договору позички № 308 від 14.12.2003 р. до договору позички № 906 від 27.07.2004 р. та № 907 від 27.07.2004 р., вважати договір поруки № 308 від 28.07.2005 року таким, що поширюється на договір позички № 906 від 28.07.2004 р. та договір позички № 907 від 28.07.2004 р. до повного погашення боргу по кредиту. Колегія суддів зазначає, що даною додатковою угодою зроблено посилання на договір поруки № 308 від 28.07.2005 року, який станом на 27 липня 2004 року ще не міг бути укладеним.

28 липня 2004 року між позивачем по справі та фізичною особою Волинцем В.І. укладений договір позички № 906, відповідно до якого Спілка надає позичальникові 63935 грн. на розвиток підприємництва, а останній зобов‘язується повернути кредит та відсотки за користування кредитом до 28 січня 2005 року.

П. 4.1 договору позички передбачено, що з метою своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в забезпечення виконання договору позичальником прийнято договір застави. Про договір поручительства в даному договорі позички не зазначено.

28 липня 2004 року між сторонами договору позички (КС «Карат» та Волинцем В.І.) укладений договір застави для забезпечення одержаного кредиту за договором позички № 906 від 28 липня 2004 року.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що між КС «Карат» та Волинцем В.І. (громадянином) інсували договір позички та договір застави за № 308 від 14 грудня 2003 року, які в подальшому були переоформлені у договори позички та застави № 906 від 28 липня 2004 року.

Між сторонами ж по даній справі ( між КС «Карат» та «Слав‘янським культурним фондом») укладений договір поруки № 308 від 14 грудня 2003 р.

Разом з тим, посилаючись у позовній заяві на укладання між сторонами по даній справі та між КС «Карат» і Волинцем В.І. перелічених вище договорів, позивач просить суд стягнути з відповідача («Слав‘янського культурного фонду») борг по договорах кредиту № 906-907 від 28.04.2004 р.

Колегією суддів встановлено, що між КС «Карат» та «Слав‘янським культурним фондом» договори кредиту № 906-907 не укладалися 28 липня 2004 року (відповідні докази не надані ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції).

У судовому засіданні 23 липня 2007 року позивач пояснив суду, що його позовні вимоги стосувалися саме стягнення грошових коштів з відповідача, як поручителя Волинця В.І.

Разом з тим, у позовній заяві позивачем не заявлені вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів на підставі договору поруки № 308 від 14 грудня 2003 року  та додаткової угоди до нього від 27 липня 2004 року. Такі вимоги не заявлені і в подальшому під час розгляду справи у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України, саме за договором поруки поручитель зобов‘язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов‘язку.

Таким чином, підставою для стягнення зі «Слав‘янського культурного фонду» грошових коштів на користь позивача повинен бути саме договір поруки, за умови доведеності позовних вимог. Разом з тим, як встановлено із матеріалів справи та досліджено у судовому засіданні, у якості підстави стягнення грошових коштів позивачем не зазначено договору поруки № 308 від 14 грудня 2003 року  та додаткової угоди до нього від 27 липня 2004 року.

Стягнення з відповідача грошових коштів на підставі договорів кредиту № 906-907 від 28 липня 2004 року, які останнім не укладалися з відповідачем, є безпідставним, та такий позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача у зв’язку з її юридичною та фактичною обґрунтованістю і наявністю фактів, які б підтверджували наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Твердження позивача та суду, викладені у позовній заяві та оскаржуваному рішенні, зроблені при довільному трактуванні норм діючого законодавства і дійсних обставин справи,  на їх підтвердження не надано відповідно до ст. 33, 36 ГПК України доказів з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального права які б могли бути підставою для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до господарського суду з позовом до відповідача, при умові правильності визначення предмету спору та доведеності позовних вимог відповідними доказами.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст.  99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 1, 3, 4 ст. 104, ст. 105 ГПК, України,

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 26 квітня 2007 року у справі № 44/92-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнуути з Кредитної спілки «Карат» (63701 Харківська область м. Куп‘янськ вул. Тітова, 2 р/рахунок 9001 в філії ВАТ КБ «Надра» Харківська РУ МФО 351834 Код 26356148) на користь «Слав‘янського культурного фонду» (:№?)! Харківська область м. Куп‘янськ вул. Тітова, 2 р/рахунок 0107 в ПІБ м. Куп‘янськ МФО 351511 Код 21258688) 806 грн. держмита, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                    Шевель О.В.

Судді                                                                    Барбашова С.В.

Бухан А.І.