ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2007 р.
Справа  № 15/487-06-13115А

11 год. 25 хв.                                                                           м. Одеса

Господарський суд Одеської області у складі:

Судді                                               Петрова В.С.

При секретарі                                 Стойковій М.Д.

За участю представників сторін:

від позивача –                  Міхова А.І.,

від відповідача –              Сомок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області до Закритого акціонерного товариства „Перемога” про стягнення 16 959,55 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Закритого акціонерного товариства „Перемога” заборгованості по сплаті витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 21 443,49 грн., посилаючись на наступне.

Закрите акціонерне товариство „Перемога” як платник збору на загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування відповідно до вимог ст. 1 Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 р. перебуває на облік в Управлінні ПФУ у Тарутинському районі Одеської області з 05.04.1991 р. за № 23.

Згідно ч. 2 п. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування” № 1058–ІV від 09.07.2003 р. окремим категоріям працівникам незалежно від умов праці призначаються пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До таких категорій відноситься особи, які були безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, а саме: трактористи-машиністи, жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками –операторами.

Згідно ч. 2 п. 1 Прикінцевих положень вказаного Закону зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто порядок відповідно до Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 р.

Відповідно до Закону України „Про внесення змін до законів України щодо оподаткування сільськогосподарських підприємств” з 1 січня 2005 року відновлено відшкодування сільськогосподарськими підприємствами Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів „б”- „з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Згідно п. „б”- „з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” управлінням ПФУ в Тарутинському районі на підставі довідки, що уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідний для призначення пільгових умовах, було призначено пенсії на пільгових умовах.

Так, за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р. позивачем своєчасно та в повному обсязі виплачено вказаним працівникам пенсії на загальну суму 26 928,37 грн. За період з 01.01.2006 р. по 30.11.2006 р. по розрахунку на Нагорного М.І. нараховано та виплачено 4316,16 грн. Таким чином, всього пільгових пенсій виплачено на суму 31 244,53 грн. З вказаної суми відповідачем відшкодовано 9 801,04 грн., у зв'язку з чим недоїмка відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії складає 21 443,49 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11 грудня 2006 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 15/487-06-13115А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25 грудня 2006 р. у справі № 15/487-06-13115А закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в засіданні суду.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги у зв'язку з допущенням помилки при складанні розрахунків стягуваної суми та просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 16 959,55 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на безпідставність таких вимог, про що зазначено у письмових запереченнях на позовну заяву.

У зв’язку з набранням 01 вересня 2005 р. чинності Кодексом адміністративного судочинства України господарський суд Одеської області зазначає, що згідно п. 6 розділу VII Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Закрите акціонерне товариство “Перемога” знаходиться на обліку в Управлінні  Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області як платник збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування з 05.04.1991 р. за № 23.

Згідно підпункту 2 п. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування” № 1058–ІV від 09.07.2003 р. окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, бюджетних коштів та цільових фондів, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області  було призначено пільгові пенсії відповідно до п. п. „а”, „в”-„д” і „ж” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за 2005 рік колишнім працівникам КСП „Перемога” та СВК “Перемога”, які були безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції, а саме: трактористам-машиністам, жінкам, які працювали доярками (операторами машинного доїння), свинарками –операторами на підприємстві, та які працювали у сільськогосподарському виробництві і виховали п'ятеро і більше дітей; також працівникам, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України (Нагорний М.І. - коваль).

При цьому слід зазначити, що Управлінням Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області у позовній заяві зазначено, що позивачем відповідно до розрахунків про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначено пенсії на пільгових умовах особам, зазначеним у п. „б”- „з” ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, тоді як із змісту поданих позивачем довідок ЗАТ „Перемога” про стаж роботи, період та місце роботи пенсіонерів вбачається, що пенсії працівникам КСП „Перемога” та СВК “Перемога” призначені саме на підставі пунктів „а”, „в”-„д” і „ж” ст. 13 Закону України “Про пенсійне  забезпечення” № 1788-ХІІ від 05.11.1991р.

Пунктами а), в), ж), д) ст. 13 Закону України “Про пенсійне  забезпечення” від 5 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що  на пільгових  умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України; трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в  колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють доярками  (операторами   машинного доїння),  свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. жінки, які працюють у  сільськогосподарському  виробництві та виховали п'ятеро  і  більше  дітей,  -  незалежно  від  віку  і трудового стажу, в порядку, що  визначається  Кабінетом  Міністрів України.

Як зазначає позивач, за період з січня 2005 року по грудень 2005 року вказаним громадянам Пенсійним фондом було виплачено пенсії на загальну суму 26 928,37 грн., а за період  з 01.01.2006 р. по 30.11.2006 р. по розрахунку на Нагорного М.І. нараховано та виплачено 4 316,16 грн.  Таким чином, всього пільгових пенсій виплачено на суму 31 244,53 грн., з якої відповідачем було відшкодовано 9 801,04 грн.

Так, відповідно до абз. 1,2,3,4 п.2 Прикінцевих положень Закону України ”Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних  роботах, на  роботах з особливо шкідливими і особливо  важкими  умовами праці  за  списком  № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених  Кабінетом Міністрів  України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за  вислугу років,  які  відповідно до законодавства,  що діяло раніше, мали право на пенсію на  пільгових  умовах  або за  вислугу  років, здійснюється  згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії  призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються  відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому  зберігається  порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Законом України „Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств –платників фіксованого сільськогосподарського податку” від 31.05.2005 р. № 2613-IV, який  набрав чинності з 1 січня 2006 року, доповнено абзац п'ятий підпункту 1 пункту 2 розділу  XV „Прикінцеві положення”   Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” положеннями стосовно виплати пенсій особам, пенсії яким призначені згідно пунктів "в"-"е" та "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Так, згідно абз. 5 п. 2 Прикінцевих положень виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Отже, враховуючи вищезазначене, відповідач не повинен сплачувати витрати на виплату пенсій особам, що зазначені у пунктах "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо осіб, пенсії яким призначені відповідно до п. „а” статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд зазначає наступне.

Порядок покриттям Пенсійним фондом України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, частинами 1, 2 п. 6.1 якою передбачено, що відшкодуванню  підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на  пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наведеного, відшкодуванню підлягають витрати на виплату пенсії, що були сплачені позивачем Нагорному М.І., якому пенсія за віком призначена за списком № 1.

Проте, пунктом 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (в редакції, що діяла у 2005 році) передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були відшкодовані витрати на виплату пенсії Нагорному М.І. за 2005-2006 рр., що підтверджується наданими відповідачем платіжними дорученнями (а.с. 94-103). Також з цим фактом погодився і представник позивача у судовому засіданні.

Більш того, позивач не надав обґрунтованого розрахунку ціни позову в розмірі 16 959,55 грн., з якого б вбачались розміри сум, що підлягають відшкодування позивачем. Крім того, у судовому засіданні представник позивача не зміг надати пояснення з цього приводу.

Відтак, позивач не довів розмір суми, що підлягає стягненню, не виконав приписи пунктів 6.4., 6.5. Інструкції № 21-1. Адже, згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд Одеської області вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв’язку з чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви Управління Пенсійного фонду України в Тарутинському районі Одеської області до Закритого акціонерного товариства „Перемога” про стягнення 16 959,55 грн. відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено 12.03.2007 р.

Суддя                                                                                 Петров В.С.