ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.06.07 р.                                                                               Справа № 39/162

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіної Н.С.

при секретарі  судового засідання Волобуєвій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд нерухомості» м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Епітал» м. Донецьк

про: стягнення 3 460 грн. 73 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Бузік Ю.М. – за довіреністю;

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “«Фонд нерухомості» м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Епітал» м. Донецьк,  про стягнення заборгованості в сумі 3 460 грн. 73 коп., яка складається з основного боргу в сумі 3 239, 77 грн., 3% річних в сумі 27, 96 грн., пені в сумі 146, 40 грн., штрафу в сумі 46, 60 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди № 55/06 від 01.03.2006 р. та додатки до нього, претензію № 36 від 19.03.2007 р., розрахунки, договір від 01.03.2006 р. про надання комунальних послуг від 01.03.2006 р.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, заявлені вимоги не оспорив, витребуваних документів та доказів не надав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання.

Проте, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

01.03.2006 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонд нерухомості» м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю «Епітал» м. Донецьк був укладений договір № 55/06, який за своїм змістом та правовою природою є договором оренди та підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України.

Згідно даного Договору позивач, передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Епітал» м. Донецьк, у платне строкове користування приміщення площею 16,9 кв.м. та частину коридору площею 6.4 кв.м., кімнати 604 на 6 поверсі в корпусі № 203 по вул. Жмури,  у м. Донецьку.

Факт передачі майна підтверджується актом приймання-передачі від 01.03.2006 р., підписаного представниками сторін без зауважень і заперечень, та скріплений печатками обох підприємств.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

На підставі вищезазначеного, господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт передачі відповідачу в оренду спірного приміщення, тобто обов’язок вважається виконаним у відповідності до норм статті 765 ЦК України та пункту 1.1, 2.1 Договору.

Відповідно до п. 4.1, 5.1 Договору відповідач зобов’язаний сплачувати орендну плату в сумі, яка на час укладання Договору складає 635 грн. (додаток № 1), шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача в наступному порядку:

- протягом 2 днів з дати укладання договору за місяць, в якому укладено договір та місяць наступний за місяцем після укладання договору;

- за наступний           період оплата здійснюється щомісячно за 15 днів до початку місяця оренди.

Окрім того, відповідно до п. 4.3 Договору відповідач несе всі витрати пов’язані з утриманням орендованого приміщення.

Оплата вартості фактично наданих послуг, згідно п. 5.2 Договору, здійснюється відповідачем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача до 10 числа наступного за звітним місяця на підставі виставлених позивачем рахунків.

Проте, взяті на себе за договором зобов’язання відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого у період з жовтня 2006 р. по березень 2007 р. за ним утворилася заборгованість по орендній платі в сумі 2540, 00 грн., за спожиту електроенергію в сумі 699, 77 грн., всього на суму 3 239, 77 грн.

Наразі на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 3 239, 77 грн. залишилось не виконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 3 239, 77 грн. суд вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання  також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми, на підставі ст. 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3% річних за період  з жовтня 2006 р. по березень 2007 р. складають 27, 96 грн., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, за прострочення відповідачем грошового зобов’язання позивачем на підставі п. 9.2 Договору нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу та штраф в розмірі 5% від своєчасно несплаченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого пеня за період з жовтня 2006 р. по березень 2007 р. складає 146, 40 грн., а штраф 46 ,60 грн., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі ст.ст.509, 525, 526, 614,625,759-786 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд нерухомості» м. Донецьк – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епітал» м. Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд нерухомості» м. Донецьк:  основний борг в сумі 3 239, 77 грн., 3% річних в сумі 27, 96 грн., пеню в сумі 146, 40 грн., штраф в сумі 46, 60 грн., витрати за державним митом в сумі 102грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя