ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 р.
№ 5/259/06 (5/177/06)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
М.Остапенка,
Є.Борденюк, В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Миколаївської обласної спілки споживчих товариств

на постанову
від 20.03.2007 року

Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 5/259/06

за позовом
Миколаївської обласної спілки споживчих товариств

до
Кооперативного підприємства "Готель Колос"

третя особа
Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Фірма Озон-Юг"

про
визнання недійсним договору від 01.06.2002 року

за зустрічним позовом
Кооперативного підприємства "Готель Колос"

до
Миколаївської обласної спілки споживчих товариств

третя особа
Споживче товариство "Очаківське споживче товариство"

про
визнання права власності на будівлю готелю "Колос"

за позовом
Миколаївської обласної спілки споживчих товариств

до
Споживче товариство "Очаківське споживче товариство"

третя особа
Кооперативного підприємства "Готель Колос"

про
стягнення 540 000,00 грн.

та за позовом
Кооперативного підприємства "Готель Колос"

до
Миколаївської обласної спілки споживчих товариств,

Споживче товариство "Очаківське споживче товариство"

про
визнання недійсним договору від 28.04.2006 року

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача
Козаренко Є.В. (дов. від 15.06.2007 року)

відповідача
Єрмаков А.М. (дов. від 04.01.2007 року)

Заслухавши суддю-доповідача - Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

05.04.2002 року укладений установчий договір про створення кооперативного підприємства "Готель Колос". Засновками підприємства виступили:

- Миколаївська облспоживспілка з внеском до статутного фонду у розмірі 462 000 грн., що становить 55%;

-ТОВ "ОЗОН-ЮГ" з внеском до статутного фонду у розмірі 336 000 грн.,  що становить 45%;

- Козаков Роман Миколайович з внеском у розмірі 42 000 грн., що становить 5%.

Юридичні особи вносять свій внесок майном за актом приймання-передачі, обладнанням та іншими товарами та матеріальними цінностями; фізичні особи –коштами (п. 7. 3. установчого договору КП "Готель Колос").

Відповідно до п. 7. 5. установчого договору статутний фонд є власністю засновників.

Внесок Миколаївської облспоживспілки здійснено нерухомим майном за актами приймання-передачі за підписами членів комісії та голови правління облспоживспілки від 01.06.2002, а саме:

- будівля готелю "Колос";

- гараж;

- складовище будматеріалів.

Залишкова балансова вартість майна  складає 462 000 грн..

Відповідно до ст. 24 Статуту Миколаївської облспоживспілки, затвердженого з’їздом  споживчої кооперації 25.02.1999 року, рада Миколаївської облспоживспілки приймає рішення стосовно передачі основних фондів спілки  підприємством у разі делегування цього права з’їздом споживчої кооперації. Рада Миколаївської облспоживспілки не приймала рішення щодо передачі основних фондів новоствореному підприємству "Готель Колос".

Крім того, відповідно до п. 42 статуту Миколаївської облспоживспілки, майно спілки складається з неподільної та подільної частин.

Об’єкти неподільного громадського майна, до яких відносяться зазначені вище об’єкти, не можуть бути продані, безоплатно передані, внесені до статутного капіталу інших підприємств, передані в заставу (крім організацій та підприємств Укоопспілки).

Тобто, голова правління не наділений повноваженнями щодо передачі основних фондів КП "Готель Колос", а тому 27.02.2006 року рішенням ради Миколаївської облспоживспілки відмінена постанова правління № 128 від 08.04.2002 року "Про створення КП "Готель Колос" та визнано за необхідне звернутися до суду з позовом про визнання недійсним акту прийому-передачі майна до статутного фонду КП "Готель Колос".

На підставі викладеного, Миколаївська облспоживспілка у травні 2006 року подала позов про визнання недійсним правочину від 01.06.2002 року по передаванню основних фондів КП "Готель Колос".

Колективне підприємство "Готель Колос" звернулося з зустрічним позовом про визнання за ним права власності на спірне майно, посилаючись на правомірність дій засновника –Миколаївської облспоживспілки. Крім того, заперечуючи проти вимог первісного позову, КП "Готель Колос" посилається на пропуск строку позовної давності.

У червні 2006 року Миколаївська облспоживспілка звернулася до суду з позовом про стягнення з Очаківського районного споживчого товариства                  540 000 грн. заборгованості з оплати нерухомого майна, придбаного відповідачем у позивача за договором купівлі-продажу від 28.04.2006 року

Предметом договору купівлі-продажу є будівля готелю "Колос", тобто майно передане до статутного фонду КП "Готель Колос".

КП "Готель Колос" як третя особа з самостійними вимогами подано позов про визнання договору купівлі-продажу від 28.04.2006 року недійсним.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.01.2007 року у справі № 5/259/06 (суддя І.Філінюк) первісний позов про визнання недійсним правочину від 01.06.2002 року з передачі основних фондів Миколаївської облспоживспілки задоволено; задоволенні зустрічного позову про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна за КП "Готель Колос" відмовлено; позовні вимоги Миколаївської обспоживспілки про стягнення з Очаківського споживчого товариства 540 000 грн. задоволені; відмовлено у задоволенні вимог КП "Готель Колос" про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до п. п. 18, 24, 32 статуту  Миколаївської облспоживспілки з’їзд споживспілки делегує раді облспоживспілки права володіння, користування та розпорядження майном облспоживспілки; рада на період між зборами ради делегує вирішення питань щодо відчуження основних засобів правлінню облспоживспілки з подальшим затвердженням радою.

Положення п. 42 статуту Миколаївської облспоживспілки містять заборону відчуження об’єктів неподільного громадського майна, до переліку яких відноситься спірне майно. А тому спірне майно не могло бути предметом  правочину про передачу його до статутного фонду підприємства, засновником якого виступила Миколаївська облспоживспілка.

Перебіг строку позовної давності за висновком суду починається з 27.02.2006 року, тобто з моменту прийняття радою Миколаївської облспоживспілки рішення про відміну постанови правління Миколаївської обспоживспілки № 128 від 08.04.2002 року.

За недійсним правочином КП "Готель Колос" не набуло права власності на майно, що підтверджується реєстрацією його за Миколаївською облспоживспілкою.

Миколаївська облспоживспілка як власник майна уклала договір купівлі-продажу 28.04.2006 року з Очаківським споживчим товариством, договір укладений у межах статутних та законодавчих положень. Неналежне виконання  Очаківським споживчим товариством зобов’язань з оплати майна матеріалами справи не спростовується.

Вимога КП "Готель Колос" про недійсність договору купівлі-продажу як майна, що знаходиться у його статутному фонді, судом відхилена, оскільки відповідно до п. 4. 1. 6. установчого договору КП "Готель Колос" кожний засновник має право продати, подарувати, заповісти свою частку у статутному фонді.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2007 року (колегія суддів : Г.Разюк, С. Колоколов, М. Петров) рішення у справі скасоване та прийняте нове рішення, яким відмовлено Миколаївській облспоживспілці у вимозі про визнання недійсним правочину з передачі майна до статутного фонду КП "Готель Колос" та визнано за КП "Готель Колос" право власності на це майно; постановою суду відмовлено також Миколаївській облспоживспілці у позові про стягнення з Очаківського споживчого товариства вартості проданого майна та визнання недійсний договір купівлі-продажу.

Постанова суду мотивована тим, що акти приймання-передачі об’єктів нерухомого майна від 01.06.2002 року не є правочином, а способом виконання  зобов’язання засновника з передачі внеску; позов заявлений з пропуском строку  позовної давності; КП "Готель Колос" за організаційно-правовою формою є кооперативним підприємством і передача майна до його статутного фонду здійснена в обмін на корпоративні права, а тому не порушує статутні положення спеціальної процедури відчуження майна.

Відповідно до положень Закону "Про підприємства в Україні", який був чинним на момент заснування підприємства, підприємство є власником майна, переданого засновниками до статутного фонду.

Укладання Миколаївською облспоживспілкою та Очаківським споживчим товариством договору купівлі-продажу від 28.04.2006 року, предметом якого є майно, передане до статутного фонду КП "Готель Колос", суперечить               ст.ст. 317, 658 Цивільного кодексу України, а тому такий договір є недійсним, як і необґрунтованою є вимога про стягнення вартості майна за таким договором.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, Миколаївська обл-споживспілка посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції  при ухваленні оскаржуваної постанови норм права. Зокрема, судом не взято до уваги щодо обов’язковості подальшого затвердження радою угод про відчуження майна, укладених з ініціативи правління облспоживспілки; щодо віднесення спірних об’єктів до переліку об’єктів неподільного майна, яке не підлягає розподілу; щодо належності майна на праві власності Миколаївській   облспоживспілці, що підтверджується свідоцтвом про право власності; щодо початку перебігу строку позовної давності з моменту відміни постанови правління про створення КП " Готель Колос".

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, виходячи з такого.

Відповідно до п. 24 статуту Миколаївської облспоживспілки рада споживспілки делегує на період між зборами ради правлінню обспоживспілки вирішення питань щодо продажу основних засобів, безоплатну передачу юридичним і фізичним особам, надання в оперативну оренду, заставу або позику, обмін і безкоштовне користування, з наступним затвердженням цих рішень радою облспоживспілки. Відсутність факту затвердження радою прийнятих правлінням рішень, не є підставою для визнання угоди недійсною, оскільки недійсною є угода в момент її укладення.

Вищий господарський суд України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що позивачем не надані обґрунтування віднесення спірного майна на момент передачі його до статутного фонду новоствореного підприємства до переліку об’єктів неподільного (громадського майна) у порядку, визначеному ч. 2 п. 42 статуту Миколаївської облспоживспілки.

Початок перебігу строку позовної давності починається від дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Оспорення Миколаївською облспоживспілкою правомірності дій правління щодо передачі майна до статутного фонду новоствореного підприємства починається з дня прийняття правлінням такого рішення, або з дня передачі майна.

Тобто позов заявлений поза межами строку позовної давності.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.              Свідоцтво про право власності є документом, що засвідчує право власності особи на майно, однак не є підставою його набуття.

Заявлення позову про неправомірність відчуження майна шляхом його передачі до статутного фонду новоствореного підприємства, є способом захисту права власника щодо володіння, користування та розпорядження ним. А тому укладення договору купівлі-продажу майна, яке вибуло із  володіння продавця, суперечить можливості реалізації ним функції розпорядження майном.

Виходячи з наведеного, підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Миколаївської обласної спілки споживчих товариств залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2007 року у справі № 5/259/06 залишити без зміни.

Головуючий, суддя                                                                 М. Остапенко

Судді :                                                                                        Є. Борденюк

В. Харченко