Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2007 р.                                                           Справа № АС-42/705-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача -  Кузіва О.О. –дов.,

відповідача –Голубова О.В. –дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. 730Х/3-9)  на постанову господарського суду Харківської області  від 25 січня 2007 року по  справі № АС-42/705-06

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, м. Харків

до  Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківському районі Харківської області, м. Харків

про спонукання визнати суми такими, що підлягають відшкодуванню

встановила:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив суд зобов’язати відповідача вчинити дії по підписанню актів щомісячних звірок витрат по особових справах Горбань Галини Василівни, Соломахи Віталія Віталійовича, Стадніка Володимира Тихоновича, Нікітіна Івана Миколайовича, Загидуліна Рената Харисовича, Голуба Івана Ільїча та Свириденко Григорія Миколайовича, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з квітня 2001 року по грудень 2006 року.

Постановою господарського суду Харківської області від 25 січня 2007 року по справі № АС-42/705-06 (суддя Яризько В.О.) позовні вимоги задоволено. Зобов’язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у Харківському районі м. Харкова вчинити дії по підписанню актів щомісячних звірок витрат по особових справах Горбань Галини Василівни, Соломахи Віталія Віталійовича, Стадніка Володимира Тихоновича, Нікітіна Івана Миколайовича, Загидуліна Рената Харисовича, Голуба Івана Ільїча та Свириденко Григорія Миколайовича, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з квітня 2001 року по грудень 2006 року.

Відповідач, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Харківському районі Харківської області, з постановою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Харківської області від 25.01.2007 року по даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог. У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що громадяни, які отримали трудове каліцтво чи професійне захворювання за межами України – є застрахованими особами у тій країні, де вони отримали виробничу травму або профзахворювання. На думку відповідача, страхові виплати має здійснювати та держава на території якої знаходиться або знаходилося підприємство у відповідності до свого національного законодавства. Відповідач зазначає, що акти щомісячних звірок по особам, що перелічені у позовній заяві ним підписані, однак в таких актах зазначено причина неприйняття до заліку сум пенсій із вказаних вище обставин, оскільки, як вважає відповідач, в даному  випадку ним не повинні проводитись страхові виплати.

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, проти апеляційної скарги заперечує, вважає постанову господарського суду Харківськоїх області законною та обгрунтованою, просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. У запереченнях на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що витрати, понесені Пенсійним Фондом України у зв‘язку із виплатою пенсій, передбачених ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають відшкодуванню відповідачем. Угода від 09 вересня 1994 року, на яку посилається відповідач, передбачає відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров‘я і не регулює питання виплати пенсій.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та запереченнях на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні пояснення їх уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пенсійне забезпечення громадян в  Україні відповідно  до статі  10  Закону  України «Про  пенсійне забезпечення» здійснюється  органами  Пенсійного  фонду  України. Статтею  81 вказаного  Закону передбачено, що призначення та виплата  пенсій, в тому числі по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного  захворювання здійснюється  органами  Пенсійного  фонду.

З набранням  чинності  Законом  України «Про  загальнообов’язкове  державне  соціальне  страхування від нещасного  випадку  на  виробництві та  професійного  захворювання, які  спричинили втрату  працездатності» обов’язок по відшкодуванню  шкоди, заподіяної  працівникові внаслідок ушкодження  його  здоров’я або  в  разі  його  смерті при настанні страхового  випадку, зокрема  виплати йому або особам, які  перебувають  на  його  утриманні пенсій  по інвалідності у  зв’язку  із втратою годувальника  покладено  на  Фонд  соціального страхування  від нещасних випадків на  виробництві  та  професійних захворювань.

Положеннями  ч. 2  п. 5  ст. 24 Закону України «Про  загальнообов’язкове  державне  соціальне  страхування від нещасного  випадку  на  виробництві та  професійного  захворювання, які  спричинили втрату  працездатності» встановлено, що  якщо   після  призначення   застрахованій  особі матеріальної допомоги чи надання  соціальних послуг  між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і  страховиками з інших видів  соціального страхування виникають  спори  щодо  понесених витрат, виплата  здійснюється  страховиком, до  якого  звернувся  застрахований. При  цьому страховик, до  якого  звернувся  застрахований має право   звернутись  до відповідного страховика  з інших  видів   соціального страхування щодо відшкодування   понесених ним витрат.

Витрати, понесені  Пенсійним  фондом України у  зв’язку  із виплатою  пенсій, передбачених ст. 26 Закону України «Про  пенсійне забезпечення» підлягають  відшкодуванню  Фондом   соціального страхування від нещасних випадків  на  виробництві.

Статтею 7 Закону  України «Про  страхові  тарифи на  загальнообов’язкове  державне  соціальне  страхування від нещасних випадків на  виробництві та  професійних захворювань, які  спричинили  втрату  працездатності» передбачено, що  органи виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування  від нещасних випадків на  виробництві, починаючи  з  1 квітня  2001 р. відшкодовують  органам  Пенсійного  фонду України пенсії, сплачені  особам, яким  призначено пенсії внаслідок  нещасного  випадку  на  виробництві  та   професійного  захворювання  та  пенсії у  зв’язку  з втратою  годувальника, який  помер  внаслідок  нещасного  випадку  на  виробництві  або професійного  захворювання.

Сумісною постановою  Пенсійного  фонду  України  та  Правління  Фонду  соціального  страхування  від нещасних випадків на  виробництві та  професійних захворювань України від 04.03.2003 р. №  5-4/4 затверджено  «Порядок  відшкодування   Фондом соціального страхування  від нещасних випадків на  виробництві   та  професійних  захворювань України Пенсійному  фонду  України витрат, пов’язаних  з виплатою  пенсій  по  інвалідності  внаслідок  нещасного  випадку  на  виробництві або професійного  захворювання» (далі  Порядок), яким  встановлено   механізм  погодження  та  відшкодування  таких витрат.

Пунктом  5  Порядку  зазначено, що  органи  Пенсійного  фонду  України  щомісячно до 10 числа місяця, наступного  за  звітним на  підставі списку  осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного  випадку на  виробництві  або професійного  захворювання та  пенсій у  зв’язку  із втратою годувальника, який  помер  внаслідок нещасного   випадку  на  виробництві або професійного  захворювання  та  Списку  померлих осіб, які  отримали  пенсії  по  інвалідності  внаслідок  нещасного  випадку  на виробництві  або професійного  захворювання, проводять  з відділеннями   виконавчої дирекції  Фонду  соціального страхування від нещасних випадків   на  виробництві  та  професійних захворювань України звірку  по особових справах  потерпілих, складають  акт щомісячної звірки витрат  по  особових справах потерпілих, яким   виплачено  пенсії по інвалідності  та  до 15  числа  місяця наступного  за звітним подають  його  відповідним  головним  управлінням  Пенсійного  фонду  України і  управлінням   виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування  від нещасних випадків  на  виробництві  та  профзахворювань  України  в  АРК, областях, містах Києві  та  Севастополі.

Лише на підставі даних особових справ інвалідів, внесених до актів звірки робочі  органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню в  централізованому  порядку.

Як вірно встановлено  місцевим господарським  судом  Горбань Галина Василівна, Соломаха Віталій Віталійович, Стаднік Володимир Тихонович, Нікітін Іван Миколайович, Загидулін Ренат Харисович, Голуб Іван Ільїч та Свириденко Григорій Миколайович, отримали каліцтво внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами. Нещасні випадки з даними особами сталися у 1971, 1988, 1954, 1979, 1982, 1986 роках на території колішнього СРСР.

Відповідно  до п. 5  Порядку Управлінням  Пенсійного  фонду  України в Харківському районі Харківської області було складено  акти  щомісячної звірки витрат  по  особових справах потерпілих, яким виплачено  пенсії по інвалідності внаслідок  нещасного випадку на  виробництві або  професійного захворювання з квітня 2001 року лютий 2006 р. В цих актах  зазначено  суму  витрат, що  підлягають відшкодуванню. Акти  звірок  були  подані  на  узгодження  та  підписання  відповідачу. Однак  останній  такі акти підписав, зазначивши в них про  неприйняття вказаних сум до заліку з тих підстав, що вказані громадяни Горбань Галина Василівна, Соломаха Віталій Віталійович, Стаднік Володимир Тихонович, Нікітін Іван Миколайович, Загидулін Ренат Харисович, Голуб Іван Ільїч та Свириденко Григорій Миколайович отримали  каліцтво  за  межами  України, а тому  сума  витрат  по  виплаті  ій  пенсії  по  інвалідності  згідно  із законодавством  України   відшкодуванню не  підлягає. Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем фактично акти звірок не підписані.

З часу прийняття  Закону  України «Про  страхові  тарифи  на  загальнообов’язкове  державне соціальне  страхування  від нещасних випадків на  виробництві та  професійних захворювань, які  спричинили  втрату  працездатності», передбачено обов’язок Фонду соціального страхування  від нещасних випадків  на  виробництві  та  профзахворювань  України  проводити  відшкодування  Пенсійному  Фонду України.

Відповідно до ст. 2  Закону  України «Про  загальнообов’язкове   державне  соціальне  страхування  від нещасного  випадку  на  виробництві  та  професійного  захворювання, які спричинили втрату  працездатності» особи, право  яких  на   отримання  відшкодування шкоди  раніше було встановлено  згідно  із законодавством СРСР про  відшкодування  шкоди, завданої працівникам внаслідок  травмування  на виробництві, мають право на  забезпечення  по страхуванню  від нещасного  випадку  на  виробництві.

Статтею 3  Угоди  про  гарантії  прав  громадян держав  учасниць Співдружності Незалежних  держав в  області  пенсійного  забезпечення від 13.02.1992 р. всі  витрати, які  пов’язані  із здійсненням  пенсійного  забезпечення  по  цій  Угоді  несе  держава, яка надає забезпечення. Взаємні  розрахунки  не  проводяться, якщо  інше  не  передбачено  двусторонньою угодою. Згідно  зі  статтею 1   цієї угоди пенсійне забезпечення  громадян держав-учасниць  Угоди та  членів  їх сімей здійснюється  по  законодавству  держави, на  території  якої вони  мешкають.

Посилання  відповідача  на  Угоду  про  взаємне  визнання  прав  на  відшкодування шкоди, завданої працівникам каліцтвом, професійним  захворюванням або іншим ушкодженням здоров’я, пов’язаним  з виконанням ним  трудових обов’язків, від 09.09.1994 р. як на правову підставу для відмови від підписання акта щомісячної звірки особових справ потерпілих, яким виплачено  пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який  помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відносно перелічених у позові осіб є необгрунтованим, оскільки зазначена Угода регулює відносини по відшкодуванню шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров‘я, які пов‘язані із виконанням ними трудових обов‘язків та не регулює відносини по пенсійному забезпеченню у зв‘язку з трудовим каліцтвом.

Зважаючи на  вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача у зв’язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю і відсутністю фактів, які б підтверджували наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення. Твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, зроблені при довільному трактуванні норм діючого законодавства і дійсних обставин справи,  на їх підтвердження не надано доказів з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального права які б могли бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На цій підставі колегія суддів вважає, що постанова господарського суду Харківської  області  від  25 січня 2007 року по справі № АС-42/705-06 прийнята без порушень норм матеріального  та процесуального права, які б могли бути підставами для її скасування, вона обґрунтована, прийнята при всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, яким суд надав відповідну правову оцінку.

Враховуючи  викладене та керуючись статтями  198 (п.1), 200, 205, 206 Кодексу  адміністративного  судочинства  України,

ухвалила:

Постанову господарського суду Харківської області від 25 січня 2007 року по справі АС-42/705-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Головуючий суддя

Судді