ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" квітня 2007 р.

Справа  № 17-28/146-06-3902

За позовом:        Товариства з обмеженою відповідальністю
„Овен”

до відповідачів:
Дочірнього підприємства фірми „,Гомер”

Товариства з
обмеженою відповідальністю „Іскойл”

про визнання недійсним договорів
оренди

Суддя Зуєва
Л.Є.

Представники:

від
позивача:       Гладка
Н.О. - директор;

Рябченко
І.Б. -повірений;

від
відповідачів:

-          від ДП
фірми „Гомер”: -Гладка Н.О. -директор;

- Рябченко І.Б. -повірений;

-          від ТОВ
„Іскойл”: -Мисюра Е.В. -повірений.

-

По
справі  у відповідності до ст.77 ГПК
України  по справі оголошувалась перерва
з 22.03.2007р. по  04.04.2007р. до 11
год.20 хвн.

СУТЬ СПОРУ:  позивач -Товариство з обмеженою
відповідальністю „Овен”, звернулося до господарського суду Одеської області з
позовом про визнання недійсними договорів оренди майнового комплексу АЗС від 29
грудня 2004 року за №11/1 та №22/2, укладених між Дочірнім підприємством „Фірма
„Гомер”” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Іскойл”, мотивуючи свої
вимоги наступним.

На думку позивача вказані договори
були укладені зі значними порушеннями, оскільки підпис від імені фірми „Гомер”
ДП був поставлений невідомою особою -ОСОБА_1 як директор фірми „Гомер” ДП.
Вказана особа не є працівником фірми, не є її представником, та не є
уповноваженим на це органом.

Представник позивача зазначає, що
виключною компетенцією щодо призначення директора ДП „Фірми „Гомер”” належить
його власнику ТОВ „Овен”, згідно ч.2 п.6.2 статуту ДП „Фірми „Гомер”. Оскільки
відповідно до ст.ст.21,24 КЗпП України та п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про практику розгляду судами трудових спорів” укладення трудових
контрактів, оформляється наказом або розпорядженням власника підприємства,
установи, організації чи уповноваженим ним органом, тобто повноваження
директора -особа набирає з моменту оформлення наказу ТОВ „Овен” про призначення
директора. ТОВ „Овен” не призначало на посаду директора ДП „Фірми „Гомер”” -ОСОБА_1
та ніколи ДП „Фірма „Гомер” з ним у трудових стосунках не перебувала. Згідно до
ч.2 ст.17 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб
підприємців”, в єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо
юридичних осіб: прізвище, ім'я та по батькові особи, яка має право вчиняти
юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі
підписувати договори, а частиною 1 ст.18 вказаного Закону передбачено, якщо
відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені
до нього, то такі відомості  вважаються
достовірними і можуть бути використані в спорі з третіми особами, доки до них
не внесено відповідних змін. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств
та організацій України за №4012,3154 від 16.11.2004 року та від 01.11.2004 року
значиться, що керівником ТОВ „Овен” та ДП „Фірми „Гомер” є Гладка Н.О.

Позивач звертає увагу суду на той
факт, що при розгляді справи №4/34-05-1209, ОСОБА_1надав до суду наказ про
призначення його на посаду директора ДП „Фірми „Гомер”” за власним підписом.
Згідно ч.3 ст.237 ЦК України, представництво виникає на підставі договору,
закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами
цивільного законодавства. Дії ОСОБА_1 не ґрунтувалися на законних підставах,
тому вони не були волевиявленням ДП „Фірми „Гомер”” та договори є такими що
неукладені та недійсними.

За таких підстав позивач звернувся
до господарського суду з позовом про відновлення порушених прав та просить суд
визнати недійсними договори оренди майнових комплексів АЗС за №11/1 та за №22/2
від 29 грудня 2004 року.

Відповідач заперечує проти позовних
вимог, посилаючись  на ті обставини, що
рішенням господарського суду Одеської області від 11.02.2005 року по
справі  №4/34-05-1209 задоволено
зустрічний позов ТОВ „Іскойл” та визнано дійсними договори оренди та виселено
ДП „Фірми „Гомер” з орендованих приміщень. Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду  від 1 червня 2005
року апеляційну скаргу ДП „Фірми „Гомер” на рішення господарського суду
Одеської області від 11 лютого 2005 року у справі №4/34-05-1209 залишена без
розгляду, оскільки вона підписана особою, яка не має право її підписувати.
Ухвалою Вищий Господарський Суд України від 22 вересня 2005 року, прийняв
відмову ДП „Фірми „Гомер” від касаційної скарги на рішення господарського суду
Одеської області, а касаційне провадження припинили. 8 грудня 2005 року Вищий
Господарський Суд України, заяву ДП „Фірми „Гомер”” про перегляд за ново
виявленими обставинами ухвали Вищого Господарського Суду України від 22 вересня
2005 року у справі №4/34-05-1209 про прийняття відмови від касаційної скарги
залишити без задоволення, а ухвалу ВГСУ від 22 вересня 2005 року без змін.
Верховний Суд України прийняв ухвалу від 29 грудня 2005 року про відмову у
порушені провадження з перегляду в касаційному порядку ухвали ВГСУ від
22.09.2005 року. Верховний Суд України прийняв ухвалу від 2 лютого 2006 року
про відмову у порушені провадження з перегляду в касаційному порядку ухвали
ВГСУ від 08.12.2005 року. Ухвалою від 28 квітня 2006 року Вищий Господарський
Суд України, відмовив ТОВ „Овен” у задоволенні клопотання про відновлення
строку на оскарження рішення господарського суду Одеської області від 11 лютого
2005 року.

Також відповідач у відзиві вказує,
що громадянка Гладка Н.О. присвоїла документи фінансово-господарської
діяльності ТОВ „Овен” та ДП „Фірми „Гомер”” та по відношенню до неї порушено
прокуратурою Приморського району міста Одеси кримінальну справу за ч.1 ст.357
КК України.

Таким чином представник відповідача
вважає, що у ТОВ „Овен” відсутні підстави для перегляду рішення господарського
суду від 11.02.2005 року та визнання недійсними договорів оренди недійсними,
оскільки ТОВ „Овен” належним чином не використало надане законодавством процесуальне
право на касаційне оскарження рішень суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 14.07.2006р. по справі №28/146-06-3902 позовні вимоги ТОВ
„Овен” задоволені у повному обсязі, та визнано договори оренди майнового
комплексу №11/1 від 29.12.2004р. та №22/2 від 29.12.2004р. недійсними та
додаткові угоди №1, №1 до них.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду Одеської області від 29.08.2006р. апеляційну скаргу Фірми
„Гомер” Дочірнього підприємства -задоволено, рішення господарського суду
Одеської області віл 14.07.2006р. скасовано, у позові ТОВ „Овен” відмовлено
повністю.

Постановою Вищого господарського
суду України від 29.11.2006р. касаційні скарги ТОВ „Овен” та ДП Фірми „Гомер”
задоволені частково, рішення господарського суду Одеської області від
14.07.2006р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від
29.08.2006р. у справі №28/146-06-3902 скасовані, а матеріали справи направлені
до місцевого господарського суду для нового розгляду.

Ухвалою господарського суду
Одеської області (суддя Зуєва Л.Є.) справу №28/146-06-3902 прийнято до
провадження та присвоєно справі
№17-28/146-06-3902.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити позов у
повному обсязі .

Представник відповідача ТОВ
„Іскойл” вимоги позивача не визнають та просить
суд у задоволені позову відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

29.12.2004 року між Дочірнім
підприємством Фірма „Гомер” (далі Фірма „Гомер”) та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Іскойл” укладено договір № 11/1 оренди майнового комплексу
АЗС, відповідно до умов якого Фірма „Гомер” здає, а ТОВ „Іскойл” приймає в
оренду майновий комплекс АЗС, розташований за адресою: Одеська область
Овідіопольський район с. Прилиманське, провулок Нижній, 112.

Згідно п. 1.2 договору в оренду
передано майно: будівля АЗС, що складається з одинадцяти приміщень; ємкості у
кількості шести штук; паливнороздатні колонки
- чотири штуки; продуктопровід; інженерні мережі, а також інше майно, що
розташовано в майновому комплексі та на його території.

Відповідно до п.п. 2.1.1 Фірма
„Гомер” зобов'язалась у триденний строк з дня підписання даного договору надати
ТОВ „Іскойл” майно, передбачене у п.1.2 договору за актом приймання-передачі.
Строк оренди встановлено на 49 років. Розмір орендної плати визначено на
підставі додаткової угоди № 1, яка є невід'ємною частиною договору, згідно якої
визначені додаткові умови виконання розділу 3 договору оренди майнового комплексу
АЗС № 11/1, а саме: Фірма „Гомер” зобов'язалась вподальшому укласти з ТОВ
„Іскойл” договір купівлі-продажу (п.2.1 додаткової угоди), орендна плата, що
підлягає сплаті Орендарем -ТОВ „Іскойл”, складає 6 123 грн. на рік, 1 530, 80
грн. у квартал (п.3.1 додаткової угоди).

Того ж дня була укладена додаткова
угода за №1 до договору оренди майнового комплексу АЗС за №11/1, за умовами
якої орендодавець зобов'язується в подальшому укласти договір купівлі-продажу з
орендарем.

29.12.2004 року між Дочірнім підприємством
Фірма „Гомер” (Орендодавець) та ТОВ „Іскойл” (Орендар) укладено договір № 22/2
оренди майнового комплексу АЗС, відповідно до умов якого Орендодавець здає, а
Орендар приймає в оренду майновий комплекс АЗС, розташований за адресою:
Одеська область Овідіопольський район, 12 км автодороги Одеса - Іллічівськ.

Згідно п. 1.2 договору в оренду
було передано: будівля АЗС з семи приміщень, ємкості у кількості шести штук,
паливнороздатні колонки -дві штуки, продуктопровід, інженерні мережі та інше
майно, що знаходиться в майновому комплексі та на його території.

Відповідно до п. 1.3 договору строк
оренди встановлено на 49 років. За вищевказаним договором Орендодавець
зобов'язався у триденний строк з дати підписання договору надати Орендарю
майно, перелічене у п. 1.2 договору, за актом приймання -передачі.

29.12.2004 року сторони уклали
додаткову угоду № 1 до договору оренди майнового комплексу АЗС № 22/2, пунктом
3.1. якої встановлено, що орендна плата складає 6 123 грн. на рік, 1 530,80
грн. у квартал.

Предметом спору по зазначеній
справі є визнання недійсними  зазначених
вище  договорів та додаткових угод до них
у звязку з відсутністю у особи , яка уклала ці договори з боку орендодавця, а
саме директора Фірми „Гомер” ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до Статуту Фірми „Гомер” Дочірнє підприємство /скорочена назва
-Фірма „Гомер”/, нова редакція якого зареєстрована Овідіопольською районною
адміністрацією 11.03.1999 року за номером 04057209Ю0010108, його засновником є
Товариство з обмеженою відповідальністю „Овен”, директор Гладкий О.А.

Відповідно до п.6.2 Статуту до
виключної компетенції Засновника відноситься, зокрема, призначення та
звільнення з посади директора, який є виконавчим органом Фірми „Гомер” та
призначається на роботу за контрактом строком до п'яти років. Пунктом 6.3
Статуту передбачено, що до компетенції директора віднесено представництво
підприємства у відносинах з будь-якими, у тому числі іноземними, юридичними та
фізичними особами, укладення в Україні та за її кордоном угод, договорів від
імені Дочірнього підприємства, а також видача довіреностей на здійснення таких
угод. Відповідно до п. 6.4. Статуту директор має право розпоряджатися майном
Дочірнього підприємства, зокрема його грошовими коштами згідно зі Статутом ДП.

З наявного в матеріалах справи
Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Овен”, зареєстрованого
рішенням № 721 виконавчого комітету Приморської районної ради народних
депутатів м. Одеси 24.04.92 року, вбачається, що його учасниками є громадяни
Гладкий О.А., Гладка Н.О., яким належать 98% та 2%, відповідно, статутного
фонду.

Протоколом №1 зборів засновників
ТОВ „Овен” від 29 липня 2003 року, прийнято рішення у зв'язку зі смертю
засновника Гладкого О.А., призначено на посаду директора ТОВ „Овен” Гладку Н.О.
та виконуючим обов'язки генерального директора ДП „Фірми „Гомер”” та наказом №1
від 29 липня 2003 року призначено директором ТОВ „Овен” та виконуючим обов'язки
генерального директора ДП „Фірми „Гомер”” -Гладку Н.О.

5 листопада 2003 року директор ДП
„Фірми „Гомер” Маврін Ф.А. подав заяву про звільнення з посади директора за
власним бажанням та наказом, який підписаний виконуючи обов'язки генерального
директора ДП „Фірми „Гомер” -Гладкою Н.О., звільнений з посади директора ДП
„Фірми „Гомер”” з 21 листопада 2003 року.

Наказом №3/1 від 27 липня 2004 року
призначено на посаду директора ДП „Фірми „Гомер” Мінакова О.О. На підставі
вищевказаного 29 липня 2003 року по акту прийому-передачі було передано круглі
печатки підприємств. Але представником відповідача ДП „Фірми „Гомер” було
наданий до суду акт прийому-передачі круглої печатки ДП „Фірми „Гомер””  від 1 вересня 2004 року, який підписаний
особою яка звільнена з посади директора ще 21 листопада 2003 року Мавріним Ф.А.
та громадянином Гладким П.А. без зазначення посади.

29 вересня 2004 року були проведені
загальні збори засновників ТОВ „Овен” на яких прийнято рішення визнати недійним
протокол загальних зборів засновників ТОВ „Овен” від 17 березня 2003 року та
громадян ОСОБА_1, Сушеницу Т.А. на підприємство не допускати. На підставі
вказаного протоколу ТОВ „Овен” 28 жовтня 2004 року був винесений наказ за №5/1,
згідно якого наказ фірми „Гомер” ДП за №1/01 від 1 вересня 2004 року „По
особовому складу” призначення ОСОБА_1 на посаду директора з 1 вересня 2004 року
-визнано незаконним та неправомірним.

Однак відповідач не погоджуючись з
позовними вимогами надав суду копію контракту на управління підприємством,
17.03.2003 року між ТОВ „Овен” в особі власника - директора Гладкого О.А. та
ОСОБА_1, за умовами якого             Загодордній С.І. як керівник Фірми
„Гомер” зобов'язався здійснити поточне управління Підприємством з 01.09.2004
року. Пунктами 1.2, 9.1 контракту передбачено, що він є трудовим договором,
термін дії контракту з 01.09.2004 року до 01.09.2009 року.

Стосовно наданого контракту, суд
зазначає, що контракт на управління підприємством  підписаний власником ДП „Фірми „Гомер”
Гладким О.А., наданий лише в копії, оригінал суду не був пред'явлений та
протокол загальних зборів засновників ТОВ „Овен” від 17 березня 2003 року без
номера також наданий не був. В матеріалах справи знаходиться належним чином
засвідчена копія протоколу №1 зборів засновників ТОВ „Овен”, з якого
вбачається, що питання стосовно укладення контракту з громадянином ОСОБА_1 та
прийняття на роботу зборами не вирішувалося та взагалі відсутнє в повістці дня.
За таких обставин, виключною компетенцією щодо призначення директора ДП „Фірми
„Гомер”” належить його власнику ТОВ „Овен”, згідно ч.2 п.6.2 статуту ДП „Фірми
„Гомер”. Власником фірми „Гомер” ДП був Гладкий О.А., який згідно свідоцтва про
смерть за №6840, помер 26 липня 2003 року.

Також необхідно звернути увагу на
ті обставини, що Гладкий О.А., який загинув 24 липня 2003 року, володів 98 %
частки статутного фонду ТОВ „Овен”, а Гладка Н.О. володіє 2% частки статутного
фонду ТОВ „Овен”, Гладка Н.О. приймає рішення та призначає себе директором
керуючись діючим законодавством. Всю фінансово-господарську діяльність по
підприємству ДП „Фірми „Гомер”” здійснює директор Гладка Н.О., оскільки в
матеріалах справи знаходять копії податкових декларацій за період з  2004 року по 2006 рік, які підписані
директором ДП „Фірми „Гомер” Гладкою Н.О., які здавалися до податкових органів
та були прийняті, про що свідчать відмітки ДПІ.

Згідно листа Державного Комітету
України з Питань Регуляторної Політики та Підприємництва від 19.12.2002 року за
№4-42-334/6786, в якому зазначається, що кворум загальних зборів учасників
доцільно визначати за аналогією вимог, передбачених ст.53  Закону України „Про господарські товариства”
стосовно частки, передбаченої самим товариством, тобто голосування і визначення
кворуму у вищому органі товариства проводиться
без урахування частки, що належить померлому учаснику.

Крім того, в матеріалах справи
наявна копія ухвали Київського місцевого суду міста Одеси  від 2 липня 2004 року, якою було заборонено
проводити дії направлені на відчуження майна, ТОВ „Овен” та ДП „Фірми „Гомер”,
в супереч забороні громадянин ОСОБА_1укладає додаткові угоди за №1 до договорів
оренди майнових комплексів АЗС, згідно яких бере на себе зобов'язання про
укладення в подальшому договору купівлі-продажу комплексу АЗС.

Крім цього розглядом матеріалів
справи встановлено, що 21 квітня 2005 року було поновлено кримінальну справу по
факту шахрайських дій та використання підробних
документів по ч.1 ст.190 та ч.1 ст.358 КК України, а постанову УІМ
Овідіопільського РВ УМВС України від 2 грудня 2004 року за матеріалами
перевірки -скасовано. В ході розслідування кримінальної справи була проведена
експертиза, (копія висновку знаходиться в матеріалах справи), згідно якої
встановлено, що відбитки печатки з текстом „Україна, Овідіопільський район, с.
Прилиманське, Одеської обл.. Фірми „Гомер” Дочірнє підприємство №21030465”,
розташовані на документах, які наданні для експертизи, а саме:  наказ №1/01 від 01.09.2004 року про
призначення ОСОБА_1 на посаду директора та на електрофотокопії протоколу зборів
засновників ТОВ „Овен” засновника фірми „Гомер” ДП від 17 березня 2003 року,
нанесені не печаткою з текстом „Україна, Овідіопільський район, с.
Прилиманське, Одеської обл.. Фірми „Гомер” Дочірнє підприємство №21030465”.
Постановою про зупинення досудового слідства та оголошення розшуку
обвинуваченого від 23 вересня 2005 року, оголошено в розшук громадянина
ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи, в тому
числі наявні докази, що мають значення для справи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги і заперечення,
оглянувши у судовому засіданні оригінали документів, копії яких
знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних правових підстав.

Згідно з частинами 2, 3, 4, 5 ст.
65 Господарського кодексу України власник здійснює свої права щодо управління
підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до
статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва
господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним
орган призначає (обирає) керівника підприємства. У разі найму керівника
підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються  строк найму, права, обов'язки і
відповідальність керівника,  умови його  матеріального забезпечення, умови звільнення
його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Керівник підприємства
без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах
державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у
відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію
підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку,
визначених установчими документами.

З аналізу ст. ст. 17, 18 Закону
України   № 755-ІУ від 15.05.2003 року
“Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"
вбачається, що відомості про юридичну особу або фізичну особу -підприємця
включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі
відомостей з відповідних   реєстраційних  карток. В Єдиному державному реєстрі
містяться такі відомості щодо юридичної особи: повне найменування   юридичної
особи   та   скорочене
у   разі   його
наявності, дентифікаційний код юридичної особи, організаційно-правова
форма, прізвище, ім'я та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії
від мені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, їх
ідентифікаційні номери фізичних осіб - платників податків, дані про
наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені
до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в
спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, з огляду на предмет
спору по справі суд оцінив наявні у матеріалах справи виписки з Єдиного
державного реєстру у яких є відомості про керівника відповідача,  який має право вчиняти угоди від імені
товариства без довіреності та вважає за необхідне зазначити наступне.

Довідками з ЄДРПОУ за №№ 4012, 3154
від 16.11.2004 року та 01.11.2004 року, та №01-02-114-730 від 26.03.2007р., які
маються в матеріалах справи зазначено, що керівником ТОВ „Овен" та Фірми
„Гомер" ДП є Гладка Наталія Олегівна.

Відповідно до ч.1 ст. 92 ЦК
України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх
через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Оспорювані правочини були укладені
між фірмою „Гомер" ДП та ТОВ „Іскойл", при цьому підпис від імені
фірми „Гомер" ДП був поставлений ОСОБА_1, посадове становище якого
визначено, як директор фірми „Гомер" ДП, але він не є працівником фірми,
не є її представником, та не є уповноваженим на це органом.

Виключною компетенцією щодо
призначення директора Фірми „Гомер" ДП, належить його власнику ТОВ
„Овен" згідно з ч.2 п.6.2 статуту Фірми „Гомер" ДП.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 КЗпП
України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду
судами трудових спорів" укладення трудового контракту оформляється наказом
або розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи
уповноваженим ним органу, тобто повноваження директора особа набирає з моменту
оформлення наказу ТОВ „Овен" про призначення директора. Матеріалами справи
доведено , що ТОВ „Овен" не призначало на посаду директора Фірми
„Гомер" ДП ОСОБА_1 та ні коли він з
Фірмою „Гомер" ДП у трудових стосунках не перебував.

Тобто данні обставини свідчать, що
на момент укладення оскаржуваних договорів у ОСОБА_1 не було повноважень особи
яка має вчиняти юридичні дії від імені фірми „Гомер" ДП, оскільки
розбіжність між датою з якого Гладка Н.О. в довідці ЄДРПОУ зазначена як
директор фірми „Гомер" ДП (29.10.2004р.) та датою укладення договорів
(29.12.2004р.) доводить відсутність повноважень у ОСОБА_1 на момент укладення
договорів директора фірми „Гомер" ДП.

Представник  відповідача
на підтвердження повноважень директора Фірми „Гомер" ДП надав наказ
про призначення його на посаду директора Фірми „Гомер" ДП за його власним підписом.

Оскільки відповідно до вимог
діючого законодавства повноваження директора особа набирає не з моменту
проведення загальних зборів засновників товариства та не з моменту укладення
трудового договору, а з моменту ухвалення власником наказу про призначення
особи на посаду директора, а ОСОБА_1 власноручно підписав наказ про його
призначення на посаду директора, та це не було волевиявленням ТОВ „Овен",
це свідчить про те, що ОСОБА_1не мав повноважень директора фірми „Гомер"
ДП.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та
об'єктивному  розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, згідно до ст. 43 ГПК
України.

Оскільки не надано жодних доказів,
що підтверджували легітимність призначення директора ОСОБА_1, а саме в
матеріалах справи відсутні: належним чином оформлені та підписані уповноваженою
особою контракт та наказ про призначення директором, акт прийму-передачі
штампів та печаток фірми „Гомер” ДП, первинні бухгалтерські документи, які б
свідчили, що на момент укладення спірних договорів ОСОБА_1був директором та мав
повноваження на укладення таких договорів, керуючись ст.ст. 92, 203, 215, 237
ЦК України, ст. 17, 18 Закону  України
„Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців", ст. 53
ЗУ „Про господарські товариства".

В результаті розгляду господарським
судом матеріалів справи було встановлено, що договори оренди майнового
комплексу за №11/1 та №22/2 від 29 грудня 2006 року та додаткові угоди до них,
були укладені з недодержанням в момент вчинення правочину стороною, а саме
орендодавцем вимог, які встановлені ч.1-3,5 та ч.6 ст.203 цього Кодексу та
порушує законні права та інтереси позивача, тому суд дійшов висновку, що  оспорювані правочини підлягають визнанню
недійсними.

При цьому, суд зазначає, що за
загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається такою з моменту її
укладення. Виняток з цього правила становлять угоди, зі змісту яких випливає,
що вони можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути
усе одержане за ними, наприклад, вже здійснене користування за договором
оренди. За таких обставин, суд вважає правомірним  визнати договори оренди майнового комплексу
за №11/1 та №22/2 від 29 грудня 2006 року та додаткові угоди до них за №1,
укладені між ДП „Фірмою „Гомер” в особі директора ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю „Іскойл” в особі директора Галицького С.І.
недійсними на майбутнє.

Судові витрати по держмиту, витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на
позивача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України, згідно його заяви.

Керуючись ст.ст. 44,
49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати договір оренди майнового
комплексу АЗС за №11/1 від 29 грудня 2004 року, укладений між Дочірнім
підприємством „Фірмою „Гомер”” та Товариством з обмеженою відповідальністю
„Іскойл” та додаткову угоду №1 до договору оренди майнового комплексу АЗС за
№11/1 від 29 грудня 2004 року, недійсними на майбутнє.

3.          Визнати договір оренди майнового
комплексу АЗС за №22/2 від 29 грудня 2004 року, укладений між Дочірнім
підприємством „Фірмою „Гомер”” та Товариством з обмеженою відповідальністю
„Іскойл” та додаткову угоду №1 до договору оренди майнового комплексу АЗС за
№22/2 від 29 грудня 2004 року, недійсними на майбутнє.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та
підписано 12.04.2007р.

Суддя
Зуєва Л.Є.