донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.04.2007 р.                                                                          справа №17/58-62

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:
при секретарі:

Пивоварової О.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:
Буркун Г.П. - по довір. від 12.12.06р. б/н
Тернюк О.Д. - по довір. від 12.12.06р. б/н ,

від відповідача:
за участю:
Сіткевич Є.П. - по довір. від 01.03.07р. №246 07,
Бережний Р.В. - по довір. від 30.03.07р. №86/35

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
15.02.2007 року

по справі
№17/58-62

за позовом
Відкритого акціонерного товариства Горлівське управління по газопостачанню та газафікації "Донецькоблгаз" м. Горлівка Донецької області

до

за участю
Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м. Горлівка Донецької області
Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м. Київ

про
зобов'язання (укласти) підписати додаткову угоду по договору №04-83/854-2006 Пр  на постачання природного газу

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.02.07р. (суддя Ломовцева Н.В.) відмовлено у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз” м. Донецьк в інтересах структурного підрозділу Горлівського управління по газопостачанню та газифікації м. Горлівка Донецької області  (далі по тексту –Управління) до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка Донецької області (далі по тексту –Товариство) про зобов’язання (укласти) підписати додаткову угоду до договору №04-83/854-2006 Пр на постачання природного газу.

В обґрунтування рішення господарський суд посилався на те, що позивачем не доведені підстави для зміни умов договору, та неможливість суду встановлювати  чи змінювати відповідні ставки податку на додану вартість (далі по тексту –ПДВ).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції і як в судовому засіданні, так і в апеляційній скарзі просить його скасувати, як таке, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права на підставі висновків, які не відповідають матеріалам та фактичним обставинам справи. Зокрема заявник посилається на те, що господарським судом не прийнято до уваги інше походження газу, ніж було передбачено договором, доведеність зміни обставин, за наявності яких договір можливо було укласти в іншій редакції та можливість внесення змін та доповнень за рішенням суду відповідно до п.5.2, 8.1 та 8.2 договору.

В апеляційній скарзі, а також під час судового засідання позивач навів і інші заперечення, які на його думку, є підставою для скасування оскарженого рішення.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу суду не надав, та у судовому засіданні проти її задоволення заперечує і вважає рішення місцевого суду законним і обґрунтованим.

Представник Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” м. Київ, який був присутній у судовому засіданні як учасник процесу,  підтримав доводи апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, між Управлінням та Товариством укладено договір №04-83/854-2006 Пр від 20.12.05р. (далі по тексту –договір постачання) на постачання природного газу (а.с.20), за умовами якого, Управління зобов’язується передати природний газ, а Товариство зобов’язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору.

Між тим, 05.04.06р. за №2281/09 позивачем на адресу відповідача направлено пропозицію підписання додаткової угоди від 20.03.06р. (далі по тексту –додаткова угода) до договору постачання (а.с.18-19).

Зазначеною угодою,  позивачем внесені зміни у п.4.1 договору та встановлена нова ціна за 1000,0 кубічних метрів газу з 01.01.06р. по 20.02.06р. з врахуванням ставки ПДВ у розмірі 20 % з посиланням на те, що за договором постачається природний газ, одержаний не на використання міжнародних договорів, тому відповідно до ст. 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” ставка податку на ПДВ дорівнює    20 %.

Також, п. 4 договору доповнено п. 4.2 наступного змісту: „Податок на додану вартість нараховується усім Покупцям, незалежно від їхнього статусу платника ПДВ, згідно ст. 8 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” у зв’язку з постачанням природного газу, що одержаний на підставі зовнішньоекономічних контрактів, які укладені не на виконання міжнародних договорів”.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, судова колегія не погоджується з доводом скаржника, що у зв’язку  з прийняттям Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік” були настільки змінені обставини, що якби сторони могли це передбачити на момент укладення договору постачання, то уклали б його на інших умовах та, що зміна судом ставок ПДВ передбачена договором, з наступних підстав.

Порядок та підстави зміни господарських договорів визначаються       ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 651 Цивільного кодексу України (далі по тексту –ЦК України), де зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому, позивачем на надано господарському суду доказів істотного порушення договору, та що з прийняттям Закону України  „Про державний бюджет України на 2006 рік” обставини, передбачені ст. 652 ЦК України, змінились на стільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали на інших підставах. Не надано таких доказів  і апеляційній інстанції.

Щодо посилання позивача на п.п.5.2, 8.1 і 8.2 договору постачання, то воно  не приймається судовою колегією до уваги, оскільки даними пунктами передбачена передача спору на вирішення господарського суду у випадках недосягнення згоди саме при виконанні умов договору, що також не доведено позивачем.

Таким чином, умовами договору постачання сторони не передбачили можливості внесення змін до нього за рішенням суду, та не міститься такої можливості і у нормах діючого законодавства.

Як вірно встановлено господарським судом, визначення ставки оподаткування ПДВ не є предметом домовленості сторін по договору, і встановлюється виключно відповідним законодавством України.

В преамбулі Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.97р. №168/97-ВР із змінами та доповненнями (далі по тексту –Закон України №168/97-ВР) зазначено, що об'єкти, база, ставки оподаткування, та порядок обчислення і сплати  податку визначається цим Законом.

Вимагаючи внести зміни до п.4.1 договору у своїй редакції,  позивач по суті просив суд встановити запропоновану ним ставку ПДВ, що є не припустимим.

Крім того, апеляційний суд під час розгляду справи не встановив порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм як процесуального так і матеріального права, тому заперечення позивача в цій частині також є безпідставними.

Що стосується інших заперечень позивача, то на думку судової колегії, вони також є недоведеними, оскільки вони не спростовують правомірні висновки господарського суду, які викладені в оскарженому рішенні.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційна інстанція дійшла висновку, що при винесенні оскарженого рішення, місцевий суд дослідив всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми чинного законодавства та правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.  Тому  рішення господарського суду Донецької області від 15.02.07р. є законним, обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2007р. по справі №17/58-62 - залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 6  прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. учаснику

1. у  справу

1. ДАГС

1. господарському суду