ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007 р.
Справа № А-20/100

Господарський суд Івано-Франківської області у складі :

Cуддя  Кобецька Світлана Миколаївна      При секретарі   Сивак Ірина Михайлівна

за позовом  ТзОВ "Європа-Вікно"   с.Мостище,Калуський район, Івано-Франківська область,77331

до відповідача  Калуська ОДПІ  вул. В.Стуса, 2, м.Калуш,77300

Представники:

Від відповідача: Коржан О.Є.-начальник відділу оподаткування юридичних осіб, (довіреність №7675/100 від 30.05.06р. )

Від позивача:Іванів О.Б.-представник,(довіреність №104 від 25.06.07)

СУТЬ СПРАВИ: заявлено позов про скасування  податкових повідомлень-рішень  від 20.01.07р. №/0 та від 20.01.07р. №/0.

Представник позивача   позовні вимоги підтримав. В обгрунтування позовних вимог посилається на  те, що  Калуською оДПІ було  проведено  документальну невиїзну  перевірку    з  питань дотримання  граничних термінів сплати  узгоджених  податкових зобов"язань  по податку на додану вартість. За результатами  перевірки  оформлено акт від  20.01.07року  під   № 55/15-2/31623584. Актом зафіксовано  порушення п.п. 5.3.1 ст.5 ЗУ "Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ  від  12.12.200року.( надалі Закон №2181). Правовим наслідком  вказаного акту  є  повідомлення-рішення від 20.01.07р. №/0 на суму 41425,60грн. та   №/0  на суму  361,00грн.

Прийняті повідомлення-рішення позивач вважає  неправомірними та такими, що  суперечать вимогам  чинного законодавства щодо обігу векселів, зокрема  п. 11.5  ст. 11           ЗУ "Про податок на додану вартість" від 03.04.97року №168/97-ВР; п.4.3 ст.4  Постанови  НБУ "Про затвердження Положення про порядок здійснення  банками операцій з векселями в національній валюті на території України" від 16.12.02року №508, а саме:

- невірно застосовано норму п.п. 17.1.7, п.17.1 ст.17  Закону №2181. Застосування цієї   норми стосується   нарахування штрафу за  несплату  узгодженої суми податкового зобов"язання;

- невірно застосовано п.11.5 ст.11 ЗУ "Про податок на додану вартість", яким   встановлено окремий порядок погашення податкових  векселів в залежності від  дати  видачі податкового  векселя  і від наявності затвердженої податковим  органом суми  бюджетного відшкодування.

Представник позивача звертає увагу на  те, що  у випадку, якщо  платник  податку з будь-яких причин  немає можливості погасити  заборгованість по векселю  І категорії( саме такий вексель має місце в даному  випадку на думку позивача), то  така заборгованість  визнається податковою заборгованістю банку-аваліста з  проведенням  відповідних процедур для  забезпечення їх стягнення (ст.11 ЗУ " Про податок на додану вартість") , тобто   комерційні банки зобов"язані  оплатити податковий вексель у разі його  непогашення платником  у строк. Вказує про наявність коштів на рахунку ТзОВ "Європа-Вікно".

Представник відповідача не погоджується з  вимогами позивача з наступних   підстав: податковими повідомленнями-рішеннями  №/0 та  №/0  зобов"язано позивача  сплатити штрафні санкції  за несвоєчасну сплату податкового зобов"язання у  сумі 41425,65грн. та 361,00грн. Вказує на те, що податковий вексель - це письмове безумовне  грошове зобов"язання платника податку сплатити до  бюджету відповідну суму ст.1 ЗУ "Про  податок на додану вартість" , у порядку та терміни , визначені  цим Законом, що підтверджене  комерційними банками шляхом  авалю, який  видається  платникам на  відстрочення  сплати податку на додану вартість, що справляється  при імпорті товарів  на митну територію України. Оспорюваний податковий вексель був  проплачений 09.02.06року  платником податків - ТзОВ "Європа-Вікно", а тому позивачу нараховано штрафні санкції за порушення граничних термінів сплати узгодженої суми податку, тобто  нарахування штрафних санкцій виникає з моменту  сплати податкового зобов"язання. Представник відповідача посилається на Постанову КМУ  "Про затвердження порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України" № 1104 від 01.10.97року, якою затверджений Порядок погашення векселів. Згідно з вказаним порядком податковий борг за податковими деклараціями, до яких включено податкові зобов"язання, визначені у податкових  векселях проводиться відповідно до Закону №2181 - ІІІ. Порушення вимог даного порядку тягне за собою відповідальність, передбачену ст.11 ЗУ "Про державну податкову службу". А, в свою чергу, застосування норм ст.11 цього Закону передбачає нарахування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та заперечення представників сторін, суд

встановив:

Відповідачем по справі - Калуською оДПІ надіслано позивачу - ТзОВ "Європа-Вікно"  податкові  повідомлення-рішення       №/0 та  №/0  на підставі Акту  про результати документальної невиїзної перевірки (камеральної) дотримання граничних термінів сплати  узгоджених податкових зобов"язань  ТзОВ "Європа-Вікно" по податку на додану вартість за порушення вимог п.п.17.1.7, п.17.1 ст. 17 ЗУ "Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями  було нараховано позивачу штрафні санкції за несвоєчасну сплату зобов"язання, яке виникло відповідно до простого векселю № 293 від 08.09.05року  авальованого банком  "Аваль" (Генеральна угода від 29.07.05р. №14-30-12/55, додаткова угода від 08.09.05року, реєстр векселів №3). Дата платежу по векселю-07.10.05року, сума  векселя - 42315грн.08коп.

Відповідно до п.1.16 ЗУ "Про  податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.97року  податковий вексель -  це письмове безумовне грошове зобов"язання  платника податку сплатити до бюджету відповідну суму коштів у порядку та терміни, визначені цим Законом, що підтверджене комерційними банками шляхом авалю, який видається платником на відстрочення сплати податку на додану вартість, що справляється при імпорті товарів на митну територію України.

Згідно з п.11.5 ст.11 ЗУ "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР  з моменту набрання  чинності, платники податку при імпорті товару на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової  чи неповної, періодичної чи попередньої), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов"язання  зі строком   погашення на  тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби  за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку.

Підпунктом 17.1.7  пункту 17.1 ст.17 Закону №2181 передбачено, що у разі коли платник  податків не сплачує узгоджену суму   податкового зобов"язання протягом  граничних строків, визначених цим  Законом, такий платник податку  зобов"язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов"язання , - у розмірі 10%  погашеної суми податкового  боргу;

- при   затримці від 31 до 90 календарних днів  включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов"язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу;

-  при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов"язання, - у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу.

Специфіка штрафної санкції, передбаченої п.п.17.1.7. пункту 17.1  ст. 17 Закону №2181  полягає в тому, що вона застосовується у разі, коли платник податку не сплачує узгоджену суму податкового зобов"язання, протягом граничних строків, визначених цим Законом.

Відповідно до п.п.5.4.1. пункту 5.4. ст.5 Закону №2181 ( 2181-14) податковим боргом є узгоджена сума податкового зобов"язання, та  несплачена платником податків у строки визначені ст.5 цього Закону.

За правилами п.5.1. ст.5 Закону №2181, податкове зобов"язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

З огляду на абзац 5 п.11.5 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" - якщо термін сплати зобов"язань по податковому  векселю виникає до закінчення терміну  подачі декларації до податкового органу  за звітний(податковий) період, у якому відбулась його поставка органу митного контролю, платник податку не включає в суму зобов"язань по векселю до складу податкових зобов"язань та погашає вексель шляхом перерахування коштів до бюджету", отже зобов"язання по вексель № 293 не відноситься до поняття податкового зобов"язання, а тому і не може бути узгодженим.

Таким чином, сума за податковим векселем не є  узгодженою сумою податкового зобов"язання, і відповідно до таких правових відносин не можуть застосовуватись правила встановлені п.п. 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону №2181, за таких  умов  не  можуть нараховуватись штрафні санкції.

Крім того, відповідно до абзацу 3  п.п. 11.5 ст. 11 ЗУ "Про податок на додану вартість" комерційні банки зобов"язані  оплатити податковий вексель у разі його непогашення платником у строк. Аналізуючи цю норму та оглядаючи у судовому засіданні  довідку, видану Калуським  відділенням № 1   ІФ ОД  Райфайзен Банк Аваль під № 20-30/50/24 від 12,06,07 р. ( наявна у матеріалах справи) про рух коштів по рахунку позивача з 01.10.05р. по 31.10.05р.,  яка свідчить про те, що у ТзОВ "Європа-Вікно" були наявні кошти на момент непогашення платником у строк податкового векселю, то цей факт у відповідності до ст. 11 ЗУ "Про податок на додану вартість" призводить до погашення суми зобов"язань по векселю, самим банком - авалістом.  На  думку суду , банк володів достатньою сумою коштів на погашення податкового векселя, відповідно до укладення з ТзОВ "Європа-Вікно" договору про аваль векселів, в сумі 42315грн. 08коп. станом на 08.10.05 року.

Як вбачається з акту перевірки № 55/15-2/31623584 сума штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зобов"язання по  векселю увійшла в обидва спірні повідомлення-рішення. Сторонами не заперечується цей факт. Оскільки суд не має можливості відокремити нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового боргу та несвоєчасну сплату зобов"язання по векселю, то дані обставини вказують на те, що податкові повідомлення-рішення №/0 та  №/0 слід скасувати повністю.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що позивачу нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженого  податкового зобов"язання, судом приймається як необгрунтоване , та таке, що суперечить нормам матеріального права, а саме:  п.п. 17.1.7 . п. 17.1 ст. 17 Закону 2181, адже, згідно вказаної норми права штрафна санкція не застосовується за порушені строки сплати сум податку на додану вартість, визначених у податкових векселях. Отже, суд не може вважати правомірним застосування штрафних санкцій  в цьому випадку.                       Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України,  якщо судове рішення  ухвалене на користь сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування , його посадова чи службова особа).

З огляду на викладене  керуючись ст. 124 Конституції України, Законами України " Про податок на доданувартість","Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами", ст.ст. 71,94,160-163  Кодексу адміністративного судочинства України  , суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити.

Скасувати податкові  повідомлення-рішення    №/0 та  №/0  видані Калуською оДПІ 20.01.07року.

Стягнути  з Державного бюджету  України на користь ТзОВ "Єврорпа-Вікно"(с.Мостище, Калуський район, , р/р 240  КВ ІВВФФ "Правекс-банк", МФО 336718) - 3грн.40коп.  судового збору.

Виконавчий лист видати  за заявою сторони після набрання постановою законної сили.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду  першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                            Кобецька Світлана Миколаївна

постанова підписана 18.07.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Сивак Ірина Михайлівна