ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2007                                                                                       Справа № А27/226

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швець В.В.(доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Заєць П.Л.

за участю представників:

позивача: Швець Б.В., довіреність №б/н  від 11.12.06,  представник;

відповідача: Мосейченко О.В., довіреність №341/10/10-1  від 15.01.07,  старший державний податковий ревізор-інспектор;

відповідача: Сависько В.В., довіреність №26611/1010-1  від 20.12.06,  головний державний податковий інспектор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції міста Дніпропетровська;

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2006 року;

у справі №А27/226;

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Рибальський кар’єр”, місто Дніпропетровськ;

до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції місто

Дніпропетровська;

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Рибальський кар’єр” звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 18 липня 2006 року про визначення податкового зобов’язання позивача з податку на додану вартість на загальну суму 333 979,5 гривень з яких 222653 гривень основний платіж і 11326,5 гривень штрафні санкції, прийнятого відповідачем Лівобережною міжрайонною державною податковою інспекцією міста Дніпропетровська.

Позовні вимоги мотивовані тим, що підставою для віднесення сум до податкового кредиту позивач вважає відповідно до законодавства податкові накладні, а не декларування податкових зобов’язань контрагентами позивача.

Постановою господарського суду у справі №А27/226 від 21 листопада 2006 року (суддя Татарчук В.О.) позовні вимоги задоволені повністю.

Приймаючи спірну постанову господарський суд виходив з того, що недекларування чи неповне декларування контрагентами товариства податкових зобов’язань з податку на додану вартість не визначається Законом України “Про податок на додану вартість”, як підстава для виключення відповідних сум з податкового кредиту підприємства позивача.

Відповідач не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вона винесена з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні постанови не повно з’ясував усі обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись на те, що відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, крім підстав виникнення права на податковий кредит передбачає обов’язкову наявність такої підстави, як сплата платником податку відповідних сум податку на додану вартість у звітному періоді.

Тобто, відповідач вважає, що законом передбачено, що однією з обов’язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету.

На апеляційну скаргу позивач надав заперечення, в якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і необгрунтовані, тому просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Постанову місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

У судовому засіданні господарським судом було встановлено, що між підприємством позивача ТОВ “Рибальський кар’єр:

та ПП “Сирень” був укладений договір №РК ОР 01/05 від 18 липня 2005 року щодо оренди обладнання, буровий станок Titon 500 і компресор ЛКСД-5/25, акт №1 від 31 серпня 2005 року до вказаного договору, щодо надання в оренду обладнання за період з 1 серпня 2005 року по 31 серпня 2005 року, податкова накладна №3108/5 від 31 серпня 2005 року на суму 270000 гривень, податок на додану вартість 45000 гривень;

ТОВ “Техноспектр-Луганськ” був укладений договір №РК-УС-95/05 від 29 липня 2005 року щодо виконання робіт по ремонту обладнання, акт виконаних робіт від 31 серпня 2005 року, податкова накладна від 31 серпня 2005 року №3108/10 на суму 339000 гривень, податок на додану вартість 56500 гривень;

ТОВ “Техноспектр-Луганськ” був укладений договір №РК-ТЛ 96/05 від 29 серпня 2005 року купівлі-продажу товару на загальну суму 40000 гривень, накладна №2908/10 від 29 серпня 2005 року, податкова накладної №2908/10 від 29 серпня 2005 року на суму 40000 гривень, податок на додану вартість 6666,67 гривень;

ТОВ “Техноспектр-Луганськ” був укладений договір №РК-УС-144/05 від 29 жовтня 2005 року щодо виконання робіт по ремонту тепловозу ТЕМ-1, акт виконаних робіт від 31 жовтня 2005 року, податкова накладна №311009 від 31 жовтня 2005 року на суму 548208 гривень, податок на додану вартість 91368 гривень;

ТОВ “Техноспектр-Луганськ” був укладений договір №РК-КП-88/05 від 7 червня 2005 року щодо поставки обладнання, накладна №2907/3 від 29 липня 2005 року і податкова накладна №2907/3 від 29 липня 2005 року на суму 574800 гривень, податок на додану вартість 95800 гривень;

ТОВ “Техноспектр-Луганськ” був укладений договір №РК-УС-90/05 від 6 липня 2005 року щодо виконання монтажних робіт по установці та наладці обладнання, акт виконаних робіт від 29 липня 2005 року, податкова накладна №2507/5 від 29 липня 2005 року на суму 98350 гривень, податок на додану вартість 16391,67 гривень;

ПП “РІК” були укладені договори від 27 жовтня 2005 року №27/10-2, від 28 жовтня 2005 року №28/10-1, від 1 листопада 2005 року №1/11-3  щодо поставки стрічки транспортерної 2ТКЗ00,7/3, В-1200, В-1400, накладні №2/11-2 від 2 листопада 2005 року, №3-11/1 від 3 листопада 2005 року, №2-11/3 від 2 листопада 2005 року та податкові накладні №2/11-2 від 2 листопада 2005 року на суму 29760 гривень, податок на додану вартість 4960 гривень, №3-11/1 від 3 листопада 2005 року на суму 39164,16 гривень, податок на додану вартість 6527,36 гривень, №2-11/3 від 2 листопада 2005 року на суму 44193,6 гривень, податок на додану вартість 7365,6 гривень.

Відповідач вважає, що позивачем було занижено податок на додану вартість відповідно до підпунктів 7.2.1, 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” по операціям з контрагентами за договорами ПП “Сирень”, яке не декларувало податкові зобов’язання з податку на додану вартість та ТОВ “Техноспектр-Луганськ” і ПП “РІК”, які декларували податкові зобов’ язання з податку на додану вартість на думку відповідача у неповному обсязі.

Господарський суд задовольняючи позовні вимоги послався на підпункт 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” відповідно до якого податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, отримавши наведені податкові накладні, включив відповідні суми до податкового кредиту згідно з положеннями вищевказаної норми Закону.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що твердження відповідача про те, що Закон України “Про податок на додану вартість” передбачає сплату платником податку відповідних сум податку на додану вартість до державного бюджету у звітному періоді як одну з обов’язкових підстав виникнення права на податковий кредит є безпідставним.

Тобто, законодавство чітко визначає дату виникнення права на податковий кредит.

В зазначеній нормі не передбачено такої дати, як момент перерахування контрагентами покупця (позивача) сум податку на додану вартість до бюджету.

Недекларування чи неповне декларування контрагентами товариства податкових зобов’язань з податку на додану вартість не визначається Законом України “Про податок на додану вартість”, як підстава для виключення відповідних сум з податкового кредиту підприємства позивача.

Підпункти 7.2.6 пункту 7.2, 7.4.1 пункту 7.4, 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” чітко вказують, що підставою для віднесення суми до податкового кредиту є податкова накладна.

Тобто, законодавство чітко зазначає, що правильно оформлена податкова накладна є достатньою підставою для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Таким чином, Позивач відніс спірні суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту виключно на підставі тих документів, що передбачені законом.

Відповідно з даних документів і було визначено суму податкового кредиту, а отже і суму податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції міста Дніпропетровська, залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2006 року у справі №А27/226, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                           І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                   В.В. Швець

Л.О. Чимбар