ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 липня 2007 р.
№ 22/75

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І. –головуючий,

Панової І.Ю.,

Мамонтової О.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Українського фінансово-промислового концерну "УПФК" на рішення господарського суду м. Києва від 01.06.2007 р. у справі № 22/75 за позовом Українського фінансово-промислового концерну "УПФК" до Українського фонду підтримки підприємництва про припинення дії, що порушує право,

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга за формою і змістом не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу із зазначенням суті порушення або неправильного застосування судом норм матеріального чи процесуального права. Тобто, має чітко викладатися зміст порушених норм права.

Подана касаційна скарга зводиться до тверджень скаржника про неповне з'ясування судами усіх обставин справи, оскільки "суд ухилився від витребування документів, про витребування яких клопотав позивач, та не дослідив, чи дійсно в розпорядженнях відповідача є документи, які свідчать про неправомірні дії учасників провадження у справі про банкрутство", а також тверджень про не дослідження судом усіх важливих аспектів справи. Скарга містить міркування автора стосовно актуальності проблеми захисту прав акціонерів в умовах недобросовісного банкрутства з посиланням на думки російських авторів, українського законодавця, а також посилання на рішення Європейського суду.

При цьому, всупереч вимог закону, в касаційній скарзі не зазначено, які саме норми матеріального чи  процесуального права порушено господарським судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, і з яких підстав це рішення суду підлягає, на думку скаржника,  скасуванню.

Відповідно до ст.1117 ГПК України  касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

В касаційній скарзі не допускаються посилання на недоведеність обставин справи, оскільки згідно зі ст.ст. 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє рішення місцевого господарського суду чи постанови апеляційного суду виключно на предмет правильності застосування згаданими судами норм матеріального чи процесуального права, тобто в межах юридичної оцінки фактичних обставин  справи.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята  до розгляду Вищим  господарським судом України і підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, п. 6 ч. 1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Українського фінансово-промислового концерну "УПФК" на рішення господарського суду м. Києва від 01.06.2007 р. у справі № 22/75 повернути скаржнику.

Головуючий -                                                                 М.І. Хандурін

Судді -                                                                               І.Ю. Панова

О.М. Мамонтова