ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.
№ 32/195Б

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційні скарги
1. ВАТ “АІЗ-Енергія”;
2. ліквідатора  ВАТ “АІЗ-Енергія” Пєхтєрєва Д.В.;
3. УПФ України в м. Слов'янську;
4. ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Слов’янську Донецької області (далі - ВВД Фонду соціального страхування )

на постанову
від 25.01.2007 р. Донецького апеляційного господарського суду

та ухвалу
від 15.11.2006 р. господарського суду Донецької області

у справі
№ 32/195Б господарського суду Донецької області

за заявою
АТ СП “Правекс-Брок” ДП “Універсальна компанія “Правекс-Естопель”, м. Київ

до
ВАТ “АІЗ-Енергія”, м. Слов’янськ

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Пєхтєрєв Д.В.

в судовому засіданні взяли участь представники:

ЗАТ “Арматурно-ізоляторний завод”
Вєтров В.М., довір.(голова комітету кредиторів);

боржника
Гелхвіідзе Д.Р., довір., Ковтуненко В.М., довір.;

та ліквідатор
Пєхтєрєв Д.В.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа № 32/195Б про банкрутство ВАТ “АІЗ-Енергія”.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.08.2005 р. з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.11.2005 р., залишеними без змін  постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2005 р., зупинено провадження у справі та направлено матеріали справи прокурору Донецької області щодо проведення перевірки законності порядку розпорядження майном боржника та дотримання інтересів кредиторів другої черги та держави.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2006 р. касаційну скаргу ВАТ “АІЗ-Енергія” задоволено частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2005 р. та ухвалу господарського суду Донецької області від 18.08.2005 р. (в т.ч. ухвалу господарського суду Донецької області від 10.11.2005 р.) скасовано, а справу передано до розгляду до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. (суддя Чорненька І.К.) відмовлено ВВД Фонду соціального страхування у задоволенні скарги на бездіяльність ліквідатора та у визнанні його поточним кредитором ВАТ “АІЗ-Енергія” на суму 643 018,17 грн.; відмовлено УПФ України в м. Слов’янську у визнанні його поточним кредитором ВАТ “АІЗ-Енергія” на суму 1 726 419,13 грн.; відмовлено в затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.          Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р. (судді: Скакун О.А. –головуючий, Колядко Т.М., Мирошниченко С.В.) апеляційні скарги ВАТ “АІЗ-Енергія”, ліквідатора ВАТ “АІЗ-Енергія” Пєхтєрева Д.В., УПФ України в м. Слов’янську Донецької області та ВВД Фонду соціального страхування залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. –без змін.

Не погоджуючись з винесеними судовими рішеннями, ВАТ “АІЗ-Енергія”, ліквідатор ВАТ “АІЗ-Енергія” Пєхтєрев Д.В., УПФ України в м. Слов’янську Донецької області та ВВД Фонду соціального страхування звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами.

ВАТ “АІЗ-Енергія” в своїй касаційній скарзі, з урахуванням заяви про її уточнення, просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р. та ухвалу господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. в частині відмови у затвердженні звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ВАТ “АІЗ-Енергія”, та в решті ухвалу та постанову залишити без змін.

Вимоги касаційної скарги ліквідатора ВАТ “АІЗ-Енергія” Пєхтєрева Д.В. полягають у скасуванні постанови Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р.

УПФ України в м. Слов’янську Донецької області в своїй касаційній скарзі просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р. та ухвалу господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. в частині відмови УПФ України в м. Слов’янську у визнанні поточним кредитором ВАТ “АІЗ-Енергія” скасувати та прийняти нове рішення, яким зобов’язати ліквідатора визнати поточні вимоги УПФ України в м. Слов’янську та внести їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 1 726 419,13 грн.

В касаційній скарзі ВВД Фонду соціального страхування просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р. та ухвалу господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. в частині відмови в задоволенні скарги на бездіяльність ліквідатора та у невизнанні його поточним кредитором ВАТ “АІЗ-Енергія” на суму 643 018,17 грн. скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

На думку заявників касаційних скарг, судами першої та апеляційної інстанції порушено та невірно застосовано норми матеріального права, зокрема ст. ст. 24, 31, 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закон), а також порушено вимоги ст. ст. 101, 104 ГПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги УПФ України в м. Слов'янську та ВВД Фонду соціального страхування задоволенню не підлягають, а  касаційні скарги ВАТ “АІЗ-Енергія” та ліквідатора  ВАТ “АІЗ-Енергія” Пєхтєрєва Д.В. підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

За змістом абз. 6 ст. 1 Закону вимоги, які виникають після порушення справи про банкрутство, є поточними вимогами.

Згідно з ч. 3 ст. 25 Закону відомості про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури підлягають опублікуванню ліквідатором в офіційному друкованому органі.

Отже, з моменту публікації відомостей про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури поточні кредитори, вимоги яких виникли після порушення провадження у справі про банкрутство (у процедурах розпорядження майном, санації та ліквідації), зобов’язані заявити їх ліквідатору та до господарського суду.

Враховуючи те, що Закон не встановлює особливий порядок розгляду вимог поточних кредиторів, розгляд таких вимог здійснюється за аналогією з порядком розгляду вимог конкурсних кредиторів.

При цьому, виходячи з приписів ч. 1 ст. 23 Закону, вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть бути заявлені тільки протягом строку ліквідаційної процедури.

З матеріалів справи вбачається, що постановою суду першої інстанції від 10.01.2005 р. визнано боржника банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру строком на шість місяців до 10.07.2005 р.

07.08.2005 р. ліквідатором банкрута до суду наданий звіт з додатковими документами.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями та вбачається з матеріалів справи, ВВД Фонду соціального страхування звернулося до суду з грошовими вимогами на суму 643 018,17 грн., що виникли під час процедур банкрутства, лише 17.07.2006 р., тобто після проведення розрахунків з кредиторами та закінчення строку ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Закону такі вимоги вважаються погашеними.

У зв’язку з чим, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у визнанні  ВВД Фонду соціального страхування поточним кредитором ВАТ “АІЗ-Енергія”.

Посилання ВВД Фонду соціального страхування в касаційній скарзі на направлення 27.01.2005 р. ліквідатору банкрута вимоги по зобов’язанням боржника, що виникли під час процедур банкрутства, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки не замінюють обов’язку кредитора подання до суду в установленому порядку заяви про визнання грошових вимог, а не скарги на дії учасників ліквідаційної  процедури, в т.ч. ліквідатора.

Також, необґрунтованими визнаються доводи касаційної скарги ВВД Фонду соціального страхування про те, що завершення ліквідаційної процедури можливе лише після затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, з огляду на таке.

За ст. 1 Закону ліквідація це припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Тобто, ліквідаційна процедура являє собою припинення підприємницької діяльності банкрута та продаж його майна з метою часткового чи повного задоволення грошових вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 32 Закону після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Згідно з ст. 40 Закону затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому ст. 32 Закону, є підставою для припинення провадження у справі.

Отже, ліквідаційна процедура завершується поданням до суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

У зв'язку з чим, час розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута  судом не включається до строку ліквідаційної процедури.

Щодо грошових вимог УПФ України в м. Слов’янську, що виникли під час процедур банкрутства, на суму 1 726 419,13 грн., попередніми судовими інстанціями встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з відповідною заявою про визнання грошових вимог вказаний кредитор до суду звернувся тільки 08.11.2006 р., тобто після проведення розрахунків з кредиторами та закінчення строку ліквідаційної процедури –10.07.2005 р.

На підставі вищезазначеного, грошові вимоги УПФ України в м. Слов’янську, як і грошові вимоги ВВД Фонду соціального страхування, вважаються погашеними відповідно до ч. 5 ст. 31 Закону.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у визнанні УПФ України в м. Слов’янську поточним кредитором ВАТ “АІЗ-Енергія”.

Разом з тим, відмовляючи у затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наданий ліквідатором звіт є необґрунтованим на підставі того, що він не містить відомостей щодо розпорядження майновими активами боржника, які обліковувались за боржником за даними експертного висновку щодо фінансового стану боржника та плану санації, а також до звіту не надані матеріали інвентаризації, які відображають наявність або відсутність майна банкрута.

Однак, попередніми судовими інстанціями не було враховано те, що всі майнові активи банкрута були в повному обсязі реалізовані в процедурі санації боржника, про що було зазначено у звіті ліквідатора.

Вказані обставини підлягали встановленню у підсумковому засіданні суду в процедурі санації боржника під час розгляду звіту керуючого санацією.

Отже, дані щодо розпорядження майновими активами боржника містилися у звіті керуючого санацією та доданих до нього документах.

У зв’язку з чим, як необхідність у поданні таких доказів ліквідатором банкрута, так і необхідність у доведенні цих обставин справи повторно - відсутня.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з висновком суду першої та апеляційної інстанції щодо відмови у затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу погодитися не можна.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу підлягають скасуванню, а справа в цій частині –направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Втім, в решті оскаржувані судові рішення, а саме в частині розгляду грошових вимог УПФ України в м. Слов’янську Донецької області та ВВД Фонду соціального страхування, підлягають залишенню без змін, як законні та обґрунтовані.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 1, 23 –25, 31, 32, 40 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційні скарги ВАТ “АІЗ-Енергія” та ліквідатора  ВАТ “АІЗ-Енергія” Пєхтєрєва Д.В. задовольнити частково, а касаційні скарги УПФ України в м. Слов'янську та ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Слов’янську Донецької області залишити без задоволення.

2.          Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р.  та ухвалу господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. у справі № 32/195Б в частині розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу скасувати та справу в цій частині передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області в іншому складі суду.

3.          Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2007 р. та ухвалу господарського суду Донецької області від 15.11.2006 р. у справі № 31/195Б в частині розгляду грошових вимог УПФ України в м. Слов’янську Донецької області та ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Слов’янську Донецької області залишити без змін.

Головуючий                                                                                 Б.М. Поляков

Судді                                                                                            Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко