СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"29" березня 2007 р.
Справа № 10/52-ПД-07

Господарський суд Херсонської області у складі
судді  Александрової Л.І.  при секретарі Валігурському Г.Ю., розглянувши
справу

за позовом:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Хліб"

до:
Приватного підприємця  ОСОБА_1

про визнання договору недійсним

за
участю представників сторін:

від
позивача - Вічна І.М. - представник;

від
відповідача - ОСОБА_1 - приватний підприємець, ОСОБА_2 - представник.

в с т а н о в
и в:

Позивач звернувся з позовом про
визнання договору від 16.08.2004 р. укладеного з відповідачем недійсним. При
цьому посилається, що зазначений договір є договором про постачання електричної
енергії, а позивач не має ліцензії на здійснення постачання електричної
енергії, а тому не є енергопостачальником у розумінні Закону України "Про
електроенергетику".

Відповідач проти позову заперечує,
стверджує, що даний договір стосується правовідносин сторін не щодо постачання
електричної енергії, а щодо надання послуг позивачем відповідачу по передачі
електричної енергії від постачальника електричної енергії.

В силу положень ст. 638 ЦК України
та ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк
дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати
найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг),
а також вимоги до їх якості.

Згідно з ч. 8 ст. 181 ГК України у
разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського
договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Як зазначено в спірному договорі
(п. 1) позивач дозволяє підключення до особистої трансформаторної підстанції
відповідачу, а відповідач отримує та використовує в своїх виробничих цілях
електроенергію з наступною оплатою  її
вартості відповідно показань електролічильника встановленого на млині.

Пунктами 1.1, 1.2 та 1.3 Договору
визначено, що ціна за кіловат-годину електроенергії визначається згідно
виставлених рахунків Херсонміськелектромережами. Загальна сума договору
визначається згідно належним чином оформлених актів. Відповідач зобов'язується
оплачувати також реактивну електроенергію і можливі втрати в трансформаторі
пропорційно кількості спожитої активної електроенергії.

Отже, в договорі взагалі не
міститься умов про найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість
продукції (робіт, послуг), а також вимог до їх якості. Не вбачається, які саме
цивільні права та обов'язки будуть встановлені для сторін після підписання
спірного договору. Також не зазначено вартості продукції (робіт, послуг).

Зокрема з викладеного в договорі не
вбачається чи це є договором надання послуг чи договором поставки, не зазначено
до якого об'єкту буде подаватись електроенергія та його місцезнаходження.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що електроенергія, яка передається через трансформаторну
підстанцію позивача споживається млином, який належить ТОВ "Добробут
ЛТД". Таким чином невідомо на яких підставах спірний Договір укладений з
ПП ОСОБА_1 Посилання відповідача, що ПП ОСОБА_1 є засновником ТОВ
"Добробут ЛТД" не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки як
зазначено в Довідці НОМЕР_1 від 02.12.2004 р., ТОВ "Добробут ЛТД" є
юридичною особою, а тому відповідно до ч. 1 ст. 62 ГК України є самостійним
суб'єктом господарювання.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що сторонами не досягнуто згоди щодо
істотних умов договору, а саме - не погоджено предмет та ціну договору,
а тому договір є неукладеним.

Відповідно до п. 17 Роз'яснення
ВАСУ № 02-5/111 від 12.03.1999 р. "Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" недійсною може бути
визнана лише укладена угода, тобто така, щодо якої сторонами в потрібній формі
досягнуто згоди з усіх істотних умов. Якщо у процесі вирішення спору буде
встановлено, що угоду між сторонами фактично не було укладено, господарському
суду на підставі п. 1-1 статті 80 ГПК
слід припинити провадження у справі.

За таких обставин провадження у
справі припиняється на підставі п. 1-1 ГПК України за відсутністю предмету
спору.

На підставі викладеного та
керуючись п. 1-1 ст. 80 та ст. 86 ГПК України,

у х в а л и
в:

1. Провадження у справі припинити.

2. Копії даної ухвали направити
сторонам по справі.

Суддя
Л.І. Александрова