ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2007 р.
№ 44/35пн

Вищий господарський суду України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                           Гелхвіідзе Д.Р.
Вєтров В.М.

відповідача                                       Лукавий Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Арматурно-ізоляторний завод”

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2007

у справі

господарського суду
№ 44/35пн

Донецької області

за  позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Арматурно-ізоляторний завод”

до

Відкритого акціонерного товариства “АІЗ-Енергія”

про

визнання права власності та зобов’язання вчинити певні дії

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.02.2007 (суддя Мєзєнцев Є.І.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2007 (колегія у складі суддів: Гези Т.Д., Акулової Н.В., Скакуна О.А.), відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Арматурно-ізоляторний завод”  (далі –ТОВ “Арматурно-ізоляторний завод”) до Відкритого акціонерного товариства “АІЗ-Енергія” (далі –ВАТ “АІЗ-Енергія”) про визнання права власності на майно, що було придбано ТОВ “Арматурно-ізоляторний завод” на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2004, а саме –нежитлове приміщення „Цех товарів народного споживання” площею 1 149,8 кв.м вартістю 10 124 грн. та будівлю центральної заводської лабораторії площею 2029,9 кв.м вартістю 16 660 грн., які розташовані в м. Слов’янську Донецької області по вулиці Добровольського 32; зобов’язання відповідача не вчиняти будь-які правочини щодо продажу майна, яке було продане на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2004; зобов’язання Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янськ зареєструвати за ТОВ “Арматурно-ізоляторний завод”, як за власником нерухомого майна, нежитлове приміщення „Цех товарів народного споживання” площею 1 149,8 кв.м вартістю 10124 грн. та будівлю центральної заводської лабораторії площею 2 029,9 кв.м вартістю 16 660 грн., які розташовані в м. Слов’янську Донецької області по вулиці Добровольського 32; зобов’язання Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янськ видати витяги про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, яке розташоване в місті Слов’янську Донецької області по вулиці Добровольського 32; визнання недійсним свідоцтва про право власності на вказане вище нерухоме майно з дублікатами серії ЯЯЯ № 686254 та серії ЯЯЯ № 686152; визнання недійсними витяга про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 11125180 з реєстраційним номером 15279399 та витяга серії ССА № 350471 про право власності на нежитлове приміщення „Цех товарів народного споживання” та № 11133486 з реєстраційним номером 15290037 від 05.07.06 року витяг серії САА № 350449.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями,  ТОВ “Арматурно-ізоляторний завод” звернулось з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм  процесуального права.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В січні 2007 року ТОВ “Арматурно-ізоляторний завод” звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ВАТ " АІЗ-Енергія" про визнання  права власності  на нежитлове приміщення “Цех товарів народного споживання” загальною площею 1149,8 кв.м та будівлю центральної заводської лабораторії загальною площею 2029,9 кв.м, які розташовані за адресою: м.  Слов’янськ Донецької області вул. Добровольського, 32. Позивач вказував, що спірне майно придбано ним на підставі Протоколу аукціонних торгів, що відбулися 10.12.2004, об’єктом продажу яких було частина майна –будівлі адміністративного, виробничого, складського, торговельного та невиробничого призначення, споруди, дорожньо-транспортні засоби, обладнання товарно-матеріальні цінності ВАТ “АІЗ-Енергія” –як підприємства-боржника в процедурі санації відповідно до приписів ст. 20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. 16.12.2004 між ТОВ “Арматурно-ізоляторний завод” та ВАТ “АІЗ-Енергія” в особі керуючого санацією Ковтуненко В.М. було укладено договір купівлі-продажу майна, на виконання якого Відкритим акціонерним товариством “АІЗ-Енергія” було передано майно, яке належить йому на праві власності та знаходиться за адресою м.  Слов’янськ вул. Добровольського, 32, за актом приймання-передачі. В подальшому було оформлено договори купівлі-продажу на кожне нерухоме майно і засвідчено в нотаріальному порядку. Натомість у зв’язку із відсутністю необхідної документації на приміщення цеху товару народного споживання та будівлі центральної заводської лабораторії для нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу вказаного майна ВАТ “АІЗ-Енергія” в особі керуючого санацією Ковтуненко В.М. та ТОВ “Арматурно-ізоляторний завод” було 04.01.2005 складено акт про те, що у зв’язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане вище майно позивач як покупець зобов’язується звернутися до Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська для виготовлення копії інвентарних справ та свідоцтв про право власності на придбане ним майно. Проте нотаріально посвідчити договори купівлі-продажу майна стало неможливим у зв’язку з тим, що згідно ухвали господарського суду Донецької області від 17.05.2006 у справі № 32/195Б про банкрутство ВАТ “АІЗ-Енергія” було припинено повноваження колишнього арбітражного керуючого Ковтуненко В.М.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Суд першої інстанції вмотивував рішення про відмову у задоволенні позовних вимог тим, що сторони не здійснили нотаріального посвідчення та державну реєстрацію договору купівлі-продажу майна від 16.12.2004, на підставі якого заявлено позов, недотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору тягне за собою нікчемність такого договору відповідно до вимог статті 220 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції , виходив з того, що, як встановлено судом апеляційної інстанції, сторони не здійснили нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору від 16.12.2004 у зв’язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, зазначене в позові, що підтверджується підписаним ними актом від 04.01.2005; договір купівлі-продажу від 16.12.2004, який передбачав перехід права власності на зазначені об’єкти нерухомого майна від відповідача до позивача, є нікчемним відповідно до норм Цивільного кодексу України, оскільки ст. 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2007 є такою, що відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, підстав для її скасування Вищий господарський суд України не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Арматурно-ізоляторний завод” залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2007   у справі № 44/35пн залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                          В.Карабань

судді:                                                                                                 Л.Ковтонюк

В.Чабан