ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.04.07 р.                                                                               Справа № 44/54пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою Маріупольського професійного металургійного ліцею (директор Яковлєва Л.В., паспорт ВК 004390, представник Романов В.К., довіреність від 13.03.07 року) до виконавчого комітету Маріупольської міської ради (представник Бурлаченко О.С., довіреність 05-480-01 від 28.04.06 року), про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 279 від 16.07.03 року та № 181 від 26.07.06 року в частині розташування тимчасових платних паркувань автомобілів на території Професійно-технічного училища № 3, а також про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою місто Маріуполь, вулиця Мітрополітська 61 у вигляді розташування платних паркувань на земельній ділянці, що перебуває в користуванні Маріупольського професійного металургійного ліцею,

ВСТАНОВИВ:

Маріупольський професійний металургійний ліцей (далі – Ліцей) звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Маріупольської міської ради (далі – Комітет) про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 279 від 16.07.03 року та № 181 від 26.07.06 року  (далі – Рішення) в частині розташування тимчасових платних паркувань автомобілів на території Професійно-технічного училища № 3, а також про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою місто Маріуполь, вулиця Мітрополітська 61 у вигляді розташування платних паркувань на земельній ділянці, що перебуває в користуванні Ліцею. Позов поданий Ліцеєм в порядку приписів Господарського процесуального кодексу України, а позовні вимоги щодо усунення перешкод обґрунтовані наявністю Рішень, як єдиної перешкоди що заважає Ліцею належним чином користуватися земельною ділянкою 1’6748 га, яка мала бути передана в користування Ліцею.

Представники позивача підтримали позовні вимоги та висунули клопотання про забезпечення позову шляхом винесення заборони здійснювати будь-які дії щодо спірної земельної ділянки.

Представник Комітету заперечив проти позову, зазначивши, що спірні Рішення не мають жодного відношення до питань землекористування, наразі позивачем порушено правила підвідомчості справ, оскільки вимоги щодо визнання Рішень недійсними мають розглядатися виключно адміністративним судом за правилами статті 17 КАС України.

Вислухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов в частині усунення перешкод в користуванні не підлягає задоволенню, а провадження у справі за позовом про визнання Рішень недійсними слід припинити у зв’язку з наступним.

Виходячи зі змісту статті 3, 17 та пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарські суди України до створення відповідних окружних адміністративних судів вирішують підвідомчі господарським судам адміністративні справи згідно правил КАС України.

За змістом статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється у тому числі на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, позов Ліцею щодо визнання недійними Рішень Комітету (суб’єкта владних повноважень) – має розглядатися адміністративним судом за правилами КАС України, і не може бути підвідомчій господарським судам України в процедурі відправлення правосуддя згідно норм ГПК України, оскільки навіть розглядаючи адміністративний позов в порядку пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд виступає як спеціалізований адміністративний суд.

З огляду на наведене, провадження у господарській справі за позовом Ліцею до Комітету про визнання неправомірним Рішень – слід припинити за приписами пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

За загальними правилами господарського процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується в першу чергу позивача, який має можливість доказати факти та обставини, на підставі яких він будує позовні вимоги. Втім, висунута позивачем вимога щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не підласе задоволенню, тому що позивач не довів, що Рішення, які Ліцей вважає єдиною перешкодою, що підлягає усуненню, є незаконними або протиправними. До того ж, за висновком суду, зміст Рішень вказує на те, що вони дійсно не встановлюють режиму та суб’єктів землекористування, принаймні, не мають жодного стосунку до земель, розташованих у місті Маріуполі по вулиці Мітрополітській 61.

Через означене, у задоволенні вимог про усунення перешкод в землекористуванні слід відмовити. В порядку статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються судом на позивача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.22, 29, 33, 36, 43, 49, 75, п.1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі за позовом Маріупольського професійного металургійного ліцею до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 279 від 16.07.03 року та № 181 від 26.07.06 року в частині розташування тимчасових платних паркувань автомобілів на території Професійно-технічного училища № 3.

Відмовити у задоволенні позову Маріупольського професійного металургійного ліцею до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою місто Маріуполь, вулиця Мітрополітська 61 у вигляді розташування платних паркувань на земельній ділянці, що перебуває в користуванні Маріупольського професійного металургійного ліцею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області