ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2007 р.
Справа № 21/494-НА

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Черпака Ю.К.

суддів:
Веденяпіна О.А.

Іоннікової І.А.

при секретарі                                                             Гаврилюк
Т.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     ОСОБА_1 підприємець,

від відповідача: Щербань В.І.
(довіреність № 3868/9/10-02 від 29.05.2007р.),

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Деражнянському

районі, правонаступником якої є
Хмельницька міжрайонна державна податкова

інспекція,

на постанову господарського суду
Хмельницької  області

від "08" лютого 2007
р.  у справі

за
позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

(м.Деражня Хмельницької області)

до Державної податкової інспекції у
Деражнянському районі (м.Деражня Хмельницької

області)

про скасування рішення
НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006
року підприємець ОСОБА_1 пред'явив позов до ДПІ уДеражнянському районі   про
скасування   податкового   повідомлення-рішення    НОМЕР_1 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій  у сумі 2208 грн. за
порушення вимог Закону  України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" (а.с. 2 - 5).

Постановою
господарського суду Хмельницької області від 08.02.2007р. позов задоволено.

В апеляційній
скарзі ДПІ у Деражнянському районі просить скасувати судове рішення та прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Особа, яка
подала апеляційну скаргу, не погоджується з висновком суду про проведення
перевірок підприємця ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку, оскільки копія
наказу на перевірку була надана (а.с.58 - 62).

В запереченнях
на апеляційну скаргу позивач просить залишити постанову суду без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки вважає її безпідставною (а.с. 81
- 82).

Заслухавши
пояснення представників сторін, які в судовому засіданні підтримали свої доводи,
дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Працівниками
ДПА у Хмельницькій області проведено перевірку
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового
та безготівкового обігу в належному позивачеві магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За
результатами перевірки складено акт НОМЕР_2. (а.с.24 - 25). Перевірка проведена
на підставі наказу НОМЕР_3 та відповідно до направлень НОМЕР_4 та НОМЕР_5 (а.с.17,
22).

В акті НОМЕР_2,
зокрема, зазначено про порушення вимог пунктів 1, 2, 9, 13 ст.3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг", а саме: встановлено невидачу чека на
суму 19,80 грн., невідповідність готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, на суму 353,80
грн., не роздрукування та не збереження Z-звіту.

На
підставі  вказаного акту відповідачем
прийнято рішення   НОМЕР_1 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2208,00 грн.  (а.с.8, 30).

Суд першої
інстанції, вирішуючи спір, дійшов правильного висновку про неправомірність
проведення перевірки підприємця ОСОБА_1 та протиправність рішення, прийнятого
ДПІ у Деражнянському районі.

Контроль за
правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових
платежів) відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про систему
оподаткування" здійснюється державними податковими органами та іншими
державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Згідно з п.4
ст.10 і п.2 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" органи державної податкової служби у межах своїх повноважень
здійснюють контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю ліцензій на
провадження деяких видів господарської діяльності, торгових патентів.

Державна
податкова інспекція є органом державної влади, тому її діяльність має
підпорядковуватись вимогам ч.2 ст.19 Конституції України та аналогічним
вимогам  Закону України "Про
державну податкову службу в Україні". Право податкової інспекції на
проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з
дотриманням порядку, встановленого Законом.

Юридичні
підстави і процедура проведення перевірок визначені статтями 11 - 11-2 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні".

Згідно з п.1
ст.11 цього Закону органи державної податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених Законами України, мають право
здійснювати документальні невиїзні перевірки, а також планові та позапланові
виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів).

Окрім того, ст.15
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що
контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або
позапланових перевірок згідно з законодавством України.

Відповідно до
частин 1 і 3 статті 16 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" контролюючі
органи мають право згідно з законодавством здійснювати планові або позапланові
перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові
перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у
порядку, передбаченому законодавством України.

Частиною 4
статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні",
якою встановлено підстави і порядок проведення перевірок, передбачено, що право
на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у
тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення такої
перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та
закінчення її проведення.

Згідно з ч.1
ст.11-2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні"
умовами допуску посадових осіб органів державної податкової служби до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення є такі документи: направлення на перевірку та копія наказу
керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, які
надаються платнику податків під розписку.

Матеріали справи,
зокрема, план проведення перевірок відділом оперативного контролю на листопад
2006 року, затверджений заступником голови ДПА у Хмельницькій області від
27.10.2006р., свідчить про проведення органом державної податкової служби
планової перевірки позивача (а.с.19 -21).

Як вбачається з
наявних  у  матеріалах
справи  направлень     НОМЕР_5
та НОМЕР_4, в них не вказані мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата закінчення перевірки.

Суду не надані
докази про надіслання і вручення під розписку підприємцю ОСОБА_1 повідомлення
про проведення планової перевірки, а також про вручення йому під розписку
наказу та направлень на перевірку.

Отже, в
податкової інспекції були відсутні підстави для перевірки підприємця ОСОБА_1 ,
тому її не можна визнати такою, що проведена з дотриманням вимог чинного
законодавства.

Частиною 3
статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Таким чином,
акт, який складений за результатами неправомірної перевірки та отримане під час
перевірки пояснення продавця ОСОБА_2 від 21.11.2006р., суд не вважає доказами
недотримання підприємцем вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" .

За наведених
обставин оскаржене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій є
протиправними.

З огляду на
викладене, судове рішення є законнним та обгрунтованим, а тому підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6 і 7 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський
апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Деражнянському районі,   правонаступником якої є Хмельницька МДПІ,
залишити без задоволення, а постанову господарського суду Хмельницької області
від 08 лютого 2007 року - без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну
скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Черпак Ю.К.

судді:

Веденяпін О.А.

Іоннікова І. А.

Віддруковано 4 прим.:

1 - до справи,

2, 3 - сторонам,

4 - в наряд.