КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2007                                                                                           № 20/513

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Коновалов А.В.,

від відповідача - Любченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства “Українське агентство з авторських та суміжних прав” та Національної телекомпанії України

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.02.2007

у справі № 20/513

за позовом                               Державне підприємство "Українське агенство з авторських та суміжних прав"

до                                                   Національна телекомпанія України

про                                                  стягнення 180000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.08.2006 порушено провадження у справі № 20/513 за позовом Державного підприємства “Українське агентство з авторських та суміжних прав” (далі – ДП “Українське агентство з авторських та суміжних прав”) до Національної телекомпанії України про стягнення 180000,00 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 13.02.2007 позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ДП “Українське агентство з авторських та суміжних прав” подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга ДП “Українське агентство з авторських та суміжних прав” мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки викладені в рішенні місцевого суду, не відповідають матеріалам справи, а також неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Національна телекомпанія України проти доводів апеляційної скарги ДП “Українське агентство з авторських та суміжних прав” заперечувала та просила залишити її без задоволення.

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Національна телекомпанія України подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга Національної телекомпанії України мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

ДП “Українське агентство з авторських та суміжних прав” проти доводів апеляційної скарги Національної телекомпанії України заперечувала та просила залишити її без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” здійснює свою діяльність на підставі Статуту, який затверджено Міністерством освіти і науки України 03.02.2003 та зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією № 12080 від 10.02.2003.

Метою діяльності ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” є управління на колективній основі майновими правами суб’єктів авторського права і (або) суміжних прав, зокрема, такими категоріями майнових прав, як використання об’єктів авторського права і (або) суміжних прав шляхом: публічного виконання, в тому числі на радіо і телебаченні; відтворення творів за допомогою механічного, магнітного та іншого запису; репродукування; тиражування творів образотворчого мистецтва у промисловості; відтворення аудіовізуальних творів чи звукозаписів творів в особистих цілях та ін., сприяння зазначеним суб’єктам щодо передачі прав на використання творів науки, літератури і мистецтва на індивідуальній основі, представництва законних інтересів суб’єктів авторського права і (або) суміжних прав у державних та громадських органах і організаціях, здійснення за дорученням Департаменту окремих (державних) функцій (п. 1.1 статуту ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав”).

Згідно Свідоцтва про облік організації колективного управління від 22.08.2003 № 3/2003 виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” сферою діяльності підприємства є управління на колективній основі майновими правами суб’єктів авторського права і (або) суміжних прав, зокрема такими категоріями майнових прав, як використання об’єктів авторського права і (або) суміжних прав шляхом: публічного виконання, в тому числі на радіо і телебаченні; відтворення творів за допомогою механічного, магнітного та іншого запису; репродукування; тиражування творів образотворчого мистецтва у промисловості; відтворення аудіовізуальних творів чи звукозаписів творів в особистих цілях та інше.

Між ПП “Українська Музика” та ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” 01.01.2004 укладено договір № П-2004-01 за умовами якого, ПП “Українська Музика” передало, а ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” прийняло на термін дії даного договору виключне право здійснювати та території колективне управління майновими авторськими правами на публічне виконання та публічне сповіщення (у тому числі в Інтернет), як це визначено в Законі України “Про авторське право і суміжні права), музичних творів, що у даний час входять чи протягом терміну дії даного договору ввійдуть у Каталог ПП “Українська Музика”.

У цих цілях ПП “Українська Музика” надає ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” на термін дії даного договору виключне право дозволяти (видавати ліцензії), перешкоджати чи забороняти третім особам (користувачам) здійснювати публічне виконання та публічне сповіщення творів на території, а також збирати авторську винагороду за таке використання творів третіми особами і виплачувати ПП “Українська Музика” видавничу частку (роялті) (п. 2.1 договору № П-2004-01).

Предметом даного договору не є передача ПП “Українська Музика” ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” самих авторських прав на твори, у тому числі права на переробку творів, права на переклад, права на механічне відтворення і розповсюдження творів. Ці права належать ПП “Українська Музика” (п. 2.2 договору № П-2004-01).

В підтвердження наявності таких прав, ПП „Українська Музика” одночасно з підписанням даного договору зобов’язується передати до УААСП по акту прийому – передачі належним чином завірені копії договорів, згідно яким приватному підприємству передані виключні майнові авторські права, а також перелік Творів в електронному вигляді на СD, ідентифікованих по назвах і авторам, що входять у Каталог приватного підприємства та визначенням в таких творах видавничої частки підприємства (п.3.1 договору).

ПП „Українська Музика” листом від 01.12.2005 підтверджує, що у період дії договору № П – 2004 від 01.01.2004 укладеного між ПП “Українська Музика” та ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав”, ДП „УААСП” було передано виключне право дозволяти ( видавати ліцензії), перешкоджати чи забороняти третім особам ( користувачам) здійснювати публічне виконання та публічне сповіщення музичного твору „Разом нас багато – нас не подолати!” ( автори музики та слів: Костюк Р.Я., Калин Р.І.) на території України, а також збирати авторську винагороду за таке використання твору третіми особами.

Між Генеральним товариством авторів та видавців Іспанії ( далі SGAE) та ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” 01.01.2005 укладено договір про взаємне представництво інтересів, за умовами якого кожна договірна сторона надає право в межах своїх повноважень на території, на якій діє остання, збирати авторську винагороду за театральне виконання та сповіщення по радіо та телебаченню (включаючи кабельне телебачення) відносно всіх творів, що складають їхній репертуар: драматичні, лірико – драматичні, хореографічні, пантоміма, Балетні виконання, та всіх творів, що підпадають під визначення драматичні твори  у відповідних країнах.

За умовами договору термін „виконання” означає будь – яке публічне виконання, будь – яким способом, яке, згідно з чинним законодавством та прецедент ним правом території, на якій здійснюється збір, де закріплене авторське право.

За договором кожній стороні надається право пред’являти та підтримувати, від свого імені та/або від імені відповідного автора будь – які судові позови проти будь – яких фізичних чи юридичних осіб, будь – яких адміністративних чи інших органів, відповідальних за незаконне виконання даних творів, заключати мирові угоди, вирішувати будь – які спірні питання , передавати спори в арбітраж, звертатися до будь – яких судів, спеціальних або адміністративних трибуналів.

Міжнародний директор SGAE листом від 29.11.2005 на адресу ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” повідомив зацікавлених осіб, що за умовами договору про взаємне представництво інтересів (права на виконання) між SGAE та УААСП, дійсним з 01.01.1999, УААСП надається право на ліцензування всіх публічних виконань та публічних сповіщень всіх музичних композицій членів SGAE.

Відповідно до договору про взаємне представництво інтересів між SGAE та УААСП, УААСП надано право на управління, ліцензування, збір винагороди та захист прав на публічне виконання та публічне сповіщення твору „Brujeria” в рамках Пісенного Конкурсу Євро бачення – 2005, Київ (Україна).

Між „АЕРІ” та ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” ( далі УААСП) укладено договір на взаємне представництво інтересів, за умовами якого АЕРІ надає УААСП виключне право видавати на території, на якій останнє, необхідні дозволи на всі види публічного виконання нетеатральних музичних творів з текстом або без тексту, що охороняється згідно з національним законодавством, двосторонніми угодами та багатосторонніми міжнародними конвенціями в галузі авторського права (копірайт, інтелектуальна власність і т.п.) як тих, що діють нині, так і таких, що будуть прийняті та введені в дію під час чинності цього договору.

Право, про яке йдеться в попередньому абзаці, надається в тому обсязі, у якому право публічного виконання зазначених творів було або буде передано, або надане будь – яким способом, членами АЕРІ для управління їх майновими правами згідно зі Статутом товариства; у період дії цього договору, сукупність таких творів формує репертуар АЕРІ.

Виконавчий директор АЕРІ листом від 20.12.2005 повідомив до уваги зацікавлених осіб, що за умовами договору про взаємне представництво інтересів між „АЕРІ” та УААСП дійсним з 20.07.2001 УААСП надається право на ліцензування всіх публічних виконань та публічного сповіщення, включаючи ретрансляцію всіх музичних композицій членів „АЕРІ”.

Між „AKKA/LAA” та ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” (далі УААСП) укладено договір на взаємне представництво інтересів, за умовами якого AKKA/LAA” надає УААСП виключне право видавати на території останнього, дозволи на всі види публічного виконання музичних творів з текстом або без тексту, що охороняються згідно із національним законодавством, двосторонніми угодами та багатосторонніми міжнародними конвенціями в галузі авторського права (копірайт, інтелектуальна власність, і т.д.) як тих, що діють нині, так і таких, що будуть прийняті і введенні в дію під час чинності цього договору.

Виключне право, про яке йдеться в попередньому абзаці, надається в тому обсязі, в якому право публічного виконання творів які було або буде зазначено, під час дії цього договору, встановлене, передане або надане „AKKA/LAA” будь-яким чином його членам; сукупність таких творів формує „репертуар „AKKA/LAA”.

Виконуючий обов’язки виконавчого директора „AKKA/LAA” листом № 4/1-43 від 08.12.2005 повідомив до уваги зацікавлених осіб, що за умовами договору про взаємне представництво інтересів (права на виконання) між „AKKA/LAA” та УААСП, дійсним з дати 19.02.2002, УААСП надається право на ліцензування всіх публічних виконань та публічних сповіщень, включаючи ретрансляцію всіх музичних композицій членів „AKKA/LAA”.

Відповідно до ст. 426 ЦК України використання об’єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об’єкта права інтелектуальної власності. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об’єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором.

Майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до закону повністю або частково іншій особі (ч. 1 ст. 427 ЦК України).

Умови передання майнових прав інтелектуальної власності можуть бути визначені договором, який укладається відповідно до цього Кодексу та іншого закону (ч. 2 ст. 427 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1107 ЦК України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі таких договорів:

1) ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності;

2) ліцензійний договір;

3) договір про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності;

4) договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності;

5) інший договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1108 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності).

Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору (ч. 2 ст. 1108 ЦК України).

За згодою ліцензіара, наданою у письмовій формі, ліцензіат може видати письмове повноваження на використання об'єкта права інтелектуальної власності іншій особі (субліцензію) (ч. 4 ст. 1108 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України “Про авторське право і суміжні права” автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором.

Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України “Про авторське право і суміжні права” автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

Суб’єкти авторського права і суміжних прав , відповідно до ст. 45 Закону України „Про авторське право і суміжні права” можуть управляти своїми правами:

а) особисто;

б) через свого повіреного;

в) через організацію колективного управління.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України “Про авторське право і суміжні права” організації колективного управління діють на основі статутів , що затверджуються в установленому порядку і в межах повноважень, одержаних від суб’єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб’єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі ( ч. 3 ст. 48 Закону України “Про авторське право і суміжні права”).

Організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб’єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів ( ч. 4 ст. 48 Закону України “Про авторське право і суміжні права”

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України “Про авторське право і суміжні права” організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції:

а) погоджувати з особами, які використовують об'єкти авторського права і (або) суміжних прав, розмір винагороди під час укладання договору;

б) укладати договори про використання прав, переданих в управління. Умови цих договорів повинні відповідати положенням статей 31-33 цього Закону;

в) збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону;

г) вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів.

У п. 30 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України № 04-5/1107 від 10.06.2004 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних із захистом прав інтелектуальної власності” зазначено, що у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права чи суміжного права. Якщо в організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта відповідного права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень ( ст. 33 ГПК України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( ст. 34 ГПК України).

Колегія суддів дійшла висновку, що лист ПП “Українська Музика” від 01.12.2005, лист Міжнародного директора SGAE Хуан Карлос Ангарамо, лист від 20.12.2005 Виконавчого директора Джорджа Галанакіса та лист від 08.12.2005 виконуючого обов’язки Виконавчого директора AKKA/LAA , які надані ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” на підтвердження наявності майнових прав на музичні твори, не можуть бути належними та допустимими доказами передачі організаціями колективного управління в управління ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” майнових прав на твори “Разом нас багато – нас не подолати!” (“RAZOM NAS BAGATO”), “Brujeria”, “My number one” та “The war is not over”, оскільки вони не свідчать про передачу за укладеними договорами повноважень на колективне управління майновими правами на музичні твори від організацій колективного управління, в тому числі і іноземних, безпосередньо ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав”. Зокрема, в листах відсутня посилка на передачу майнових прав від однієї організації колективного управління майновими правами до іншої, час передачі, підписи повноважних осіб, які передають і приймають майнові права, відсутня посилка на конкретні твори, які передаються.

Крім того, як вбачається із вказаних листів, вони адресовані ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” з метою підтвердження передачі майнових прав на музичні твори підприємству, однак при цьому не зазначається коли ці права були передані і відсутня посилка на документ , за яким передавались права.

Враховуючи те, що ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” не доведено передачі йому на управління майновими правами на музичні твори “Brujeria”, “Разом нас багато – нас не подолати!” (“RAZOM NAS BAGATO”), “My number one” та “The war is not over”, то колегія суддів вважає, що рішення господарського суду м. Києва від 13.02.2007 у справі № 20/513 підлягає скасуванню, а в позові ДП “Українське агентство з авторських та суміжних прав” до Національної телекомпанії України необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105  Господарського процесуального кодексу  України,  суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 13.02.2007 у справі № 20/513 скасувати та прийняти нове рішення.

2. У позові відмовити повністю.

3. Справу № 20/513 повернути господарському суду м. Києва.

4. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя

Судді