СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.01.07                                                                                 Справа № 9/896ад

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Селбі», м. Луганськ

до Державної податкової інспекції у м. Красний Луч Луганської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача –Управління державного казначейства у м. Красний Луч

про стягнення 9997 грн. 80 коп.

в присутності представників:

від позивача - Старицький В.В. - адвокат, дов. № 94     від 19.12.06,

від відповідача - Мєлков О.С. - ст.держ.подат.інспектор, дов. № 1097/10-15 від 13.02.06,  Дашевський А.П. - ст.держ.подат.інспектор, дов. № 9897/10-25 від 06.11.06.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про повернення з державного бюджету на користь ТОВ "Селбі" надмірно сплачену суму ПДВ по спотовому біржовому контракту № 020605/02 від 02.06.2005.та додатку №1 від 14.07.2005. у розмірі 9997грн.80коп.

Відповідач, ДПІ у м. Красний Луч, проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до угоди від 27.05.05р., укладеної між відповідачем та позивачем, на реалізацію позивачу було передане майно (комплект демонтованих металевих труб) за загальною вартістю 68400,0 грн. без ПДВ враховуючи акт оцінки. Відповідач посилається на постанову КМУ № 1340 від 25.08.98р. Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним (далі –Порядок 1340), ст. 185 ГК України, ст. 215, ч. 2 ст. 632, 636 ЦК України.

Третя особа, управління Державного казначейства у м. Красний Луч, у відзиві на позов від 18.12.06р. № 530 вказує, що вона не є юридичною особою згідно з наказом Головного управління Державного казначейства України у Луганській області від 30.11.06р. № 23.

В обгрунтування позову позивач виклав таке.

Згідно договору від 27.05.05р. про реалізацію безхазяйного майна, укладеного між відповідачем та позивачем ТОВ «Селбі»було передано майно - комплект демонтованих металевих труб. Відповідно до звіту про оцінку майна від 06.04.05р. вартість майна складає 68400 грн., у т.ч. ПДВ –12312 грн.

Зазначене майно було реалізоване через Луганську агропромислову товарну біржу (ЛАТБ) за спотовим біржовим контрактом від 02.06.05р. та додатку № 1 до нього від 14.07.05р.

При реалізації майна покупцю було надано податкову накладну № 52 від 09.06.05р., в якій вказано як вартість товару (58710 грн.), так і сума ПДВ (11742 грн.). З урахуванням суми винагороди (15% від суми оцінки товару –10260 грн.) до бюджету повинна бути зарахована сума у розмірі 58140,0 грн.

ЛАТБ помилково платіжним дорученням № 544 від 09.06.05р. перерахувала всю суму у розмірі 58140 грн. на рахунок УДК у м. Красний Луч, однак на звернення до відповідача про перерахування суми ПДВ у розмірі 9997,8 грн., ДПІ у м. Красний Луч відмовила позивачу, тому останній вимушений був самостійно додатково сплатити ПДВ у розмірі 9997,8 грн. в Державний бюджет, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за червень 2005 року.

Позивач вважає, що кошти ПДВ, перераховані до держбюджету м. Красний Луч є надмірно сплаченими, тому й звернувся з цим позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає наступне.

На підставі угоди від 27.05.05р. між ДПІ у м. Красний луч та ТОВ «Селбі»позивачу було передане на реалізацію майно - комплект демонтованих металевих труб у кількості 116 одиниць. Згідно з актом опису, оцінки та передачі № 1 від 27.05.05р. загальна вартість переданого майна складає 68400,0 грн., сума винагороди торгівельної організації –15% або 10260,0 грн.

Сума, яка підлягає перерахуванню до бюджету –58140,0 грн., у т.ч. ПДВ –0 грн., акцизний збір –0 грн., надходження від реалізованого майна –58140,0 грн.

Оцінка та передача до реалізації майна була проведена відповідно до вимог Порядку 1340. Згідно з цим Порядком стартова ціна не повинна бути нижчою, ніж ціна, яка зазначена в акті опису, оцінки та передачі майна. Вказаний акт від 27.05.05р. був підписаний членами відповідної комісії, у т.ч. експертом фірми ТОВ «Сінекс»та директором ТОВ «Селбі»без будь-яких зауважень.

Факт підготовки майна до реалізації та подальшої реалізації майна за ціною 68400,0 грн. без ПДВ підтверджується наступними доказами:

·          спотовою заявкою на продаж від брокерської контори № 01 ТОВ «Селбі»до ЛАТБ,

·          реєстром заявок на торгах ЛАТБ від 31.05.05р.,

·          рекламно-інформаційним виданням ЛАТБ «Біржова неділя»від 01.06.05р.,

·          об’явою ЛАТБ для ТВ ІРТА № 265 від 31.05.05р.,

·          протоколом ведення біржової сесії ЛАТБ від 02.06.05р. про перелік реалізованих товарних позицій.

Відповідно до спотового біржового контракту від 02.06.05р. брокер-продавець, брокерська контора № 1 ТОВ «Селбі», реалізував брокеру-покупцю, брокерській конторі № 25 ТОВ «Корта», демонтовані металеві труби за ціною 68400,0 грн. Сума угоди складає 68400,0 грн. Контракт підписано ТОВ «Селбі»та ТОВ «Корта»без зауважень та уповноваженою особою ЛАТБ після його виконання 09.06.05р., на цю дату були завершені розрахунки за контрактом і за контрактом № 020605/02 ЛАТБ перерахувала до бюджету 58140,0 грн. за реалізоване безхазяйне майно, що підтверджується випискою по рахунку ВДК м. Красний Луч.

Таким чином прийняте позивачем від відповідача майно було виставлено на біржові торги та реалізоване на ЛАТБ за ціною 68400,0 грн. без ПДВ.

У подальшому, після завершення операції, 14.07.05р. позивач підписав з покупцем майна, гр. Чешко А.В., додаток № 1 до спірного контракту, в якому було зазначено, що він є невід’ємною частиною спотового біржового контракту від 02.06.05р. Цим додатком були внесені зміни до п. 2 спірного контракту щодо ціни та суми біржової угоди на комплект демонтованих металевих труб з 68400,0 грн. на 58710,0 грн.

Суд погоджується з доводами відповідача, що укладання додатку не було погоджено з податковим органом, а укладання його після виконання спірного контракту та закриття розрахунків за ним було безпідставним. Тим більше, що зміна (зниження) ціни та суми біржової угоди порушує п. 9 Порядку 1340 та п. 3.3.3 договору між відповідачем та позивачем від 27.05.05р., в якому зазначено, що при виконанні угоди виконавець (позивач) зобов’язаний здійснювати реалізацію майна відповідно до вимог Порядку 1340 за цінами, не нижчими від визначених в акті опису, оцінки та передачі на реалізацію майна, що перейшло у власність держави.

Крім того, за своїм змістом додаток № 1 фактично є додатковою угодою до спірного контракту від 02.06.05р., оскільки змінює істотні умови контракту (вартість контракту) вже після його виконання сторонами. Укладання цього документу не відповідає ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», за якою біржовою операцією визнається угода, яка, у т.ч.:

·          укладена членами біржі,

·          подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 185 ГК України до укладання господарських договорів на біржах… застосовуються загальні правила укладання договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж…

Відповідно до ч. 2 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Додаток № 1 від 14.07.05р. до біржового контракту  укладено не сторонами біржового контракту, не членами ЛАТБ, не зареєстрований ЛАТБ, ціну контракту змінено після його виконання, зміни внесені без врахування третьої особи –ДПІ у м. Красний Луч, на користь якої він укладався.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонам) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Враховуючи наведене, додаток № 1 від 14.07.05р. до спотового біржового контракту є нікчемним правочином.

Відповідно до пп. 5.1.16 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість»звільняються від оподаткування операції у т.ч. з передачі конфіскованого майна…, визнаного безхазяйним, у власність держави або у розпорядження державних органів або організацій, уповноважених здійснювати їх збереження або поставку згідно із законодавством. Поставка таких товарів при наступних операціях оподатковується на загальних підставах.

Таким чином, відповідач правомірно передав на реалізацію позивачу безхазяйне майно без ПДВ відповідно до Порядку 1340.

Суд вважає, що переплата ПДВ при реалізації майна, яке було передане позивачу згідно з актом опису, оцінки та передачі № 1 від 27.05.05р. була відсутня та підстав для повернення 9997,8 грн. із державного бюджету немає.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 09.01.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                              А.Г.Ворожцов