ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  09/776а

"20" квітня 2007 р.,  12 год.  50 хв.                                               м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.                                                   при секретарі –Сиволовській О.І. , за участю представників сторін: позивача –Федоренка В.М., відповідача –Кабаннік М.В. головний спеціаліст-юрисконсульт за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Черкаського обласного радіотелевізійного передавального центру до управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси  про  стягнення 77495,61 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов про стягнення з відповідача 77495,61 грн. помилково перерахованих на підставі розрахунків відповідача коштів відшкодування витрат на доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позовні вимоги мотивовані наступним:

-          відповідачем направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»- «з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які підприємством помилково оплачувалися;

-          така ситуація склалася внаслідок неправильного застосування ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»щодо відшкодування витрат працівникам, які набули стажу, що дає право на вихід на пенсію на пільгових умовах до моменту набрання чинності вказаним законом;

-          відповідно до направлених відповідачем повідомлень про фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»- «з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач перерахував платіжними дорученнями 77 495,61 грн. за громадян Кучму В.Д., Шульгу М.І., Бельніцького П.І., Бондаренка А.С., Барабаш Я.Г., Шевченка І.П., Колодія П.Г., Негрішного М.Г., Маркелова С.П., Распутного В.Г., Соболевського В.В., Соколова М.І., Соколову К.Т., Слободяник В.В., Журавльова В.О., Ракул В.М., Кривицького М.І.;

-          між тим працівники, за які здійснювалися позивачем платежі, право на пенсію за віком на пільгових умовах отримали до набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення», тобто до 01.01.1992 року;

-          відшкодування підприємством витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ст.100 Закону чинним законодавством України не передбачено;

-          аналогічні положення містить Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що відшкодування пенсійного фонду за рахунок підприємств підлягають фактичні витрати на виплату і доставку лише тих пенсій, які призначені відповідно до п.п. «б»- «з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

-          позивач звернувся з претензією до відповідача про повернення безпідставно перерахованих сум, яка залишена без задоволення, тому відповідно до ст.1212 ЦК відповідач зобов’язаний повернути позивачу помилково перераховану суму вказаних коштів.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву, позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що в ПФУ Соснівського району м. Черкаси на обліку знаходиться лише чотири пенсіонери: Маркелов С.П., Распутний В.Г., Гармаш Г.М., Шевченко І.П. Відповідач згідно з вимогами Закону та Інструкції «Про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1»(далі скорочено Інструкція №21-1) направляв розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, не тільки свої, а й ті, які направлялись УПФУ в Обухівському районі Київської області, в Крюківському районі Чернігівської області, в Кам’янському районі Черкаської області, Шполянському районі Черкаської області, в м. Кіровоград, оскільки позивач зареєстрований як юридична особа в управлінні ПФУ в Соснівському районі. Позивач не надав уточнюючі довідки про характер роботи та умови праці, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення із призначенням права на одержання пенсії на пільгових умовах за списком №2, затверджених Постановою КМУ від 11.03.1994 року №162. Тому у відповідача не було правових підстав не направляти розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Позовна заява подана відповідно до норм ГПК України, справа порушена як господарська. В процесі вирішення спору встановлено, що даний спір є спором у сфері публічно –правових відносин, тому справа розглянута відповідно до норм КАС України, як адміністративна.

В судовому засіданні:

- представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, при цьому послався на практику Вищого господарського суду України в аналогічному спорі за участю тих же сторін;

- представник відповідача дотримувалась доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, просила суд зобов’язати позивача надати уточнюючі довідки, що дасть підстави для неподання розрахунків про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається і не заперечується відповідачем, що позивач платіжними дорученнями №№ 961, 1168, 1471, 1520, 1708, 1834, 2003, 107, 252, 477, 585, 746, 893, 1034, 1181, 1306, 1401, 1524, 1679, сплатив відповідачу згідно направлених ним розрахунків 77 495,61 грн. відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій громадянам Кучмі В.Д., Шульзі М.І., Бельніцькому П.І., Бондаренку А.С., Барабашу Я.Г., Шевченку І.П., Колодію П.Г., Негрішному М.Г., Маркелову С.П., Распутному В.Г., Соболевському В.В., Соколову М.І., Соколовій К.Т., Слободянику В.В., Журавльову В.О., Ракул В.М., Кривицькому М.І., які отримали право на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення»(01.01.1992 р.).

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1778-12, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах передбачених цим Законом призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Вище названі громадяни отримали право на пенсію за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року. Отже пенсія їм буде призначатися відповідно до вимог раніше діючого законодавства, але у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування»від 26.06.1997 року підприємство повинно відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»- «з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Але у зв’язку з тим, що громадянам пенсія призначалася відповідно до ст.100 Закону, що діяв раніше, а не ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то норми  ст.4 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування»на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, доводи позивача про помилкове перерахування ним коштів на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах вищенаведеним громадянам, відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.13 ст.20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків до солідарної системи повертаються страхувальникам або за їх згодою зараховуються в рахунок майбутніх платежів страхових внесків у порядку і в строки, визначені правлінням Пенсійного фонду.

З огляду на викладене,  кошти в сумі 77 495,61 грн. підлягають поверненню позивачу згідно ч.13 ст.20  Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, як помилково сплачені, а не відповідно до ст.1212 ЦК України, як вказує позивач. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню, але з інших правових підстав.

Відповідно до ст. 94 та Прикінцевих і перехідних положень КАС України з державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, але в розмірі визначеного КАС України судового збору,  тобто 774,95 грн. Витрати позивача на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відшкодуванню не підлягають, оскільки сплачені помилково.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі міста Черкаси,  м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195, ідентифікаційний код 21367650 на користь Черкаського обласного радіотелевізійного передавального центру, м. Черкаси, вул. Пальохи, 2 ідентифікаційний код,  01190059 - 77 495,61 грн.

Стягнути з Державного бюджету України через державну податкову інспекцію у місті Черкаси, на користь Черкаського обласного радіотелевізійного передавального центру,                          м. Черкаси, вул. Пальохи, 2,  ідентифікаційний код 01190059  -  774,95 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                          Н.М.Курченко