ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

20.06.2007
Справа №2-13/5228-2007А

за позовом Санаторія "Юність" МОЗ України, смт Сімеїз, м. Ялта

доФонду майна АРК, м. Сімферополь

з участю третьої особи ТОВ "Дімекс", Івано-Франківська обл.

про відміну наказу

Суддя А.І. Жукова

представники:

Від позивача – Яшина Л.О. – представник, дов. від 04.06.2007 року.

Від відповідача – Аметов С.Д. – гол. спец. відділу, дов. від 25.12.2006 року.

Від третьої особи – не з’явився

Суть спору: позивач – Санаторій "Юність" МОЗ України звернувся до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Фонду майна АР Крим та просить суд визнати протиправним та відмінити наказ Фонду майна АР Крим № 47 від 31.01.2007 року «Про прийняття рішення по приватизації об’єкта державної власності у складі: кліматопавільйону, прохідної, госпблоку, підпірних стін, каменевої лестниці, будівлі хлорної, якій знаходиться на балансі санаторія «Юність», переданого у користування по договору оренди ТОВ «Дімекс».

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідач проти позовних вимог заперечує.

Представник третьої особи у судове засідання не з’явився, причини неприбуття суду не відомі.

Відповідно до ст. 3 Кодексу Адміністративного судочинства України, справа    адміністративної    юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція адміністративних судів, до якої віднесені спори фізичних чи юридичних осію із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з між   суб'єктами  владних  повноважень  з  приводу реалізації їхньої компетенції у сфері  управління,  у  тому  числі делегованих  повноважень,  а також спори,  які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів спори  за  зверненням  суб'єкта  владних   повноважень   у випадках, встановлених законом; спори  щодо правовідносин,  пов'язаних з виборчим процесом  чи процесом референдуму.

Згідно до п. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція   адміністративних  судів  поширюється  на  всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом, встановлено, що спірні правовідносини виникли в зв’язку з правом позивача на  об’єкту державної власності.

Справою адміністративної   юрисдикції   може   бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один  суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів,  а ці  суб'єкти  відповідно  зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку,  якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює  вказані  владні  управлінські функції щодо іншого суб'єкта,  який є учасником спору,  такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак  справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно,   не   повинен вирішуватись адміністративним судом.

Так, відповідачем у даній позовній заяві дійсно зазначений суб’єкт владних повноважень, але даний спір не має публічно-правового характеру, оскільки пов'язаний безпосередньо з правом позивача на   об’єкт державної власності.

Тобто, між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає її розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну позицію, щодо неможливості розгляду спорів, про право, в порядку адміністративного судочинства, виклав Верховний суд України в Постанові від 27 березня 2007 року по справі № 21-1074-06 про скасування рішення Київської міської ради.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157  Кодексу адміністративного судочинства України суддя закриває провадження у справі, якщо: справу не належить розглядати в  порядку  адміністративного судочинства.

З обліком викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165, п. 4 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня отримання особою копії ухвали.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, ухвала вступає в закону силу через 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.