ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"12" червня 2007 р.
Справа №  9/144

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б.,розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 9/144

за позовом: Регіонального відділення  Фонду Державного майна України по Кіровоградській області, 25009, м. Кіровоград, вул. Глінки, 2,

до відповідача: Свято-успенського жіночого монастиря Кіровоградської єпархії Української православної православної церкви Київського патріархату, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ясинуватка,

про стягнення 44713 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача -  участі не брав;

від відповідача - участі не брав;

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області подано  позов до  Свято-успенського жіночого монастиря Кіровоградської єпархії Української православної церкви Київського патріархату  про   стягнення збитків в розмірі 44713 грн. 00 коп. на підставі   ст. 29 Закону України  "Про приватизацію державного майна" та ст.ст.1166, 1192 ЦК України.

Відповідач про розгляд даної справи повідомлений належним чином, проте участі у справі не брав, будь-яких погоджень  чи заперечень щодо позовних вимог не надав.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника   позивача, який брав участь в судовому засіданні  16.05.2007 р.,   господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.2000 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області  та  Свято-успенським жіночим монастирем Кіровоградської єпархії Української православної церкви Київського патріархату було укладено договір №218/35  купівлі - продажу  будинку культури,  розташованого за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ясинуватка.

24.03.2000 р. між цими ж  сторонами було укладено договір №217/35  купівлі - продажу  дитячого садка,  розташованого за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Ясинуватка.

Рішеннями господарського суду Кіровоградської області  від 05.10.2007 р. у справах №9/144 та №9/143  вищезазначені договори розірвано з підстав невиконання відповідачем договірних зобов'язань  та зобов'язано останнього  повернути будинок культури та дитячий садок  у державну власність - регіональному відділенню Фонду державного майна України по Кіровоградській області.

Суб'єктом оціночної діяльності  Оболенцевим А.І. на замовлення позивача  визначено ринкову вартість  вищезазначеного  майна з метою повернення його  у державну власність.

Згідно висновків про вартість  нерухомого майна (а.с.7, 8)  ринкова вартість будинку культури без ПДВ складає 23456 грн., дитячого садка - 21257 грн.

На підставі вищезазначених висновків 01.03.2007 р. комісією по  поверненню об'єктів приватизації у державну власність було прийняте рішення (протокол №22 засідання комісії по поверненню об'єктів приватизації у державну власність), яким встановлено розмір  збитків: по дитячому садку - 21257 грн., по будинку культури -  23456 грн.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до господарського суду  з  позовом про стягнення  завданих збитків в загальній сумі 44713 грн. 00 коп.  з відповідача на підставі ст. 29 Закону України  "Про приватизацію державного майна" та ст.ст.1166, 1192 ЦК України.

З"ясовуючи правові підстави  покладення на відповідача  майнової відповідальності у вигляді стягнення  заподіяних збитків, господарський суд враховує, що статтями 1166 та 1192 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач,   передбачено   зобов'язання, що виникає внаслідок заподіяння шкоди. Тобто даними статтями передбачено стягнення з  винної особи позадоговірної шкоди.

Проте до спірних правовідносин дані статті не можуть бути  застосовані господарським судом, оскільки правовідносини сторін, щодо відшкодування    збитків відповідачем,  виникли у зв'язку     невиконанням останнім   зобов'язань за договорами  купівлі-продажу від 17.03.2000 р.  №218/35  та від 24.03.2000 р. між  №217/35.

Господарський суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України особа,  якій завдано збитків  у  результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За  умовами  ч.2  цієї статті  збитками є:

1) втрати,  яких  особа  зазнала  у  зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи,  які  особа  могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з  ч.1 ст. 611 ЦК України у  разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності  її  вини  (умислу  або  необережності),  якщо  інше  не встановлено договором або законом, в силу ч.1 ст.614 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.1, 2  ст.623 ЦК України боржник,   який  порушив  зобов'язання,  має  відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.  Розмір   збитків,   завданих   порушенням    зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно абз. 1 ч. 6 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна" збитки,    заподіяні    порушенням    законодавства    про приватизацію,  а  також  витрати  щодо   забезпечення   збереження об'єктів   приватизації  на  період  до  моменту  передачі  майна, підлягають  відшкодуванню  за  позовами  заінтересованих  осіб   у порядку, передбаченому законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України   від 18 січня 2001 р. N 32 (з послідуючими змінами і доповненнями) затверджено Порядок    повернення у державну власність об'єктів приватизації  у разі розірвання або визнання недійсними            договорів купівлі-продажу таких об'єктів.

Пунктом   8 цього  Порядку  встановлено, що з   метою виявлення збитків, що могли бути завдані об'єкту приватизації   під   час   володіння   ним   покупцем,  результати інвентаризації та оцінки об'єкта приватизації,  отримані згідно  з пунктами   6   і   7  цього  Порядку,  звіряються  з  відповідними результатами,  отриманими  на  день   відчуження   цього   об'єкта державним органом приватизації.

За умовами п.9 Порядку у разі виявлення збитків, завданих об'єкту приватизації за час  володіння  ним  покупцем,  їх  розмір  обчислюється  згідно з Порядком визначення  розміру  збитків  від  розкрадання,  нестачі, знищення    (псування)    матеріальних   цінностей,   затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р.  N116,   та  в  десятиденний  термін  доводиться  до відома колишнього власника.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що при  визначенні розміру збитків, завданих   за час володіння   відповідачем  будинком культури та дитячим садком, регіональне відділення  Фонду Державного майна України по Кіровоградській області, діяло  відповідно до  вимог вищезазначених Порядків.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ринкова вартість  об'єктів приватизації (будинку культури та дитячого садка) на момент їх відчуження була набагато більшою від ринкової вартості цього майна  на момент повернення його у державну власність.

Тобто,   позивач не  довів  та не підтвердив належними доказами, як того вимагає ст. 33 ГПК України, наявність  заподіяних збитків  відповідачем.

Необхідною умовою  для покладення на  відповідача  відповідальності у вигляді стягнення  заподіяних збитків є наявність    таких обов'язкових елементів цивільного правопорушення, як:  наявність збитків,  вини відповідача, протиправності дій останнього  та причинного зв'язку між  неправомірними діями особи,  якою заподіяно збитки,  і самими  збитками.

Відсутність хоча б одного з елементів цивільного правопорушення є підставою для  відмови в задоволенні позову.

Оскільки позивачем не  доведено належними доказами того, що відповідачем  за час володіння  будинком культури та дитячим садком завдано   державі збитків в сумі  44713 грн. 00 коп.,  у господарського суду відсутні підстави для задоволення   позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 75 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського  суду  набирає  законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його прийняття до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя