СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2007 р.
Справа  № 14/156

Суддя  МАРАЧ  В.В.

За позовом :                   Товариство з обмеженою
відповідальністю “Гастроном 78”

до відповідача 1:  учасник товариства ОСОБА_1

до відповідача 2:  учасник товариства ОСОБА_2

про                    визнання
недійсними загальних зборів товариства та скасування   прийнятих рішень

Представники:

від
позивача :         Хоменко І.В., Гемберг
О.М.

від відповідача 1:    Бакун А.Ю., Веремчук В.І., Кітовський В.А.

від відповідача 2:    ОСОБА_2

Стаття  22 ГПК України роз'яснена.

В С Т А Н О В И В:  Товариство з обмеженою відповідальністю
-торгове підприємство “Гастроном -78” звернулося в господарський суд з позовом,
в якому просить визнати дії  відповідачів
- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо скликання загальних зборів учасників ТзОВ -ТП
“Гастроном -78” незаконними, визнати незаконними та скасувати в повному обсязі
рішення загальних зборів учасників ТзОВ -ТП “Гастроном -78” від 17 жовтня 2006
року, а також стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -суму судових витрат
згідно поданих підтверджуючих документів.

При цьому посилається на те, що
скликання та проведення загальних зборів учасників ТзОВ -ТП “Гастроном -78”
17.10.2007 року відбулося з порушенням законодавства України та Статуту
товариства.

Позивач стверджує, що провівши
збори відповідачі порушили права інших учасників в управлінні товариством.

Відповідачі та їх представники
проти вимог позивача заперечили.

Розглянувши документи і матеріали,
які надані учасниками процесу, та зібрані судом, давши оцінку доказам, які
мають значення для справи господарський суд прийшов до висновку, що провадження
у справі підлягає припиненню.

При цьому суд керувався наступним.

Згідно зі статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України підприємства, організації, інші юридичні особи
(у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі -підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду  згідно
з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених
або оспорюваних прав  і охоронюваних
інтересів, також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Статтею 12 цього Кодексу
встановлено, що господарським судам підвідомчі:

1)          справи у судах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, в тому числі
щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного
житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду
України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно
до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших
органів;

2)          справи про банкрутство;

3)          справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх компетенції;

4)          Справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Відповідно до наведених норм
законодавства господарські суди розглядають на загальних підставах справи у
спорах про визнання недійсними актів, прийнятих (виданих) іншими, крім
державних органами, зокрема актів органів господарських товариств, які
відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер.
Відповідачем у спорі про визнання недійсним рішень загальних зборів учасників
товариства має бути саме товариство, а не загальні збори (як орган управління)
і не учасники товариства (як учасники загальних зборів). Спір має розглядатися
господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Правом на звернення до суду з
позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів та інших органів
товариства наділені, насамперед учасники товариства, а також інші особи, права
та оспорювані законом інтереси яких порушуються такими рішеннями, зокрема
державні органи в межах їх компетенції.

Частиною 5 статті 98 Цивільного
кодексу України, що набув чинності з 01.01.2004 року теж передбачено, що
рішення загальних зборів товариства може бути оскаржене учасником товариства до
суду.

Про вищенаведене також відмічається
у листі Верховного суду України від 01.01.2004 року “Узагальнення судової
практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України “Про
господарські товариства” у частині регулювання діяльності акціонерних
товариств” із висновками, викладеними в якому, погодилася Президія Верховного
суду України в постанові від 08.03.2004 року №15.

Господарський суд приймає до уваги
вказаний лист як аналогію в зв'язку з тим, що акціонерні товариства, мова про
які йдеться у листі, і товариства з обмеженою відповідальністю, збори учасників
якого оскаржуються в даній справі, є видом господарських товариств і Вищим
органом у яких є загальні збори.

З огляду на наведене самому
товариству не надано право оскаржувати рішення Вищого органу товариства та
виступати позивачем у таких спорах.

Крім того директор ТзОВ - ТП
"Гастроном -78", ОСОБА_2, яка обрана таким загальними зборами
учасників товариства 19.03.2007 року, подала від імені  ТзОВ - ТП "Гастроном -78" заяву про
відмову від позову, що також є підставою для припинення провадження у справі.

За таких обставин провадження у
справі підлягає припиненню на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Клопотання подані сторонами по
справі та третіми особами не можуть бути задоволені, так як спір не вирішується
по суті в зв'язку з припиненням провадження у справі. Крім того, відповідно до
статті 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору можуть вступити у справу в разі, якщо рішення з господарського
суду може вплинути на їх права та обов'язки щодо однієї із сторін. Однак, як
відмічено вище, спір по суті не вирішується, а відтак не виноситься рішення зі
спору, яке може вплинути на права та обов'язки третіх осіб.

На основі вищенаведеного, керуючись
п.1, п.4  ст. 80   Господарського процесуального кодексу України,
суд  -

У Х В А Л И В:

Припинити провадження у справі.

Суддя
Марач В.В.

ухвала
підписана      "  03
"  травня  2007 р.