ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14.02.2007р.
м.Київ
№ 47/323-А

09:55

За позовом             Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"

До                           Державна податкова інспекція у Солом"янському  районі м. Києва

Предмет
адміністративного
позову
визнання недійсним акту перевірки та рішення

Суддя

Представники:

Від позивача        Хайлов А.М. –ю/к.;

Від відповідача   Столяров В.М. –інспектор.;

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 14.02.2007 о 09 год. 55 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 19.02.2007 року, про що повідомлено присутнім сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України. З технічних причин складання повного тексту постанови відкладено до 02.03.2007 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва про визнання частково недійсним акту про результати виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства №2658-0591/22-113/26386936 від 09.03.2006 року та визнання повністю недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07.06.2006 року №/2.

21.11.2006 року ухвалою Господарського суду міста Києва було відкрито провадження у справі №47/323-А і призначено попереднє судове засідання на 13.12.2006 року.

У ході попереднього судового засідання 13.12.2006 року суд на підставі аналізу пояснень представника позивача та відповідача-2 по суті спору та наявних у справі матеріалів дійшов висновку про необхідність отримання від сторін на підставі статті 114 КАС України пояснень щодо певних обставин справи, у зв’язку з чим, судом винесено ухвалу від 13.12.2006 року, якою було запропоновано сторонам: 1) надати суду в судове засідання 25.12.2006 року письмові пояснення стосовно трактування останніми термінів “анульована довіреність на одержання цінностей”,  “не використана довіреність на одержання цінностей” та “зіпсована довіреність на одержання цінностей”, з посиланням на норми відповідного законодавства України, які встановлюють  поняття зазначених термінів; 2) позивачу: надати суду в судове засідання 25.12.2006 року письмові пояснення та належні докази в підтвердження чи заперечення факту видання довіреностей перелічених у спірному акті відповідача для здійснення господарських операцій по отриманню ТМЦ; 3) відповідачу: надати суду в судове засідання 25.12.2006 року письмові пояснення з посиланням на норми відповідного законодавства України, які встановлюють, що за наявності обставин видачі довіреностей на одержання ТМЦ, але не здійснення по останнім господарських операцій по отриманню ТМЦ в 10-ти денний строк, - довіреності на одержання ТМЦ вважаються “зіпсованими”; 4) відповідачу: надати суду в судове засідання 25.12.2006 року належним чином засвідчену копію акту про результати виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства №2658-0591/22-113/26386936 від 09.03.2006 року, через відсутність у матеріалах позову сторінок 21-22 останнього.

Однак, сторони вимог ухвали від 13.12.2006 року –не виконали, вище перелічених документів та письмових пояснень суду у ході судового засідання 25.12.2006 року –не надали.

Беручи до уваги наведене у судовому засіданні 25.12.2006 на підставі аналізу пояснень представника позивача та відповідача по суті спору та наявних у справі матеріалів суд дійшов висновку про необхідність отримання від сторін додаткових доказів, з чим також погодилися представники позивача та відповідача, які подали суду узгоджене письмове клопотання від 25.12.2006 про зупинення провадження у справі до отримання судом відповіді на судовий запит та письмових пояснень згідно ухвали господарського суду міста Києва.

Зважаючи на те, що визначений судом термін зупинення провадження у справі збіг 31.01.2007 року розгляд справи було поновлено на стадії підготовчого провадження.

У ході попереднього судового засідання повноважний представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а повноважний представник відповідача позовні вимоги заперечував повністю.

На виконання статті 111 Кодексу адміністративного судочинства України судом було з’ясовано у сторін чи не відмовляється позивач від адміністративного позову та чи не визнає відповідач адміністративного позову, в тому числі було роз'яснено можливості щодо примирення сторін. Однак, повноважні представники сторін заперечили наявність можливості щодо примирення сторін у даній адміністративній справі та відповідно позивач від адміністративного позову у ході попереднього судового засідання не відмовився, а відповідач адміністративного позову не визнав.

Також, суд уточнив позовні вимоги позивача та заперечення відповідача проти адміністративного позову, з’ясував питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, визначив факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються сторонами, а які належить доказувати, з’ясувавши, одночасно, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення, та встановив строки для їх надання.

Відповідно до ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками підготовчого провадження суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; зупинення провадження у справі; закриття провадження у справі; закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

В ухвалі про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду зазначається, які підготовчі дії проведені, і встановлюються дата, час та місце розгляду справи.

Якщо під час попереднього судового засідання, на яке прибули всі особи, які беруть участь у справі, вирішені необхідні для її розгляду питання, то за письмовою згодою цих осіб  судовий розгляд може бути розпочатий у той же день.

Якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов, суд може  прийняти постанову про задоволення адміністративного позову.

Копії судового рішення за наслідками підготовчого провадження надсилаються особам, які беруть участь у справі, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Суд, 31.01.2007 року, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши всі надані докази та окресливши коло необхідних для розгляду справи документів, що повинні бути подані сторонами, прийшов до висновку про закінчення підготовчого провадження у справі та призначення її до судового розгляду на 14.02.2007 року.

У ході судового розгляду справи №47/323-А 14.02.2007 року повноважний представник позивача підтримав позов у повному обсязі, мотивуючи позовні вимоги тим, що контролюючі органи помилково встановили в оспорюваному акті про результати виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства №2658-0591/22-113/26386936 від 09.03.2006 року, що довіреності на отримання цінностей у кількості 23 одиниці видані Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»є зіпсованими, зважаючи, що у Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»протягом перевіряюмого періоду (01.10.2003 року по 30.09.2005 року) не зафіксовано фактів розкрадання, нестачі, знищення (псування) щодо згаданих довіреностей, а повноважний представник відповідача у ході судового засідання 14.02.2007 року проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, вказуючи, що у всіх без винятку довіреностях на отримання цінностей наявні недоліки в частині відсутності одиниць виміру товару, що передається, номерів рахунків підприємства платника, номерів та дат нарядів на підставі яких передаються цінності від одного господарюючого суб’єкта іншому тощо, через що підприємством позивача було порушено п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 "Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей" із змінами та доповненнями, внаслідок чого відповідач повинен сплатити за зіпсовані бланки довіреностей до Державного бюджету України за платежем шкода заподіяна підприємству суму штрафних (фінансових санкцій) у розмірі –161,00 грн.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши  пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №112351, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність назви підприємства платника, його адреси, номеру та дати наряду (чи іншого документу), на підставі якого мали передаватись цінності позивачу, в тому числі були встановлені виправлення, зокрема, у році видачі документу (“1996 р.”), що засвідчує особу, яку уповноважено від імені підприємства на одержання цінностей, які не підтверджені підписами тих же осіб, які підписали довіреність, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

10.02.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №112358, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру коду за УКУД, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

11.02.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №112361, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру і дати наряду (чи іншого документу), на підставі якого мали передаватись цінності позивачу та номеру рахунку з обслуговуючого банку підприємства платника (Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»), що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

04.03.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №112389, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру рахунку з обслуговуючого банку підприємства платника (Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»), що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

25.05.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №040817, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність одиниці виміру товару та кількості останнього прописом, що мав передаватись Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк», що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

09.06.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №040842, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність одиниці виміру товару та кількості останнього прописом, що мав передаватись Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк», що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

10.06.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №040844, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру коду за УКУД, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

18.06.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №040855, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру коду за УКУД, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

16.07.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №040886, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність одиниці виміру товару та кількості останнього прописом, що мав передаватись Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк», що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

11.11.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041028, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру рахунку з обслуговуючого банку підприємства платника (Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»), що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

19.11.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041043, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру коду за УКУД, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

25.11.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041046, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність одиниці виміру товару та кількості останнього прописом, що мав передаватись Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк», що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

25.11.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041048, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність одиниці виміру товару та кількості останнього прописом, що мав передаватись Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк», що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

29.11.2004 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041053, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру коду за УКУД, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

31.01.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041115, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру рахунку з обслуговуючого банку підприємства платника (Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»), що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

22.02.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041123, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру коду за УКУД, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

10.03.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041243, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність запису до якого числа дійсна дана довіреність (“Довіреність дійсна до_200_р.”), що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

11.03.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041135, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність одиниці виміру товару та кількості останнього прописом, що мав передаватись Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»і номеру рахунку з обслуговуючого банку підприємства платника (Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»), що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

14.03.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041224, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність запису до якого числа дійсна дана довіреність (“Довіреність дійсна до_200_р.”), що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

21.03.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041149, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру і дати наряду (чи іншого документу), на підставі якого мали передаватись цінності позивачу і номеру рахунку з обслуговуючого банку підприємства платника (Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»), що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

05.04.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041213, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру коду за УКУД, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

17.06.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041181, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність номеру коду за УКУД, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

14.07.2005 року позивачем (Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк») було видано довіреність на отримання цінностей за №041258, яка згідно журналу реєстрації довіреностей позивача була анульована останнім на виконання п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (судом внаслідок дослідження належним чином засвідченої копії зазначеного журналу реєстрації довіреностей Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»встановлено, що позивачем у наведеному журналі не зроблено відповідної відмітки про дату повернення довіреності) та відповідно до вимог цього ж п. 10 згаданої інструкції позивачем було погашено названу довіреність у верхньому куті останньої посередині тексту надписом "невикористана", в якій, судом, внаслідок дослідження останньої як письмового доказу по справі, встановлено відсутність одиниці виміру товару та кількості останнього прописом, що мав передаватись Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк», в тому числі були встановлені виправлення, зокрема, у назві валюти (“гривні”), яка була погоджена сторонами для розрахунків за товар, що передається, які не підтверджені підписами тих же осіб, які підписали довіреність, що повноважним представником позивача у ході розгляду справи по суті спору не оспорювалось та не заперечувалось, заяв та клопотань чи інших пояснень з загального відділу канцелярії господарського суду міста Києва до сектору №47 по справі №47/323-А не надходило.

Вже 09.03.2006 року відповідачем –Держаною податковою інспекцією у Солом’янському районі м. Києва було проведено перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства позивачем за період з 01.10.2003 року по 30.09.2005 року, за результатами якої було складено акт перевірки від 09.03.2006 року № №2658-0591/22-113/26386936 (далі –акт перевірки), згідно якого окрім порушень Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28 грудня 1994 року N 334/94-ВР (із змінами та доповненнями), Декрету Кабінету Міністрів України від 20.05.1993р. № 56-93 «Про місцеві податки і збори»(із змінами та доповненнями), позивачем було порушено п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 “Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей” (зі змінами та доповненнями).

Так, вищезгаданим актом перевірки від 09.03.2006 року № №2658-0591/22-113/26386936 встановлено, що підприємством позивача за перевіряємий період було зіпсовано бланків довіреностей в кількості 23 штук, а саме: (ЯЗК 112351, 112358, 112361, 12389, 112817, НАЦ 040842, 040844, 040855, 040886, 041028, 041043, 028046, 041048, 041053, 041115, 041123, 041135, 041149, 041213, 041224, 041243, 041258, 041172).

Пунктом І Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996року за №293/1318, із змінами та доповненнями, визначено, що інструкція поширюється на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб’єктів господарської діяльності (далі-підприємство).  Сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі –цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів (пункт 2 Інструкції). Бланки довіреностей є документом суворої звітності, що вимагає, зокрема, їх виготовлення з друкарською нумерацією відповідно до Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 1993року №98, Служби безпеки України від 15 листопада 1993року №118, Міністерства внутрішніх справ України від 24 листопада 1993 року №740; списання використаних бланків довіреностей за актом (пункт 3 Інструкції). Бланки довіреностей, що зберігаються на підприємстві, відображаються на підставі платіжно-прибуткових документів за вартістю, що складається з витрат на їх виготовлення (придбання) та доставку. Одночасно на позабалансовий рахунок зараховується вартість вказаних бланків виходячи з ціни за 1 бланк 1 гривня 50 копійок. В аналітичному обліку наводяться дані про місце зберігання, нумерацію, кількість і вартість таких бланків (пункт 14 Інструкції).

Довіреність на одержання цінностей є первинним документом, що фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержувати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей. Без довіреності не може бути створено (виписано, підписано) інший первинний документ –накладну-вимогу, товарно-транспортну накладну, який є дозволом для здійснення господарської операції з відпуску цінностей, і відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для її бухгалтерського обліку.

Відповідно до пункту 7 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996року №116, зі змінами та доповненнями, розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) бланків цінних паперів та документів суворого обліку обчислюється із застосуванням коефіцієнта 5 –до номінальної вартості, зазначеної на бланках цінних паперів та документів суворого обліку, або до вартості документів суворого обліку, встановленої законодавством. Із сум, стягнутих відповідно до цього Порядку, здійснюється відшкодування збитків, завданих підприємству, установі, організації, залишок коштів перераховується до Державного бюджету України (пункт 10 зазначеного Порядку).

Згідно   п.13 Наказу   Міністерства  фінансів  України   від   16.05.96  р.   №  99   "Про затвердження   Інструкції  про   порядок   реєстрації  виданих,   повернутих   і   використаних довіреностей на одержання цінностей", зареєстрованого Міністерством юстиції України 12.06.96 р. за № 293/1318 номінальна вартість за 1 бланк становить 1,50 грн.

Розмір збитків від псування бланків суворої звітності обчислюється із застосуванням коефіцієнта –5 –до вартості документів суворого обліку, встановленої законодавством, згідно п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 "Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей" із змінами та доповненнями:

1,50x5 = 7,50 грн.

Розрахунок шкоди від псування бланків довіреностей:

7,50 х23= 172,50 грн.

Бланк довіреності коштує у середньому 0,50 грн., то сума, яку підприємство повинно сплатити до бюджету за зіпсовані бланки становить:

7,50 –0,50 = 7,00 грн.

7,00 грн. x 23 = 161,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, контролюючим органом зроблено висновок (аркуш акту 23), що підприємством позивача було порушено п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 "Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей" із змінами та доповненнями.

На підставі наведеного акта перевірки ДПІ у Солом’янському районі м. Києва прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 16.03.2006 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яким до позивача згідно з п. 7 п. Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 “Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей” та п. 11 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII (зі змінами та доповненнями) застосовано суму штрафних (фінансових санкцій) за платежем шкода заподіяна підприємству у розмірі –161,00 грн.

В подальшому позивачем, в порядку апеляційного узгодження суми штрафних (фінансових санкцій) за платежем шкода заподіяна підприємству у загальному розмірі –161,00 грн. визначеного ДПІ у Солом’янському районі м. Києва в адміністративному порядку, було оскаржено до ДПІ у Солом’янському районі м. Києва податкове повідомлення-рішення №/0 від 16.03.2006 року, яке рішенням даного контролюючого органу про результати розгляду скарги від 06.04.2006 року №5126/10/25-010 залишено без змін, а скарга позивача №1056 від 20.03.2006 року –без задоволення, внаслідок чого ДПІ у Солом’янському районі м. Києва було прийнято податкове повідомлення-рішення №/1 від 11.04.2006 року, яким до позивача згідно з п. 7 п. Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 “Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей” та п. 11 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII (зі змінами та доповненнями) застосовано суму штрафних (фінансових санкцій) за платежем шкода заподіяна підприємству у розмірі –161,00 грн.

14.04.2006 року позивачем було оскаржено до ДПА у м. Києві податкові повідомлення-рішення №/0 від 16.03.2006 року та №/1 від 11.04.2006 року ДПІ у Солом’янському районі м. Києва, які рішенням ДПА у м. Києві про результати розгляду скарги від 29.05.2006 року №1313/10/25-214 залишені без змін, а скарга позивача від 14.04.2006 року –без задоволення, внаслідок чого ДПІ у Солом’янському районі м. Києва було прийнято наступне податкове повідомлення-рішення від 07.06.2006 року №/2, яким до позивача згідно з п. 7 п. Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 “Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей” та п. 11 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII (зі змінами та доповненнями) застосовано суму штрафних (фінансових санкцій) за платежем шкода заподіяна підприємству у розмірі –161,00 грн.

За наслідками оскарження податкових повідомлень-рішень №/0 від 16.03.2006 року та №/1 від 11.04.2006 року ДПІ у Солом’янському районі м. Києва –ДПА України 10.07.2006 року було прийнято рішення №7520/6/25-0415, яким залишено без змін вище перелічені рішення ДПІ у Солом’янському районі м. Києва та ДПА у м. Києві.

Згідно п. 11 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII (зі змінами та доповненнями) органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право –застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Згідно статті 13 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права. За невиконання або неналежне виконання посадовими особами органів державної податкової служби своїх обов'язків вони притягаються до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної та матеріальної відповідальності згідно з чинним законодавством. Збитки, завдані неправомірними діями посадових осіб органів державної податкової служби, підлягають відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до п. 1 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України (на виконання Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 1993 р. N 147) від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) дана Інструкція поширюється на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємство).

Відповідно до п. 2 та 3 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів, а бланки довіреностей є документами суворої звітності, що вимагає, зокрема, їх виготовлення з друкарською нумерацією відповідно до Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 25.11.1993 року №98, Служби безпеки України від 15.11.1993 року №118, Міністерства внутрішніх справ України від 24.11.1993 року №740.

Тим же пунктом 3 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) бланки довіреностей є документами суворої звітності, що вимагає: обліку їх одержання, зберігання та використання як бланків суворої звітності.

Згідно частини 3 пункту 6 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) при виписуванні довіреності перелік цінностей, які належить отримати по ній (графа "Найменування цінностей" у бланку довіреності), наводиться обов'язково із зазначенням назви і кількості цінностей для одержання, незалежно від того, чи є такі відомості у документах на відпуск (наряді, рахунку, договорі, замовленні, угоді тощо) цінностей. Незаповнені рядки довіреності прокреслюються.

Наступним пунктом (7) даної “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) суб’єктом законодавчої ініціативи імперативно визначено, що відповідним суб’єктам господарювання забороняється видавати довіреності, які повністю або частково не заповнені, не мають зразків підпису осіб, на ім'я яких вони виписані.

Відповідно до п. 10 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) невикористані довіреності повинні бути повернуті працівнику підприємства, який здійснює виписування і реєстрацію довіреностей, не пізніше наступного дня після закінчення строку дії довіреності.

Про використання довіреності або повернення невикористаної довіреності у журналі реєстрації довіреностей робиться відмітка про номери документів (накладних, актів тощо) на одержані цінності або про дату повернення довіреності. Повернуті невикористані довіреності гасяться надписом "невикористана" і зберігаються протягом строку, встановленого для зберігання первинних документів.

Послідуючим пунктом (12) даної “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) суб’єктом законодавчої ініціативи імперативно визначено, що забороняється відпускати цінності у випадках: а) подання довіреності, виданої з порушенням встановленого порядку заповнення або з незаповненими реквізитами; б) подання довіреності, яка має виправлення і помарки, що не підтверджені підписами тих же осіб, які підписали довіреність.

Відповідно до п. 14 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) бланки довіреностей, що зберігаються на підприємстві, відображаються на підставі платіжно-прибуткових документів за вартістю, що складається з витрат на їх виготовлення (придбання) та доставку, по дебету рахунку 05 "Матеріали" субрахунок 3 "Інші матеріали". Одночасно на позабалансовий рахунок 004 зараховується вартість вказаних бланків виходячи з ціни за 1 бланк 1 гривня 50 копійок. В аналітичному обліку наводяться дані про місце зберігання, нумерацію, кількість і вартість таких бланків.

Окрім того, згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 “Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей” зі змінами та доповненнями цей порядок встановлює механізм визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, крім дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 “Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей” зі змінами та доповненнями розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) бланків цінних паперів та документів суворого обліку обчислюється із застосуванням коефіцієнта:

5 - до номінальної вартості, зазначеної на бланках цінних паперів та документів суворого обліку, або до вартості документів суворого обліку, встановленої законодавством;

Відповідно 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 “Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей” зі змінами та доповненнями із сум, стягнутих відповідно до цього Порядку, здійснюється відшкодування збитків, завданих підприємству, установі, організації, залишок коштів перераховується до Державного бюджету України.

Також, листом від 31.10.2000 року за N 053-29151 Міністерством фінансів України на запит щодо довіреностей на одержання цінностей повідомлялось, що довіреність на одержання цінностей є первинним документом, що фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначені перелік та кількість цінностей. Без довіреності не може бути створено (виписано, підписано) інший первинний документ –накладну-вимогу, товарно-транспортну накладну, який є дозволом для здійснення господарської операції з відпуску цінностей, і відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для її бухгалтерського обліку. Таким чином, невиконання підприємцями вимог Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернених і використаних довіреностей на одержання цінностей матиме своїм наслідком порушення встановленого в Україні порядку ведення бухгалтерського обліку і звітності, за які відповідальність встановлена статтею 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (“Порушення законодавства з фінансових питань”).

Враховуючи вищенаведене, судом внаслідок дослідження матеріалів справи визнається, що у кожній без винятку довіреності (ЯЗК 112351, 112358, 112361, 12389, 112817, НАЦ 040842, 040844, 040855, 040886, 041028, 041043, 028046, 041048, 041053, 041115, 041123, 041135, 041149, 041213, 041224, 041243, 041258, 041172), які видані Філією “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»відповідальним особам для одержання цінностей від постачальників наявні різного роду недоліки, як от: відсутня назва підприємства платника, його адреса, номери та дати наряду (чи іншого документу), на підставі якого мали передаватись цінності позивачу, в тому числі були встановлені виправлення і помарки, зокрема, у році видачі документу (“1996 р.”), що засвідчує особу, яку уповноважено від імені підприємства на одержання цінностей, які не підтверджені підписами тих же осіб, які підписали довіреність, відсутній номер коду за УКУД, номер рахунку з обслуговуючого банку підприємства платника (зокрема Філії “Київського регіонального управління” ТОВ «Український промисловий банк»), не зазначені одиниці виміру товару та кількість останнього прописом, що мав передаватись позивачу, а також не вписані чіткі дати до якого числа дійсні деякі довіреності (“Довіреність дійсна до_200_р.”) тощо, внаслідок чого позивач в силу пункту 7 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) не мав права не тільки видавати вище перелічені довіреності, які частково не заповнені, але й відповідно використовувати останні для отримання від контрагентів –постачальників різного роду матеріальних цінностей, які в свою чергу, за умов наявності у довіреностях наприклад згаданих виправлень і помарок, які не підтверджені підписами осіб, які підписали довіреність, згідно пункту 12 “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318) позбавлені фактичної можливості відпускати товарно матеріальні цінності одержувачам останніх, у зв’язку з чим вище перелічені довіреності на одержання цінностей не мали визнаватись позивачем –“не використаними” в порядку встановленому названою “Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року N 99 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318), внаслідок чого суд приходить до висновку, що усі перелічені довіреності на одержання товарно матеріальних цінностей від контрагентів є не інакше як –зіпсованими, а не “не використаними”, беручи також додатково до уваги, що протягом 10-ти днів з дати видачі останніх позивачем не здійснювались господарські операції по отриманню названих у довіреностях цінностей від постачальників, через що висновки, зроблені контролюючим органом у акті виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства від 09.03.2006 року №2658-0591/22-113/26386936 стосовно порушення позивачем пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. № 116 "Про застосування порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей" в частині визнання згаданих довіреностей саме “зіпсованими”, а не “не використаними”, що зумовлює для підприємства позивача імперативний обов’язок перерахування до Державного бюджету України залишку коштів у розмірі –161,00 грн. (різниця між розміром шкоди від псування позивачем бланків довіреностей ((172,50 грн.)) та розміром збитків, завданих підприємству у вигляді сумарної вартості зіпсованих бланків довіреностей ((11,50 грн.)), визнаються судом такими, що повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а відповідно позовні вимоги ТОВ «Український промисловий банк»в особі його Філії “Київського регіонального управління” в частині визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07.06.2006 року №/2 на переконання суду є не обґрунтованими та не законними, а відтак такими, що задоволенню в судовому порядку не підлягають.

Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним акта Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва про результати виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства №2658-0591/22-113/26386936 від 09.03.2006 року в частині статті: “повнота і своєчасність сплати неподаткових платежів і зборів. Нарахування та перерахування до бюджету сум, що стягуються з винних осіб, за шкоду заподіяну підприємству”, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 чинного роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України  “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних  з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” № 02-5/35 від 26.01.2000 (із змінами та доповненнями) акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих  органів,  тобто  офіційний письмовий документ,  який породжує певні правові наслідки,  спрямований на регулювання тих  чи  інших суспільних  відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Пунктом 6.2 цього ж роз’яснення визначено, що не можуть оспорюватися  в  господарському  суді також акти ревізій, документальних  перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі  чи  за  результатами  перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.  17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії).

Оскільки акт перевірки Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва не має обов’язкового характеру, обов’язок щодо сплати штрафних (фінансових) санкцій  у позивача виник на підставі спірного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07.06.2006 року №/2, то за таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог також і в частині визнання недійсним акта Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва про результати виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства №2658-0591/22-113/26386936 від 09.03.2006 року в частині статті: “повнота і своєчасність сплати неподаткових платежів і зборів. Нарахування та перерахування до бюджету сум, що стягуються з винних осіб, за шкоду заподіяну підприємству” та вважає їх такими, що задоволенню в судовому порядку не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст.  2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень обов'язок  щодо доказування правомірності свого рішення, дії  чи  бездіяльності покладається  на   відповідача,   якщо   він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності своїх вимог, в той час як відповідачем надано належні докази на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення та акту.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що в позовній заяві відсутні достатні докази, які б свідчили про необґрунтованість спірного рішення та акту. Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Український промисловий банк»в особі його Філії “Київського регіонального управління” про визнання частково недійсним акту про результати виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства №2658-0591/22-113/26386936 від 09.03.2006 року та визнання повністю недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 07.06.2006 року №/2 визнаються судом незаконними та необґрунтованими, а відтак такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.  94 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          В позові відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                               С.Р. Станік

Дата складення та підписання постанови у повному обсязі –02.03.2007 року.