ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.05.2007
Справа №2-7/6476-2007А

За позовом Сакського міжрайонного прокурора (96500, м. Саки, вул. Леніна., 34) в особі  Сакської об’єднаної податкової інспекції (96500, АР Крим, м. Саки, вул. Курортна, 57)

До відповідача: Малого підприємства „Вест” (96550, с. Штормове, Сакський район, вул. Степова, 1-а).

Про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця

За участю представників сторін:

Від позивача  - Корницька В.М. – держ. под. інсп., довіреність № 2/9/10-0 від 09.01.07р.

Від відповідача – не зявився

Прокурор – Домнікова Я.І. – посв. № 05364.

Суть адміністративної справи: Сакський міжрайонний прокурор звернувся до Господарського суду АР Крим  в особі Сакської об’єднаної податкової інспекції про припинення юридичної особи Малого підприємства „Вест”, у зв’язку з ненаданням останнім в податкову інспекцію з  2005 р. податкових декларацій,    документів фінансової звітності відповідно до закону.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до вимог пункту 3 статті 110 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 2555-12 від 07.07.1992 р. державна податкова інспекція здійснює контроль за своєчасністю подачі платниками податків бухгалтерських звітів, податкових декларацій і інших документів, зв’язаних з численням податків, зборів і інших платежів.

Всупереч вимогам статті пункту 2 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 2555-12 від 07.07.1992 р. відповідач не надавав в податкову інспекцію податкових декларацій.

До початку слухання справи  представник позивача надав клопотання про розгляд справи згідно Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 6 Закону України „Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у перший та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, дійсним Кодексом і міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких дано Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної дії, розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень.

Згідно з пунктом 7 частині 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб’єкт владних повноважень – орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт  при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивач є суб’єктом владних повноважень.

Згідно з пунктом 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства в Україні» № 2953-ІУ від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р. до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 р., вирішують у перший та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, дійсним Кодексом і міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких дано Верховною Радою України.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив. Пояснень на позов і витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи був проінформований належним чином - ухвала суду надіслана на його юридичну адресу, вказану позивачем. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд –

в с т а н о в и в:

Мале  підприємство  „Вест” зареєстровано рішенням Управління економіки Сакської районної державної адміністрації   від 24.09.1999 р. № 24499145ю0010269, про що зроблено запис   у журналі обліку реєстраційних справ, як юридичної особи, та видане свідоцтво про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб від 23.09. 1999 р.

У відповідності до статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2001 р. платники податків повинні надавати до органів ДПІ звітність за періодичністю, встановленою нормами діючого законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» юридична особа припиняється за судовим рішенням (постановою), прийнятим у випадках, передбачених законом.

Частина 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачає постановлення судового рішення (постанови) щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особі, зокрема у випадку неподання юридичною особою протягом року органам державної податкової службі податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Всупереч законодавству України відповідач з  2005 р. не надавав у податкову інспекцію податкові декларації, фінансову звітність, згідно довідки № 874/9/15-01 від 03.04.2007 р.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються матеріалами  справи, та відповідають чинному законодавству України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу Адміністративного Судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно п. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо  позивачем є субьект владних  повноважень, а відповідачем – фізична особа, судові витрати, здійснені позивачем , з відповідача не стягуються.

Керуючись частиною 1 статті 71, статтями  161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2. Припинити підприємницьку діяльність юридичної особи Малого підприємства „Вест” (ЗКПО  30526048), зареєстрованої рішенням Управління економіки Сакської районної державної адміністрації   від 24.09.1999 р. № 24499145ю0010269, про що зроблено запис   у журналі обліку реєстраційних справ, як юридичної особи, та видане свідоцтво про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб від 23.09. 1999 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію цієї постанови, після набрання нею законної сили, направити до державного реєстратора за місцем знаходження відповідача (Виконком Сакської  міської ради, 96500, м. Саки, вул. Леніна, 15

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.