ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 р.
№ 24/268пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. –головуючий,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго" в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21 березня 2007 року у справі № 24/268пд Господарського суду Донецької області за позовом Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго" в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі, м. Краматорськ, до Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України, м. Слов'янськ, про врегулювання розбіжностей при укладенні договору про постачання електричної енергії,

за участю представників сторін:

позивача – не з'явилися;

відповідача – не з'явилися;

встановив:

У листопаді 2006 року позивач –Відкрите акціонерне товариство “Донецькобленерго" в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі, пред'явив у господарському суді позов до відповідача –Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України про врегулювання розбіжностей при укладенні договору про постачання електричної енергії.

Вказував, що між ним (постачальником) та ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України (споживачем) укладено договір на постачання електричної енергії № 4144 від 1 січня 2005 року із строком дії до 31 грудня 2006 року.

Позивачем на адресу відповідача було направлено проект нового договору на постачання електричної енергії № 4144 від 9 жовтня 2006 року з додатками.

Посилаючись на те, що в процесі укладення договору на постачання електричної енергії між сторонами виникли протиріччя, позивач просив суд прийняти спірні пункти і додатки до договору на постачання електричної енергії № 4144 від 9 жовтня 2006 року в редакції ВАТ   “Донецькобленерго".

Рішенням Господарського суду Донецької області від 26 грудня 2006 року (суддя: Ломовцева Н.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21 березня 2007 року (колегія суддів у складі: Стойка О.В. –головуючий, Діброви Г.І., Шевкової Т.А.) рішення залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки останнім пропущено двадцятиденний строк для звернення до суду з позовом про врегулювання розбіжностей до договору, що передбачено п. 7 ст. 181 ГПК України.

У касаційній скарзі ВАТ "Донецькобленерго" в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі", посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати судові рішення у даній справі та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, між сторонами було укладено Договір на постачання  електричної  енергії № 4144 від 1 січня 2005 року строком дії до 31 грудня 2006 року.

Позивачем на  адресу відповідача було направлено проект нового Договору на постачання електричної енергії № 4144 від 9 жовтня 2006 року з додатками.

Відповідно до п. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарських договорів є обов’язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов’язкового укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 1.3, 1.9 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України № 910 в редакції від 17.10.2005 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.2005 року за № 1399/11679 споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з постачальником електричної енергії.

Таким чином, висновок місцевого суду про обов'язковість укладення спірного договору для сторін на підставі закону є правомірним.

Під час розгляду справи судами встановлено, що проект спірного договору відповідачем підписано з протоколом розбіжностей і повернуто ВАТ "Донецькобленерго" в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі" 26 жовтня 2006 року.

Позивачем 16 листопада 2006 року було направлено відповідачу два екземпляри протоколу врегулювання розбіжностей від 15 листопада 2006 року для  підписання.

Відповідно до п. 4 ст. 181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

За  вимогами  ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції.

Вирішуючи спір, місцевий господарський суд вірно вказав, що враховуючи приписи п. 5 ст. 181 ГПК України позивач повинен протягом двадцяти днів розглянути протокол розбіжностей та вжити заходів для їх врегулювання з другою стороною.

Відповідно до ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, укладення якого є обов’язковим для сторін на підставі закону, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися не врегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

З огляду на те, що позивач, після одержання від відповідача 26 жовтня 2006 року договору з протоколом розбіжностей, подав позовну заяву до суду 17 листопада 2006 року, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що зазначений законом двадцятиденний строк для звернення до суду з позовом, позивачем пропущено.

Дані висновки грунтуються на всебічному і повному дослідженні всіх обставин справи і правильній юридичній оцінці наявних у ній доказів, а тому прийнятті судові рішення є законними та обгрунтованими.

Посилання касаційної скарги на те, що судами не надано належної оцінки доводам позивача про включення у текс договору суттєвих для обох сторін умов договору в його редакції, не заслуговують на увагу, оскільки як встановлено судами, відсутність у тексті Договору на постачання електричної енергії № 4144 від 9 жовтня 2006 року спірних пунктів і додатків до договору в редакції ВАТ “Донецькобленерго" не суперечать діючому законодавству.

Крім того судом встановлено, що після припинення дії Договору № 4144 від 1 січня 2005 року, у зв'язку з закінчення строку його дії з 31 грудня 2006 року, постачання електроенергії відбувалося за новим Договором від 9 жовтня 2006 року № 4144, що свідчить про прийнятність його умов сторонами.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішень не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до намагань скаржника надати перевагу одних доказів над іншими, що суперечить вимогам ст. 1117 ГПК України, і тому до уваги не беруться.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго" в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21 березня 2007 року у справі № 24/268пд залишити без змін.

Головуючий                                                        Л. Невдашенко

Судді:                                                                  М. Михайлюк

Н. Дунаєвська