СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.07                                                                                 Справа № 16/696пд.

Суддя  Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехпостач", м. Лутугине Луганської області

до  Державного відкритого акціонерного товариства заводу по ремонту гірничошахтного обладнання «Супутник»ДП ДХК "Луганськвугілля", м. Луганськ с. Ювілейне

про  визнання договору дійсним

при секретарі судового засідання Буймирській О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Калінін К.В., дов. від 01.01.07. №2/1,

від відповідача –Жежеря С.О, керуючий санацією,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до правил ст.77 ГПК України у судовому засіданні 11.01.07. було оголошено перерву до 26.01.07. до 12 години 20 хвилин.

Суть спору: заявлена вимога про визнання договору застави від 01.09.06., укладеного між сторонами по справі, - дійсним.

Відповідач у судовому засіданні 11.01.07. проти позову заперечив.

Позивач у судовому засіданні 26.01.07. позов не підтримав.

Сторони по справі уклали договір застави від 01.09.06., яким забезпечили виконання зобов’язань відповідача як покупця по договору купівлі-продажу від 01.12.05. №89. Відповідно до договору застави від 01.09.06. заставодавець (відповідач) передав у заставу належне йому майно –обладнання та технічне устаткування вартістю 450000грн. Сторонами по договору підписано специфікацію до вказаного договору застави і акт приймання-передачі вказаного у специфікації майна.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, обґрунтовуючи свої вимоги ст.220 ЦК України,  і просить визнати договір дійсним, оскільки сторони не посвідчили його нотаріально.

Відповідач проти позову заперечив з підстав відсутності необхідності посвідчувати договір застави обладнання нотаріально.

Позивач заявлені вимоги не підтримав, але заяви з відмовою від позову не надав, тому суд вирішує спір між сторонами по суті.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Нормою ст.204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Законом –статтею 577 ЦК України –не встановлено необхідності нотаріального посвідчення договору застави, за яким у заставу передано рухоме майно (технічне обладнання та устаткування). Відповідно до умов п.8.1 договору застави від 01.09.06., укладеного між сторонами по справі, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов’язків. Таким чином, а ні законом, а ні договором не встановлено умови (обов’язку сторін) щодо нотаріального посвідчення договору застави від 01.09.06. За таких підстав, у позові по визнанню договору застави від 01.09.06., укладеного сторонами по даній справі, дійсним - слід відмовити.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.204,209,577 ЦК України, керуючись ст.ст.49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити у позові.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення підписане 30.01.07.

Суддя                                                                                                        Р.М. Шеліхіна