ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2007 р.

Справа  № 16/148-07-3817

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:      ОСОБА_1 по дов. від 16.05.2007р.;

Від відповідачів:

- Одеської міської ради: ОСОБА_2
по дов. НОМЕР_1 від 22.11.2006р.;

- Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради: ОСОБА_3 по
дов. НОМЕР_2 від 29.06.2006р.;

Від третьої особи:
ОСОБА_4. по дов. НОМЕР_3. від
19.10.2006р.;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності  фізичної особи ОСОБА_5 до Одеської міської
ради, управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про
визнання права  власності, а також за
зустрічним позовом управління архітектури та містобудування Одеської міської
ради до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5, за участю
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача за зустрічним позовом Одеської міської ради та управління з питань
охорони об'єктів культурної спадщини Одеської міської ради про зобов'язання
провести перебудову, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_5 (далі по тексту СПД ОСОБА_5) звернувся до
господарського суду Одеської області з позовними вимогами до  Одеської міської ради, управління архітектури
та містобудування Одеської міської ради про визнання права  власності на нежитлове приміщення першого
поверху (НОМЕР_4) та цокольного поверху, загальною площею 189,9 кв.м., а також
на не житлове приміщення підвалу (НОМЕР_5) площею 173 кв.м., розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач обґрунтовує правомірністю набуття ним
права власності на об'єкт нерухомого майна, яке знаходилося в незадовільному
стані та в процесі проведеного ремонту змінило свої технічні показники.
Відповідач - управління архітектури та містобудування Одеської міської
ради  заперечує проти заявлених вимог,
посилаючись на проведення позивачем реконструкції об'єкту нерухомості у
порушення вимог діючого законодавства, якими врегульовані питання проведення
реконструкції об'єктів нерухомого майна, та 24.05.2007р. звернувся до
господарського суду із зустрічними позовними вимогами до суб'єкт
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 про зобов'язання за власний
рахунок провести перебудову об'єктів самочинної реконструкції -нежитлові
підвальні приміщення (НОМЕР_5) та нежитлові приміщення першого поверху
(НОМЕР_4), що розташовані у будинку НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 у м. Одесі з метою
приведення їх у попередній стан згідно з технічною документацією,
зареєстрованою КП “ОМБТІ та РОН”.
Відповідач -Одеська міська рада повністю підтримує правову позицію
управління архітектури та містобудування Одеської міської ради. Представник
управління з питань охорони об'єктів культурної спадщини Одеської міської ради
підтримує доводи відповідачів та наголошує на неотриманні позивачем дозволу
управління на проведення реконструкції об'єкту нерухомості. Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до
наступних висновків. Враховуючи, що позовні вимоги СПД ОСОБА_5 стосуються
визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно, в той час як
управління архітектури та містобудування Одеської міської ради  вимагає за зустрічним позовом провести
перебудову об'єктів самочинної реконструкції -нежитлових підвальних приміщень
(НОМЕР_5) та нежитлових приміщень першого поверху (НОМЕР_4), що розташовані у
будинку НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 у м. Одесі з метою приведення їх у попередній стан
згідно з технічною документацією, зареєстрованою КП “ОМБТІ та РОН”, суд вважає
правомірним насамперед надати правову оцінку позовним вимогам СПД ОСОБА_5 на
предмет їх законності та обгрунтованості. 12.04.2006р. СПД ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу, укладеного з приватним підприємством “Лідер” було
придбано у власність нежитлові приміщення НОМЕР_5, НОМЕР_4, НОМЕР_7 у літері
“А” та одноповерхової внутрішньодворової будівлі НОМЕР_8, загальною площею
457,7 кв.м, у тому числі: нежитлові підвальні приміщення НОМЕР_5, які
складаються з нежитлових приміщень загальною площею 161,7 кв.м.; нежитлові
приміщення першого поверху НОМЕР_4, які складаються з нежитлових приміщень
загальною площею 88,3 кв.м.; одноповерхова внутрішньодворова будівля НОМЕР_8,
яка складається з однієї нежитлової будівлі
літ. “а”, загальною площею 117,2 кв.м.; нежитлові цокольні приміщення
НОМЕР_7, які складаються з нежитлових приміщень загальною площею 90,5 кв.м,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Згідно витягу з реєстру прав власності  на нерухоме майно, виданого КП “ОМБТІ та РОН”
19.05.2006р. право власності позивача на вказані об'єкти нерухомості було
зареєстровано у встановленому законом порядку.
Таким чином, позивачем у встановленому законом порядку було набуто право
власності на вищеприведені об'єкти нерухомого майна, у тому числі нежитлові
приміщення першого поверху НОМЕР_4, які складаються з нежитлових приміщень
загальною площею 88,3 кв.м.; нежитлові підвальні приміщення НОМЕР_5, які
складаються з нежитлових приміщень загальною площею 161,7 кв.м.; нежитлові
цокольні приміщення НОМЕР_7, які складаються з нежитлових приміщень загальною
площею 90,5 кв.м.  Позивач по тексту
позову стверджує, що вищенаведені об'єкти нерухомого майна були ним придбані у
незадовільному стані не придатному для використання, з частковим руйнуванням
внутрішніх перегородок, що свідчило про необхідність термінового проведення
ремонтних робіт.  З метою  приведення придбаного за договором
купівлі-продажу від 12.04.2006р. об'єкту нерухомого майна у придатний для
використання стан, на замовлення позивача СПД ОСОБА_6 (Державна ліцензія
НОМЕР_7) був розроблений проект реабілітації нежитлових приміщень пам'ятника
архітектури, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому, 05.07.2006р.
науково-виробничим центром “Екострой” Одеського відділення Інженерної Академії
України були підготовлені матеріали до ремонтно-реставраційних робіт пам'ятника
архітектури та містобудування, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Як
вбачається з матеріалів, розроблених
науково-виробничим центром “Екострой” Одеського відділення Інженерної
Академії України, придбані позивачем приміщення знаходилися у незадовільному
технічному стані з фізичним зносом 42%. Крім того, даним документом було
зафіксовано, що в результаті проведення попереднім власником спірного об'єкту
нерухомості на початок року ремонтних робіт у будівельних конструкціях будівлі
будинку виникли пошкодження, що вплинуло на необхідність термінового проведення
позивачем заходів  по посиленню
конструкцій, які дозволили запобігти подальшому розвитку деформаційних
процесів. Як вбачається з матеріалів справи, ремонтні роботи нежитлових
приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, здійснювались позивачем без
дозвільних документів та  узгодженого у
встановленому законом порядку проекту. При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, будівельно-ремонтні робіт були здійснені позивачем лише  на першому та цокольному поверсі (НОМЕР_4,
НОМЕР_7), загальною площею 178,8 кв.м., в результаті чого  площа даного об'єкту була збільшена до 189,9
кв.м. з влаштуванням фасадного входу; а також у підвальних приміщеннях  (НОМЕР_5), загальною площею 161,7 кв.м., в
результаті чого площа даного об'єкту склала 173 кв.м. 15.05.2007р.  науково-виробничим центром „Екострой” Одеського
відділення Інженерної Академії України було проведено обстеження зазначеної
будівлі, за результатами якого був складений відповідний висновок.  Згідно
з технічним висновком про технічний стан основних несучих конструкцій та
конструкцій, що обгороджують частині підвалу та першого поверху будівлі, якості
виконання будівельних робіт та їх відповідність їх проектних рішенням,
спеціалізованою організацією був наданий позитивний висновок про технічну
можливість здачі об'єкта до експлуатації об'єкта обстеження, розташованого у
частині підвалу та першого поверху фасадного флігеля. Вважаючи, що відсутність
належним чином оформлених правовстановлюючих документів на реконструйований
об'єкт нерухомості не дозволяє  позивачу,
як власнику зазначеного об'єкту нерухомості, у повному обсязі реалізувати повноваження
щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, останній
звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про визнання за
ним  права власності на спірний об'єкт
нерухомості.  Проаналізувавши матеріали
справи та доводи представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги
СПД ОСОБА_5 правомірні, містяться на законних підставах та підлягають
задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Статтею 49 Закону України
“Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ
(з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що володіння майном
вважається правомірним, якщо  інше  не
буде  встановлено судом, арбітражним
судом, третейським судом.  Як вбачається
з договору купівлі-продажу від 12.04.2006р. та витягу  з реєстру прав власності  на нерухоме майно, виданого КП “ОМБТІ та РОН”
19.05.2006р. позивачем у встановленому законом порядку було набуто право
власності на нежитлові приміщення НОМЕР_5, НОМЕР_4, НОМЕР_7 у літері “А” та
одноповерхову внутрішньодворову будівлю НОМЕР_8, загальною площею 457.7 кв.м, у
тому числі: нежитлові підвальні приміщення НОМЕР_5, які складаються з
нежитлових приміщень загальною площею 161,7 кв.м.; нежитлові приміщення першого
поверху НОМЕР_4, які складаються з нежитлових приміщень загальною площею 88,3
кв.м.; одноповерхову внутрішньодворову будівлю НОМЕР_8, яка складається з
однієї нежитлової будівлі  літ. “а”,
загальною площею 117,2 кв.м.; нежитлові цокольні приміщення НОМЕР_7, які
складаються з нежитлових приміщень загальною площею 90,5 кв.м, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд  володіє, користується і розпоряджається
належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не
суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 320 ЦК України власник має право
використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім
випадків, встановлених законом. Крім того, згідно ч. 1, 2 ст. 4 Закону України
“Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ
(з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що власник  на
свій  розсуд  володіє,
користується  та розпоряджається
належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які  дії, що не
суперечать закону.  Він  може
використовувати  майно  для здійснення  господарської та  іншої, не забороненої законом, діяльності,  зокрема, передавати його безоплатно  або
за  плату у володіння і
користування іншим особам.  Враховуючи,
що ремонтні роботи зазначеного об'єкту нерухомості були здійснені позивачем без
дозвільних документів та належним чином затвердженого проекту реконструкції,
суд вважає за необхідне звернутися до правових положень ст.376 ЦК України, якою
врегульовані  питання самочинного
будівництва. Положення статті 376 ЦК України визначають поняття самочинного
будівництва як забудови на земельній ділянці, яка не була належним чином
відведена, або була відведена для іншого цільового призначення, або будівництво
здійснювалося без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.  Відповідно до наведених положень статті 376
ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено законодавцем як
забудова на земельній ділянці, тобто створення нового об'єкту будівництва.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем була здійснена лише
реконструкція вже існуючого об'єкту нерухомого майна, розташованого у будинку
НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 м. Одесі, який належить останньому на праві власності.
Приймаючи до уваги те, що законодавцем розрізняються поняття будівництва та
реконструкції, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для визнання
реконструйованого об'єкту нерухомості, розташованого у будинку НОМЕР_6 по
АДРЕСА_1 м. Одесі, самочинним будівництвом. Крім того, відповідно до технічного
висновку науково-виробничого центру “Екострой” Одеського відділення Інженерної Академії
України від 15.05.2007р. про технічний стан основних несучих конструкцій та
конструкцій, що обгороджують частині підвалу та першого поверху будівлі, якості
виконання будівельних робіт та їх відповідність їх проектних рішенням було
встановлено виконання будівельно-монтажних робіт у відповідності з діючими
будівельними нормами та правилами, в тому числі СНіП 3.03.01-87 “Несущие и
ограждающие конструкции”, та зазначено, що об'єкт може бути прийнятим до
експлуатації. Більш того, суд вважає за необхідне звернути увагу учасників
процесу на наступному.  Відповідно до
вимог п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна,  затвердженої наказом
Держбуду України від 24.05.2001 N 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 10.07.2001 за N 582/5773, з послідуючими змінами та доповненнями, до
самочинного будівництва не належать у квартирах - перепланування,  не пов'язані
зі  змінами  (збільшення
чи  зменшення)  житлової
або допоміжної  площ,  без
порушення несучих конструкцій;
збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок  демонтування
перегородок, комор,
знесення  печей,  камінів
та грубок,  засклення балконів,
лоджій,  улаштування дверних прорізів
у  внутрішніх  некапітальних стінах; перестановка в межах
призначених приміщень, обладнання; поточний ремонт  будівель
та  споруд  без
змін  призначення приміщень та
заміна матеріалів стін будівель без збільшення розміру фундаменту чи
поверхності (допустиме відхилення площі 5%). Тобто, збільшення житлової чи
допоміжної площ за рахунок
демонтування  перегородок, не є
самочинним будівництвом, та на думку суду, приведена правова норма підлягає
застосуванню при вирішенні даного спору. Як вбачається з матеріалів справи,
крім влаштування фасадного входу, всі
інші роботи, які були
проведені  позивачем пов'язані із
демонтажем вже зруйнованих не несучих перегородок та приведенням об'єкту
нерухомого майна у задовільний технічний стан.
Будь-яких інших робіт позивачем не проводилося. При цьому, як вбачається
з матеріалів справи, будівельно-ремонтні роботи були здійснені позивачем
лише  на першому та цокольному поверсі
(НОМЕР_4, НОМЕР_7), загальною площею 178,8 кв.м., в результаті чого  площа даного об'єкту була збільшена до 189,9
кв.м.; а також у підвальних приміщеннях
(НОМЕР_5), загальною площею 161,7 кв.м., в результаті чого площа даного
об'єкту склала 173 кв.м. Саме на зазначені об'єкти з урахуванням площі, яка
була незначно збільшена в результаті проведення ремонтних робіт і просить
визнати право власності СПД ОСОБА_5 Засадами чинного Цивільного кодексу України
в редакції від 16.01.2003р. передбачено, що кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам
цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України від 16.01.2003р.). Кожна особа має
право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у
тому числі  визнання незаконними рішення,
дій бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд
може захистити цивільне право  або
інтерес іншим способом, що встановлений законом (ст. 16 ЦК України від
16.01.2003р.). З огляду на той факт, що позивачем при здійсненні реконструкції
приведених вище об'єктів була незначно збільшена їх площа та влаштований
фасадний вхід, що, в свою чергу, змінило технічні характеристики спірного
об'єкту, суд вважає за необхідне звернутись до положень діючого законодавства
України, якими врегульовані питання набуття суб'єктами цивільних правовідносин
права власності на об'єкти нерухомого майна.
Так, відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право  власності набувається на підставах, що не
заборонені законом зокрема із правочинів. Право
власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо  не  випливає
із  закону  або
незаконність  набуття  права власності не встановлена судом. Статтею
49 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ  (з наступними змінами та доповненнями),
передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо  інше
не  буде  встановлено судом, арбітражним судом,
третейським судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 4 зазначеного Закону  встановлено, що власник  на
свій  розсуд  володіє,
користується  та розпоряджається
належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна будь-які  дії, що не
суперечать закону.  Він  може
використовувати  майно  для здійснення  господарської та  іншої, не забороненої законом, діяльності,  зокрема, передавати його безоплатно  або
за  плату у володіння і
користування іншим особам.  Згідно ч. 1,
3 ст. 48 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р.  №697-ХХІІ
(з наступними змінами та доповненнями) Україна   законодавчо
забезпечує   громадянам,
організаціям  та  іншим
власникам  рівні  умови
захисту   права власності.
Захист  права  власності
здійснюється, у тому числі,
господарським судом. Приймаючи до уваги ті обставини, що позивачем було
правомірно набуто право власності на нежитлові приміщення НОМЕР_5, НОМЕР_4,
НОМЕР_7 у літері “А” та одноповерхову внутрішньодворову будівлю НОМЕР_8,
загальною площею 457.7 кв.м, у тому числі: нежитлові підвальні приміщення
НОМЕР_5, які складаються з нежитлових приміщень загальною площею 161,7 кв.м.;
нежитлові приміщення першого поверху НОМЕР_4, які складаються з нежитлових
приміщень загальною площею 88,3 кв.м.; одноповерхова внутрішньодворова будівля
НОМЕР_8, яка складається з однієї нежитлової будівлі  літ. “а”, загальною площею 117,2 кв.м.;
нежитлові цокольні приміщення НОМЕР_7, які складаються з нежитлових приміщень
загальною площею 90,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та реконструкція
зазначеного об'єкту нерухомості здійснена СПД ОСОБА_5 в межах реалізації його
повноважень як власника зазначеного
майна, за відсутністю порушень при здійсненні реконструкції будівельних
правил та норм, суд доходить висновку про наявність правових  підстав для задоволення позовних вимог СПД
ОСОБА_5 про визнання за ним права власності на нежитлові приміщення  першого та цокольного поверхів (НОМЕР_4,
НОМЕР_7), загальною площею 189,9 кв.м., та не житлові підвальні приміщення
(НОМЕР_5), загальною площею 173 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.  Розглянувши зустрічний позов управління
архітектури та містобудування Одеської міської ради, суд дійшов висновку, що
вин не підлягає задоволенню з огляду на наступне.   Питання порушення позивачем вимог діючого
законодавства проведенням ремонтних робіт без дозвільних документів та
узгодженого проекту не потребує окремого дослідження так як не заперечується
позивачем та підтверджується матеріалами справи. Однак, враховуючи висновки, до
яких дійшов суд в процесі розгляду позовних вимог СПД ОСОБА_5 та необхідність
та правомірність визнання за ним права власності на нежитлові приміщення  першого та цокольного поверхів (НОМЕР_4,
НОМЕР_7), загальною площею 189,9 кв.м., та нежитлові підвальні приміщення
(НОМЕР_5), загальною площею 173 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вимоги
про зобов'язання провести перебудову самочинної реконструкції не підлягають
задоволенню.  Крім того, суд вважає за
необхідне  звернути  увагу відповідача на їх некоректність
формулювання заявлених ним зустрічних вимог з юридичної точки зору. Вимоги про
зобов'язання СПД ОСОБА_5 провести перебудову об'єктів самочинної реконструкції
- нежитлових підвальних приміщень (НОМЕР_5) та нежитлових приміщень першого
поверху (НОМЕР_4), що розташовані у будинку НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 у м. Одесі з
метою приведення їх у попередній стан згідно з технічною документацією,
зареєстрованою КП “ОМБТІ та РОН” не містять конкретних дій, які повинен
здійснити підприємець, якої попередній стан існував у спірного об'єкта та яку
технічну документацію має на увазі відповідач.
Враховуючи вищевикладене, зустрічний
позов управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про
зобов'язання СПД ОСОБА_5 провести перебудову об'єктів самочинної реконструкції
-нежитлових підвальних приміщень (НОМЕР_5) та нежитлових приміщень першого
поверху (НОМЕР_4), що розташовані у будинку НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 у м. Одесі з
метою приведення їх у попередній стан згідно з технічною документацією,
зареєстрованою КП “ОМБТІ та РОН” не підлягають задоволенню. Підсумовуючи
зазначене, позовні вимоги СПД ОСОБА_5 про визнання за ним права власності на
нежитлові приміщення  першого та
цокольного поверхів (НОМЕР_4, НОМЕР_7), загальною площею 189,9 кв.м., та
нежитлові підвальні приміщення (НОМЕР_5), загальною площею 173 кв.м.,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1 - слід задовольнити у повному обсязі; у
задоволенні зустрічного позову управління архітектури та містобудування
Одеської міської ради про зобов'язання СПД ОСОБА_5 провести перебудову об'єктів
самочинної реконструкції -нежитлових підвальних приміщень (НОМЕР_5) та
нежитлових приміщень першого поверху (НОМЕР_4), що розташовані у будинку
НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 у м. Одесі з метою приведення їх у попередній стан згідно з
технічною документацією, зареєстрованою КП “ОМБТІ та РОН” слід відмовити
повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами по
справі, враховуючи ті обставини, що звернення СПД ОСОБА_5 до господарського
суду з позовом  у даній справі не було
зумовлене неправомірними діями відповідача, суд вважає за правомірне витрати,
пов'язані із сплатою державного мита, інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу, віднести на рахунок позивача згідно із ст. 44, ч. 2 ст. 49
ГПК України  (Лист ВАСУ від 26.06.1995р.
№01-8/453 “Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного
законодавства при вирішенні спорів”).

Керуючись ст..ст..1-4, 48, 49 Закону України “Про
власність” від 07.02.1991р.
№697-ХХІІ  (з наступними змінами
та доповненнями), ст..ст..15, 16, 319, 320 Цивільного кодексу України,  ст.ст. 44, 49 ,  82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2 на нежитлові
приміщення  першого та цокольного
поверхів (НОМЕР_4, НОМЕР_7), загальною площею 189,9 кв.м., та нежитлові
підвальні приміщення (НОМЕР_5), загальною площею 173 кв.м., розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

3.          У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення
набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 31.05.2007р.

Суддя