КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2007                                                                                           № 24/502

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Алданової  С.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Богданов Р.К. (дов. № 1-3д-43 від26.12.2006р.)

від відповідача   -               Федоров І.Ю. (дов. б/н від 07.05.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства „Ровенькиантрацит”

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.12.2006

у справі № 24/502

за позовом                               Державного підприємства „Ровенькиантрацит”

до                                                   „METCOAL S.A.”

про                                                  стягнення 169162,63 дол США

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство (далі - ДП) „Ровенькиантрацит” звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до „METCOAL S.A.” про стягнення 169162,63 дол. США. заборгованості за контрактом  № 134-04у/5-12gp.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.12.2006р. в позові відмовлено. Суд першої інстанції мотивував рішення відсутністю та неналежністю доказів поставки позивачем вугілля відповідачу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП „Ровенькиантрацит”  подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати повністю і прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, вважаючи рішення законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні 15.05.2007р. було оголошено перерву до 22.05.2007р., у відповідності до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

05 квітня 2004 року між позивачем - ДП „Ровенькиантрацит” та відповідачем - Компанією „METCOAL S.A.” було укладено контракт № 134-04у/5-12gр (далі – Контракт № 134-04у/5-12gр), згідно з яким позивач (Продавець), зобов’язується поставити компанії „METCOAL S.A.” (Покупець) вугілля марки антрацит у асортименті, кількості, у строки, з якісними характеристиками та за цінами, зазначеними у Додатках до Контракту, а відповідач (Покупець) - „METCOAL S.A.” зобов’язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах, передбачених контрактом.

Згідно з п. 3.2 Контракту № 134-04у/5-12gр, загальна вартість даного Контракту складає 12000000,00 дол. США.

Відповідно до п. 4.1 Контракту, оплата поставленого товару Покупцем здійснюється шляхом банківського переказу на валютний рахунок Продавця на умовах 100 % передплати.

Позовні вимоги у даній справі мотивовані тим, що позивач, відповідно до Контракту № 134-04у/5-12gр, здійснив поставку відповідачу вугілля, зокрема, за вантажними митними деклараціями (далі - ВМД) № 111000001/5/003301 від 07.10.2005 р. та  № 111000001/5/003429 від 18.10.2005 р. - вугілля марки АКО у кількості 3075,684 тонн на загальну суму 169162,63 долара США, а відповідач, в порушення п. 4.1. Контракту, не виконав свого обов’язку щодо оплати поставленого за вказаними ВМД товару в сумі 169162,63 долара США.

В оскаржуваному рішенні суд зазначив, що згідно діючого законодавства України та умовам контракту № 134-04у/5-12gр вантажні митні декларації не можуть бути доказами належного виконання чи невиконання позивачем або відповідачем їх обов’язків за контрактом, а тому ВМД № 111000001/5/003301 від 07.10.2005р. та                                  № 111000001/5/003429 від 18.10.2005р. не є належними доказами поставки позивачем вугілля відповідачу. При цьому, нормативного обґрунтування такого висновку, з посиланням на конкретні норми законодавства, судом в рішенні не наведено.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з вказаним висновками місцевого господарського суду з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що вивезення товару за Контрактом №134-04у/5-12gр здійснювалось морським транспортом з портів України. При цьому, відповідно до умов даного контракту, первинно вугілля відвантажувалось до портів залізничним транспортом на умовах РСА (Інкотермс 2000) станції відправлення, а в подальшому здійснювалось фактичне відвантаження вугілля за межи України морським транспортом.

В матеріалах справи наявний реєстр всіх ВМД на 196655,087 тон вугільної продукції на загальну суму 8882666,63 доларів США, відвантаженої та вивезеної за межі України за контрактом № 134-04у/5-12gр від 05.04.2004 року морським транспортом (а.с. 51-52), копії ВМД № 111000001/5/003301 від 07.10.2005р. та № 111000001/5/003429 від 18.10.2005р., а також, реєстр всіх (2904 одиниці) залізничних квитанцій по „METCOAL S.A.” за контрактом № 134-04у/5-12gр від 05.04.2004 року на 196655,087 тон вугільної продукції на загальну суму 8882666,63 доларів США, відвантаженої до портів залізничним транспортом  (а.с. 101-135).

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції, оригінали зазначених залізничних квитанцій надавались ним суду першої інстанції для огляду та вивчення в судовому засіданні 04.12.2006р.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що протокол судового засідання від 04.12.2006р. в матеріалах справи відсутній, а в ухвалі господарського суду міста Києва від 04.12.2006р. у справі № 24/502 про дослідження вищевказаних документів не зазначено, однак, цією ухвалою суд зобов’язав позивача надати реєстр залізничних квитанцій по кожній вантажній митній декларації. Тому апеляційний суд вважає підтвердженим довід позивача про надання ним оригіналів залізничних квитанцій у кількості 2904 одиниць суду першої інстанції для огляду.

Пунктом 8 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 9 червня 1997 р. № 574, встановлено, що оформлена ВМД засвідчує надання суб’єкту зовнішньоекономічної діяльності права на розміщення товарів у визначений митний режим і підтверджує  права  та  обов’язки  зазначених  у  ВМД  осіб щодо здійснення ними відповідних правових, фінансових, господарських та інших операцій.

Дослідивши надані представником позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції для огляду оригінали залізничних квитанцій про приймання вантажу за контрактом № 134-04у/5-12gр від 05.04.2004 року, вантажно-митних декларацій та платіжних доручень за цим контрактом, а також наявний в матеріалах справи реєстр залізничних квитанцій з зазначеною в ньому інформацією щодо вугільної продукції відвантаженої за цими залізничними квитанціями (у тому числі кількість, ціна, загальна вартість продукції по кожному вагону, загальна кількість і вартість продукції відвантаженої за контрактом) та копії ВМД №111000001/5/003301 від 07.10.2005р. та №111000001/5/003429 від 18.10.2005р., суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що зазначені документи підтверджують, що ДП „Ровенькиантрацит” за Контрактом №134-04у/5-12gр від 05.04.2004 року відвантажило компанії „METCOAL S.A.” вугільної продукції у кількості 196655,087 тон на загальну суму 8882666,63 доларів США, а компанія „METCOAL S.A.” оплатила поставлений товар частково – в сумі 8713504 доларів США, і ДП „Ровенькиантрацит” недоотримало грошових коштів за поставлений відповідно до Контракту №134-04у/5-12gр від 05.04.2004 року та ВМД №111000001/5/003301 від 07.10.2005р. та №111000001/5/003429 від 18.10.2005р. товар на суму 169162,63 доларів США.

Посилання суду першої інстанції на відсутність актів прийому-передачі товару на суму 169162,63 доларів США, як на доказ нездійснення поставки, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, акту прийому-передачі вугілля за Контрактом №134-04у/5-12gр від 05.04.2004 року на суму 8713504 доларів США також сторонами не складалось, однак факт поставки позивачем товару на вказану суму відповідачем не заперечується і суму 8713504 доларів США відповідачем було сплачено. Відтак, факт відсутності акту прийому-передачі товару не може бути в даному випадку беззаперечним доказом нездійснення поставки.

Враховуючи, що і залізничні квитанції і вантажно-митні декларації містять посилання на Контракт №134-04у/5-12gр від 05.04.2004 року, із зазначенням кількості і вартості відвантаженої за контрактом продукції, то висновок місцевого господарського суду про непідтвердження позивачем факту поставки вугілля сорту АКО у кількості 3 075,684 тонн на загальну суму 169162,63 доларів США саме за Контрактом №134-04у/5-12gр, є безпідставним та таким, що спростовується матеріалами справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає подані позивачем докази достатніми для підтвердження факту здійснення позивачем відповідачу поставки товару за Контрактом  № 134-04у/5-12gp. у сумі 169162,63 дол. США та несплати відповідачем вказаного товару, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за контрактом  № 134-04у/5-12gp. у сумі 169162,63 дол. США є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати, у відповідності до вимог ч.ч.2,5 ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 7 Декрету Кабінету міністрів України „Про державне мито” та пункту 1 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції  України від 22.04.1993 року № 15, з позовів, що подаються до господарського суду в іноземній валюті, державне мито сплачується в іноземній валюті.

Однак, позивачем за подання позовної заяви платіжним дорученням № 1722 від 04.07.2006р. було сплачено державне мито у національній валюті і судом першої інстанції позовну заяву було прийнято до провадження та розглянуто справу.

Тому, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі: 8542,68 грн. – державне мито за розгляд справи в суді першої інстанції, 118,00 грн. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 845,82 долари США – державне мито за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 101, п.2 ч.1 ст.103, п.п.1, 3, 4 ст.104, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Ровенькиантрацит” задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2006 року у справі № 24/502 скасувати повністю і прийняти нове рішення.

Позов Державного підприємства „Ровенькиантрацит” до „METCOAL S.A.” про стягнення 169162,63 дол. США задовольнити.

Стягнути з „METCOAL S.A.” (11, rue de la Rotisserie, GP 3045, 1211 Geneva, 3, Switzerland, BNP PARIBAS (Swisse) S.A., Place de Hollande 2, 1211 Geneva, 11, Switzerland, рахунок 77635/4 V (адреса представництва „METCOAL S.A.”: 01010, м. Київ, вул. Суворва, 4/6-12 ПОВ)) на користь Державного підприємства „Ровенькиантрацит” (94700, м. Ровеньки, вул. Комуністична, 6, п/р 0607 у „Промінвестбанку” м. Ровеньки, МФО 304502, ) 169162 (сто шістдесят дев’ять тисяч сто шістдесят два) дол. США 63 центи основного боргу, 8660 (вісім тисяч шістсот шістдесят) грн. 68 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 845 (вісімсот сорок п’ять) дол. США 82 центи судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Справу  № 24/502 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

29.05.07 (відправлено)