ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

24.05.07 р.                                                                           Справа № 19/131

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді ДучалН.М.

При секретарі Москалик В.В.

За участю представників сторін

Від позивача: Лівандовська Т.Г., начальник управління, за наказом.

Від відповідача: Чесноков Р.В., за довіреністю;

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в  м. Кіровське Донецької області

до відповідача Державного відкритого акціонерного товариства “Шахта “Імені 60-річчя Радянської України” – Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії “Донвугілля” м. Донецьк

про стягнення боргу по регресним вимогам у сумі 171,00грн.

Управління Пенсійного фонду України в  м. Кіровське Донецької області  звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Державного відкритого акціонерного товариства “Шахта “Імені 60-річчя Радянської України” – Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії “Донвугілля” м.Донецьк, про стягнення боргу по регресним вимогам у сумі 171,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог  позивач посилається на заподіяння гр. Кучерову Сергію Васильовичу, що працював на підприємстві відповідача, травми, що спричинила смерть; призначення гр. Нестеровій Надії Василівни пенсії в зв’язку з втратою годувальника, померлого внаслідок трудового каліцтва; акт № 126/86 від 28.08.1986 р. про  нещасний випадок на виробництві,  претензію № 04-429 від 10.04.2001р. про відшкодування суми пенсії у розмірі 171,00 грн., виплаченої Управлінням ПФУ в м.Кіровське за 1 квартал 2001р., ст. 36 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст. 460 ЦК УРСР, розрахунок заборгованості по регресним вимогам.

Додатково 17.05.07р. надав обгрунтування позовних вимог (вих. № 2806/04-10 від 08.05.07р.), в яких посилається на ст. 460 Цивільного кодексу України та Інструкцію “Про порядок подання регресних вимог підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами пенсійного фонду України”, затверджену постановою Правління Пенсійного фонду України від 16.07.96р. № 9-2, згідно яких сплачена позивачем пенсія на загальну суму 171грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідач проти позову заперечував, просив у позові відмовити, надав письмове пояснення від 18.04.07р. (вх. № 02-41/16214), в якому повідомляв, що заборгованість ДВАТ “Шахта “Імені 60-річчя Радянської України” – ДП ДХК “Донвугілля” м. Донецьк перед Управліннм Пенсійного фонду України в  м. Кіровське Донецької області станом на 01.04.07р. відсутня.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши  матеріали справи,  заслухавши в засіданні пояснення представників сторін, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

З громадянином Кучеровим Сергієм Васильовичем, який був працівником Державного відкритого акціонерного товариства “Шахта “Імені 60-річчя Радянської України” – Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії “Донвугілля” м.Донецьк,  трапився нещасний випадок на виробництві, про що  складений акт  № 126/86 від 28.08.1986р. про нещасний випадок.

В період за перший квартал 2001р. позивачем була виплачена пенсія в зв’язку з втратою годувальника, померлого внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання гр. Нестеровій Н.В. в загальній сумі   171,00грн.

Позивач звертався до ДВАТ “Шахта “Імені 60-річчя Радянської України” з претензією  № 04-429 від 10.04.2001р. про відшкодування суми пенсії у розмірі 171,00 грн. за 1 квартал 2001р., яка була визнана відповідачем, але залишена  ДВАТ “Шахта “Імені 60-річчя Радянської України” без фактичного задоволення.

Наявність заборгованості відповідача з регресних вимог в сумі 171,00грн. підтверджується матеріалами справи, довідкою про сплачену пенсію  гр. Нестеровій Н.В. за І квартал 2001р.

З огляду на матеріали справи та норми чинного законодавства, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 456 Цивільного Кодексу УРСР у разі заподіяння громадянину каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, пов'язаних з виконанням ним трудових обов'язків, організація або громадянин, відповідальні за шкоду, зобов'язані відшкодувати потерпілому у повному розмірі втрачений заробіток, а також виплатити потерпілому (членам сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого) одноразову допомогу в установленому законом порядку. При цьому пенсії та інші доходи, одержувані працівником, не враховуються.

В разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Статтею 1 Закону України “Про пенсійне забезпечення” встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 37 Закону України “Про пенсійне забезпечення” право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ст. 460 Цивільного Кодексу УРСР організація або громадянин, відповідальні за заподіяну шкоду, зобов'язані за регресною вимогою органу державного соціального страхування чи Пенсійного фонду України відшкодувати суми допомоги або пенсій, що виплачені особам, зазначеним у статтях 456 і 457 цього Кодексу.

Порядок подання органами Пенсійного фонду України регресних вимог підприємствам, установам, організаціям та громадянам на підставі статті 460 Цивільного кодексу України встановлений Інструкцією “Про порядок подання регресних вимог підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами пенсійного фонду України”, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 16.07.96р. № 9-2, чинною на момент спірних правовідносин.

Згідно п. 1.3. даної Інструкції подання регресних вимог, у тому числі оформлення та ведення справ, участь у цивільному та арбітражному судочинстві, здійснюється управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, обласними, Київським та Севастопольським міськими управліннями Пенсійного фонду України, відділами Пенсійного фонду України у районах, містах та в районах міст.

Пунктом 2.1. встановлено, що підставою для подання відповідачам регресних вимог органами Пенсійного фонду України є фактична виплата пенсії, сума якої підлягає відшкодуванню за регресною вимогою, та наявність документів, що стверджують вину відповідача у заподіянні каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я або стверджують заподіяння каліцтва з підстав, передбачених статтею 450 Цивільного кодексу України громадянину, якому в зв'язку з цим виплачується згадана пенсія.

17.05.2007р. через канцелярію суду надійшла заява позивача від 16.05.2007 р. (вх. № 02-41/19656 від 17.05.2007р.) про припинення провадження у справі в зв’язку з повним погашенням відповідачем заборгованості по регресним вимогам у сумі 171,00грн. В підтвердження сплати заборгованості надана копія платіжного доручення № 347 від 14.05.07р.

Заявою від 24.05.2007 р. відповідач повідомив про сплату суми позову в повному обсязі, що підтвердив копією платіжного доручення № 347 від 11.05.2007 р.

Вивчивши надані сторонами документи, що свідчать про погашення відповідачем суми позову, суд вважає, що спір між сторонами є врегульованим, предмет спору відсутній, провадження у справі підлягає припиненню по ст. 80 п. 1-1 ГПК України.

Приймаючи до уваги, що заборгованість сплачена відповідачем після звернення  позивачем з позовом до суду, судові  витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, підлягають віднесенню на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 77, 80 п. 1-1, 86, 87   Господарського процесуального Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Припинити провадження  у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровське Донецької області до Державного відкритого акціонерного товариства “Шахта “Імені 60-річчя Радянської України” – Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії “Донвугілля” м. Донецьк про стягнення боргу по регресним вимогам у сумі 171,00 грн.

Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства “Шахта “Імені 60-річчя Радянської України” – Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії “Донвугілля” м.Донецьк у доход державного бюджету державне мито в  сумі  102,00 грн.  Видати наказ.

.

Суддя

М.В.В.

Надруковано 3 екземплярах:

1 – позивачу;

1 – відповідачу; 1 – у справу. .