ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" лютого 2007 р.
Справа № 12/135.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ”Тадей” с.Смодна, Косівського району, Івано-Франківської області

до відповідача Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія” м.Вижниця

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Суддя                                                               Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача –Созоник В.В. –представник (довіреність від 16.06.2006 року), Наливайко С.Я. –представник (довіреність від 12.12.2006 року)

Від відповідача –Олексюк Ф.Ю. –головний бухгалтер (довіреність № 6 від 23.01.2007 року), Гарасим’юк П.М. –представник (довіреність № 15-02/2 від 14.02.2007 року)

В засіданні приймали участь

Рішення прийнято 16.02.2007 року у зв’язку з оголошенням перерви у судовому засіданні 29.01.2007 року

СУТЬ СПОРУ: Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 16.08.2006 року припинено провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ”Тадей” с.Смодна, Косівського району, Івано-Франківської області до Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія” м.Вижниця про визнання недійсним рішення загальних зборів відповідача № 25 від 13.02.2006 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2006 року згадану ухвалу скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області в іншому складі суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю ”Тадей” с.Смодна, Косівського району, Івано-Франківської області звернулося з позовом до Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія” м.Вижниця про визнання недійсним рішення загальних зборів відповідача № 25 від 13.02.2006 року, на яких прийнято рішення про створення дочірнього підприємства відповідача.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що його не було повідомлено про проведення загальних зборів у спосіб, передбачений пунктом 10.1.3 Статуту відповідача (письмово, по пошті, за допомогою телефаксу).

Також позивач зазначає, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 24.02.2003 року у справі № Б-11/142 накладено арешт на частку майна банкрута –позивача у справі № 12/135, у власності відповідача. Другою ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2005 року у справі № Б-11/142, продовжує позивач, накладено арешт на основні засоби відповідача, а постановою відділу державної виконавчої служби від 09.09.2005 року заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить відповідачу.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи це наступним.

Згідно ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2005 року № Б-11/142 повноваження ліквідатора Сав'юка Т.Б. закінчились 09.02.2006 року. У статті 22 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” йдеться про те, що строк ліквідаційної процедури не може перевищувати дванадцяти місяців. Господарський суд може продовжити цей строк на шість місяців. Саме так сталося з ліквідаційною процедурою позивача, оскільки процедура ліквідації ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2005 року у справі № Б-11/142 продовжена на шість місяців, тобто до 09.02.2006 року. Доказів того, що повноваження ліквідатора Сав'юка Т.Б. продовжено на додатковий термін не надходило. Ухвали, яка б продовжувала повноваження ліквідатора позивача, на момент проведення позачергових зборів учасників 13.02.2006 року не було, а тому не було жодних підстав персонально запрошувати Сав’юка Т.Б. на позачергові збори учасників, оскільки після 9.02.2006 року він не являвся уповноваженим керівником позивача. Саме з цих підстав на позачергові збори учасників відповідача був присутній як гість Сумарук Петро Васильович, один із співзасновників позивача.

Крім того, вказує відповідач, тривала перевірка МВС та відділу з питань банкрутства Сав’юка Т.Б. по фактах викладених в заяві відповідача № 150/11 від 30.11.2005 року. У такій ситуації, продовжує відповідач, він повідомив всіх зацікавлених осіб через засоби масової інформації газету „Вижницькі обрії” про час та місце проведення позачергових зборів учасників.

Стосовно накладення арешту на основні засоби відповідач пояснює, що згідно спірного рішення для забезпечення діяльності дочірнього підприємства засновником створюється уставний фонд у сумі 70000,00 грн., який може бути внесений трьома способами: грошові кошти, товарні запаси та основні засоби.

В ухвалі господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2005 року № Б-11/142 у пункті 6 сказано: „Накласти арешт на основні засоби СП „Карпати-Моравія”. Отже, вважає відповідач, в ухвалі господарського суду Івано-Франківської області вказано про необхідність накладення арешту тільки на основні засоби позивача.

Також відповідач вказує на те, що позивач не надав жодних доказів фактичної передачі основних засобів від СП „Карпати-Моравія” до дочірнього підприємства.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно розділу 4 Статуту відповідача засновниками Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія” є позивач, якому належить 30 відсотків статутного фонду (пункт 5.2 Статуту), та юридична особа Чехії ”SEGRE”, якій належить 70 відсотків статутного фонду (пункт 5.2 Статуту). Позивачем реально зроблено внесок у сумі 199400,00 грн., що підтверджується протоколом зборів учасників відповідача № 23 від 05.12.2005 року (а.с. 127 на звороті) та актом перевірки відповідача Державною податковою інспекцією у Винницькому районі від 25.10.2002 року (а.с. 131).

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26.04.2002 року порушено провадження у справі № Б-11/142 про банкрутство ТОВ ”Тадей”.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 24.02.2003 року накладено арешт на частку майна банкрута ТОВ ”Тадей” у власності Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія”.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2005 року (а.с. 21) скасовано за нововиявленими обставинами ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу від 21.12.2004 року, відновлено повноваження ліквідатора боржника Сав’юка Т.Б., продовжено строки ліквідаційної процедури на 6 місяців, накладено арешт на основні засоби відповідача. Дана ухвала залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2005 року (а.с. 100).

Постановою Відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції від 09.09.2005 року (а.с. 18) відкрито виконавче провадження по виконанню ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2005 року та накладено арешт на основні засоби відповідача та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 13.04.2006 року у справі № Б-11/142-3/13 (а.с. 16) призначено судове засідання по затвердженню звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, визнаючи при цьому повноваження ліквідатора Сав’юка Т.Б. На момент вирішення спору провадження у справі № Б-11/142-3/13 про банкрутство позивача зупинено, при цьому не зупиняючи повноважень ліквідатора Сав’юка Т.Б. (а.с. 104).

Пунктом 10.1.1 Статуту відповідача передбачено, що вищим органом підприємства є збори учасників. Про проведення зборів підприємства учасники повідомляються письмово, по пошті, за допомогою телефаксу з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш, ніж за 30 днів до скликання зборів (абзац 6 пункту 10.1.3 Статуту).

Про проведення зборів підприємства було повідомлено лише в газеті ”Вижницькі обрії”, проти чого сторони не заперечують. При цьому суд зазначає, що позивач повідомив про відсутність у нього такого оголошення, а відповідач оголошення теж не представив.

У спосіб, передбачений абзацом 6 пункту 10.1.3 Статуту, позивач не повідомлений.

13.02.2006 року відбулися позачергові збори учасників Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія”, результати яких оформлені протоколом № 25 (а.с. 29). У даному протоколі серед присутніх помилково зазначений ліквідатор Сав’юк Т.Б., оскільки самі сторони визнають, що ліквідатор позивача не був присутнім за зборах, а крім того, у передостанньому абзаці спірного протоколу вказано, що присутні лише представники фірми ”SEGRE”.

Згаданим протоколом вирішено створити Дочірнє підприємство Українсько-чеське спільне підприємство ”Карпати-Моравія” м.Вижниця, Чернівецької області із статутним фондом у 70000,00 грн.

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно абзацу сорок восьмого статті 1 Закону України ”Про зовнішньоекономічну діяльність” спільні підприємства - підприємства, які базуються на спільному капіталі суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, на спільному управлінні та на спільному розподілі результатів та ризиків, а відповідно до частини 1 статті 116 Господарського кодексу України підприємство, створене відповідно до вимог цього Кодексу, в статутному фонді якого не менш як десять відсотків становить іноземна інвестиція, визнається підприємством з іноземними інвестиціями.

Частиною 6 статті 116 Господарського кодексу України передбачено, що правовий статус і порядок діяльності підприємств з іноземними інвестиціями визначаються цим Кодексом, законом про режим іноземного інвестування в Україні, іншими законодавчими актами.

Статутний фонд Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія” поділений на частки, а тому відповідач є господарським товариством у розумінні Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Закону України ”Про господарські товариства” і на нього поширюються положення наведених нормативно-правових актів у частині регулювання діяльності товариства з обмеженою відповідальністю.

Одним із прав учасника господарського товариства є можливість брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом (пункт 1 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України).

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів (частина 5 статті 62 Закону України ”Про господарські товариства”). Вказана норма права кореспондується з частиною 7 статті 145 Цивільного кодексу України, згідно якої черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Відповідно до частини 2 статті 23 Закону України ”Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше, а згідно частини 1 статті 25 вказаного Закону ліквідатор з дня свого призначення виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута.

Таким чином, з моменту визнання позивача банкрутом виключно ліквідатор Сав’юк Т.Б. виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута і відповідно представляє боржника.

Однак, всупереч абзацу 6 пункту 10.1.3 Статуту та частини 5 статті 62 Закону України ”Про господарські товариства” і частини 7 статті 145 Цивільного кодексу України відповідач не повідомив ліквідатора Сав’юка Т.Б. про проведення позачергових зборів учасників Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія”, що є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 25 від 13.02.2006 року.

Посилання позивача щодо накладення арешту на частку майна банкрута –позивача у справі № 12/135, у власності відповідача та накладення арешту на основні засоби відповідача як на підставу для визнання рішення загальних зборів недійсним, не беруться до уваги, тому що у спірному рішенні відповідача не йдеться про відчуження частки майна банкрута або основних засобів Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія” (не конкретизовано порядок утворення статутного фонду).

Щодо заперечень відповідача, то вони також не беруться до уваги судом з наступних підстав.

Зі змісту Закону України ”Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вбачається, що ліквідатор може бути звільнений від виконання обов’язків лише за власною заявою або за рішенням суду (частина 9 статті 31, частина 13 статті 30 названого Закону), однак відповідачем не надано таких доказів. При цьому суд зазначає, що припинення повноважень ліквідатора не відбувається автоматично після закінчення встановленого строку процедури ліквідації. Більш того, у подальшому господарський суд Івано-Франківської області неодноразово підтверджував повноваження Сав’юка Т.Б. як ліквідатора.

Щодо зміни номеру справи про банкрутство позивача слід зазначити, що початковим номером справи був № Б-11/142, який у подальшому був доповнений і став № Б-11/142-3/13.

Участь у позачергових зборах учасників директора та співзасновника позивача Сумарука П.В. також не може вважатись як участь повноважного представника позивача з підстав, наведених у статтях 23, 25 Закону України ”Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Крім того, Сумарук П.В. є лише співзасновником позивача з 10% у статутному фонді, а відтак він не наділений повноваженнями самостійно вирішувати питання утворення дочірніх підприємств.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним рішення загальних зборів Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія”, оформлених протоколом № 25 від 13.02.2006 року.

3.          Стягнути з Українсько-чеського спільного підприємства ”Карпати-Моравія”, код 31218954, м.Вижниця, вул. Українська, 87 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Тадей”, код 22192678, с.Смодна, Косівського району, Івано-Франківської області –85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для оскарження, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя
А.А. Бутирський