СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

11 квітня 2007 року

Справа № 2/61-16958-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Маслової З.Д.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: Бєлов Є.В., дов. № 10 від 06.02.2007 року;

відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Кримської республіканської спілки споживчих товариств (Кримспоживспілка) на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 16 листопада 2006 року у справі № 2/61-16958-2006

за позовом Кримської республіканської спілки споживчих товариств (Кримспоживспілка) (вул. Самокіша, 30, м.Сімферополь, 95000)

до Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, м.Сімферополь, 95000)

про спонукання укласти договір оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 16.11.2006 року господарський суд АР Крим повернув адміністративний позов позивачеві - Кримській республіканській спілці споживчих товариств (Кримспоживспілка).

При прийнятті ухвали суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про спонукання до укладення договору оренди земельної ділянки слід розглядати в порядку господарського судочинства. Також судом встановлено, що позовну заяву підписано особою, яка не має відповідних на це повноважень.

Не погодившись з ухвалою господарського суду АР Крим, Кримська республіканська спілка споживчих товариств (Кримспоживспілка) звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як винесену з порушенням норм матеріального права, матеріали справи скерувати до господарського суду АР Крим для розгляду по суті.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином ухвалами та повістками від 28.02., 16.03. та 23.03.2007 року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. Факт належного сповіщення підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представника Сімферопольської міської ради.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга Кримської республіканської спілки споживчих товариств (Кримспоживспілка) не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процессом чи процесом референдуму.

У пункті 1 Листа Верховного Суду України від 26.12.2005 року № 3.2.-2005 „Щодо застосування господарськими судами України положень процесуального законодавства стосовно розмежування компетенції між спеціалізованими адміністративними і господарськими судами” зазначено наступне.

Визначення поняття „справа адміністративної юрисдикції” , наведеного у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під яким розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт ( у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта , який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У випадку, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій ( щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться „при здійсненні управлінських функцій”, та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

У пункті 2 Інформаційного листа від 26.12.2005 року № 3.2.-2005 зазначено, що можна виокремити певні категорії справ, розгляд яких відповідно до статей 1, 4, 17 КАС України має здійснюватись у порядку  адміністративного судочинства:

а) спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких такий суб'єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов'язує цих осіб вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність. При цьому особи згідно з нормами чинного законодавства України зобов'язані виконувати такі владні рішення чи вимоги суб'єкта владних повноважень;

б) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

У даному випадку, Кримською республіканською спілкою споживчих товариств (Кримспоживспілка) заявлені позовні вимоги про спонукання до укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 32242,00 кв.м., розташованої за адресою: м.Сімферополь, вул. Козлова, 11/1 для експлуатації Центрального ринку. В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що рішенням господарського суду АР Крим від 21.06.2002 року у справі № 2-19/3254-2002 за Кримською республіканською спілкою споживчих товариств (Кримспоживспілка) визнано право власності  на будівлю № 11/1 по вул. Козлова у м.Сімферополі, а також посилається на той факт, що у такому разі право на земельну ділянку переходить на підставі статті 377 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 14 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний договір - це дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

У пункті 3 Інформаційного листа від 26.12.2005 року № 3.2.-2005 зазначено, що якщо суб'єкти (в тому числі орган державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи), хоча б і на реалізацію своїх повноважень, вільно укладають договір відповідно до норм ЦК України, під час укладання такого договору його сторони вільно домовляються про зміст та обсяг прав і обов'язків за договором, можуть відмовитися від його укладання, то такий договір може бути цивільним (господарським), але не адміністративним, оскільки в змісті цього договору відсутні відносини влади і підпорядкування, що є обов'язковими для адміністративного договору, а кожен суб'єкт такого договору виступає як рівний один до одного.

Дослідивши обставини справи, судова колегія приходить до висновку, що у даному випадку позивачем заявлено позов про спонукання до укладення договору відповідно до норм цивільного законодавства –статті 377 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим, такий договір не підпадає під ознаки адміністративного та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, висновок суду першої інстанції про те, що дана справа має розглядатись в порядку господарського судочинства є вірним.

Крім того, господарським судом АР Крим також вірно встановлено, що довіреність № 16 від 13.11.2006 року, видана представнику Кримської республіканської спілки споживчих товариств (Кримспоживспілка) Кутас А.В. не містить посилань на наявність у нього повноважень на подачу позовної заяви від імені товариства.

Відповідно до статті 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні господарським судом АР Крим оскарженої ухвали порушень норм матеріального та процесуального права не виявлено, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кримської республіканської спілки споживчих товариств (Кримспоживспілка) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 листопада 2006 року у справі № 2/61-16958-2006 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        О.А.Латинін

Судді                                                                      Л.М. Заплава

З.Д. Маслова