ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"12" квітня 2007 р.                                                                              Справа № 19/060-07

Розглянувши матеріали справи за позовом Білоцерківського районного споживчого товариства, м. Біла Церква

до  Товариства з обмеженою відповідальністю „Бріко”, м. Узин

про стягнення 627,19  грн. заборгованості та 116,42 грн. пені.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача – Тищенко О. А. (дов. № 162 від 26.03.2006 року);

від відповідача – не з’явився.

обставини справи:

Білоцерківське районне споживче товариство (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Бріко” (далі-відповідач) про стягнення  627,19  грн. заборгованості та 116,42 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов  договорів оренди № 372 від 10.02.2005 року та № 463 від 10.01.2006 року, а саме відповідач не сплачує своєчасно та в повному обсязі орендну плату в результаті чого за ним утворилась заборгованість  в  загальній  сумі  627,19 грн. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов’язання пеню в розмірі 116,00 грн.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 19.02.2007 року та від 26.03.2007 року в засідання суду не з'явився, витребуваних документів не подав, у зв'язку з зазначеним, суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Між Білоцерківськім районним споживчим товариством (за договором –орендодавець) та  Товариством з обмеженою відповідальністю „Бріко” (за договором -орендар) 10.02.2005 року укладено договір  № 372 оренди будівлі або іншої капітальної споруди  (далі-договір № 372)  та  10.01.2006  року аналогічний договір № 463 (далі-договір № 463). За умов договорів № 372, № 463 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування основні засоби: склад вторсировини (склад металевий вагончик), що розташований в м. Узин по вул. Заводська, 9, загальна площа 423,5 м2 (п. 1.1 договорів). За умов договору № 463 також передалась в оренду земельна ділянка площею 020 га. За договором  № 372 орендна плата в місяць за користування основними засобами складає 500,00 грн. (п. 3.1 договору). За договором № 463 орендна плата в місяць за користування основними засобами складає 600,00 грн. (п. 3.1 договору). Орендна плата сплачується по попередній оплаті, не пізніше 25 числа місяця, що передує звітному. Одночасно здійснюється плата за комунальні платежі. Орендна плата, як і інші платежі, можуть сплачуватися шляхом перерахування через банківську установу на розрахунковий рахунок орендодавця. Або вноситись готівкою в касу підприємства –орендодавця (п. 3.4 договорів). Термін дії договору № 372 одинадцять місяців з 10.02.2005 року до 10.01.2006 року, термін дії договору № 463 одинадцять місяців з 10.01.2006 року по 10.12.2006 року (п. 6.1 договорів).

В матеріалах справи наявні акт приймання-передачі приміщень та торгового обладнання від 10.02.2005 року, акт приймання-передачі приміщень та торгового обладнання від 10.01.2006 року та  додаток до договору № 372. Акт приймання-передачі приміщень та торгового обладнання від 10.01.2006 року, акт приймання-передачі приміщень та торгового обладнання від 01.05.2006 року до договору № 463.

Позивач зобов’язання за договорами № 372 та № 463  виконав належно, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач зобов’язання за договорами № 372 та № 463   виконав неналежно в результаті  чого  за  ним  утворилась  заборгованість по орендній платі в загальній сумі  627,19 грн., з яких 17,22 грн. за договором № 372 та 609,27 грн. за договором № 463.

Додатково позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання зобов’язання  пеню в розмірі 116,42 грн. за договором № 463.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

При вирішенні спору судом враховано, що згідно відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Приписами п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Позовні вимоги в частині основного боргу в сумі 627,19 грн. підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи та визнаються відповідачем, отже підлягають задоволенню.

Приписами п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/965-ВР від 22.11.1996 року платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в  розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 116,00 грн. підлягають задоволенню.

Таким чином позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути   з  Товариства з обмеженою відповідальністю „Бріко” (09161, Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Леніна, 68, кв. 55, код 32987230) на користь  Білоцерківського районного споживчого товариства (09112, Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 87, код 30353151) – 627 (шістсот двадцять сім) грн. 19 коп. заборгованості по орендній платі,  116 (сто шістнадцять) грн. 00 коп. пені та судові витрати: 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя

Рішення підписано 16.04.2007 року