ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.07 р.                                                                               Справа № 16/11пд

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

При секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м. Донецьк, в особі Донецького районного управління м. Донецьк

до відповідача Комунальне підприємство “Служба єдиного замовника Київського району  м. Донецьк” м. Донецьк

про визнання договору дійсним

За участю:

Представників сторін :

від позивача:            Дояр О.В. по дор.

від  відповідача :              Мишина Н.Г. по дор.

В С Т А Н О В И В: в  судовому  засіданні  було  оголошено  перерву  згідно ст.  77  ГПК   України

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 11.01.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м. Донецьк, в особі Донецького районного управління м. Донецьк до Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Київського району м. Донецьк” м. Донецьк  про визнання договору дійсним.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із              ст.  22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано клопотання про фіксації судового процесу  технічними засобами, з приводу чого фіксацію не було здійснено. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається   на     договір  оренди   №  2/20   від 05.05.2000р., на  проект   договору    оренди    №  2/20/13  від    25.12.2005р.  ,  протокол розбіжностей    до  даного  проекту  договору   стосовно  п. 7.6.   , який  в  строк   був надісланий    на  адресу     відповідача   ,та  прийнятий  останнім ,   оскільки   з  його  сторони   не було  звернення  до  суду    згідно  приписів  п.7 ст. 181   Господарського кодексу  України.

Відповідач     проти  заявлених  вимог  заперечує, стверджує, що    зазначений    договір   оренди    №  2/20/13  від    25.12.2005р.   вважає  не  укладеним , оскільки  між  сторонами  не  було  досягнуто згоди  щодо  п.7.6.  договору  -  приписи п.8 ст. 181  Господарського кодексу  України ,  на  підставі  чого  просить  в  задоволенні  позову  відмовити   (  № 01/4-3344   від  19.02.2007р. ) .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників  сторін , суд встановив:

05.05.2000р.      між  сторонами (  позивачем  та  відповідачем )   був  укладений  договір  оренди    № 2/20  , згідно    якого     підприємство  позивача  прийняло    в оренду  нежитлов приміщення     за  адресою    :  м.Донецьк , вул. Артема ,   149  .   Строк  дії  зазначеного договору  закінчився , але  згідно  з  вимогами п. 4.2.  цого  договору   приміщення не  було  сдане    Орендареві  , оскільки   між  сторонами  існувала  згода   про  укладення  нового  договору  оренди  .

На  адресу  позивача  (  орендаря)       був  надісланий     відповідачем                                    (  орендодавцем)   проект   договіру    №   2/20/13    від   25.12.2005р.     про  передачу      в  оренду  нежитлового приміщення   за  адресою    :  м.Донецьк , вул. Артема ,   149  .   Строк  дії  договору  був встановлений   з   12.07.2005р . до    12.07.2008р. ( п. 9.1.  )

Стаття   638   ЦК  України   передбачає, що договір вважається укладеним, якщо між сторонами в  потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за  законом або необхідні для договорів даного виду, а  також  всі  ті  умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Тобто крітеріями, за якими визначаються істотні умови є:

-          істотні умови повинні бути узгоджені сторонами. Норми права хоча і містять перелік умов, з яких сторони мають дійти згоди, але конкретного наповнення вони набувають тільки після того, як сторони визначать саме їх зміст.

-          Результат такого узгодження повинен знайти своє відображення у договорі, тобто всі погоджені істотні умови вносять до договору;

-          Інші умови сторони можуть не вносити до договору;

-          У тому разі, якщо будь-яка істотна умова не буде включена в договір, наступає правовий наслідок у вигляді визнання договору неукладеним. Цей висновок грунтується на положенні ст. 638 ЦК;

До істотніх умов відносяться умови договору, які 1) визнані такими за законом; 2)необхідні для договорів даного виду, 3) всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Зазначений  проект  договіру    №   2/20/13    від   25.12.2005р.       був  підписаний   зі  сторони  орендаря  (  позивача )  з  протоколом  розбіжностей   , на  підставі   чого     листом    № 121  від    27.01.2006р.     був  відправлений    екземпяр     на  адресу  відпровідача                       ( орендодавця)  .

На  підставі  ст. 646  ЦК України  відповідь  про  згоду   укласти  договір на  інших  , чім було  передбачено  , вимогах  , є  відмовою  від  отриманої  пропозиції особі  , що  зробила  пропозицію  укласти  договір .

В  зв`язку  зі  ст.  187  ГК України  спори  , що  виникають  при  укладенні  договорів  укладення  яких  є обов`язковим на  підставі  закону  ,  розглядаються  судами .

Спірний договір  оренди      №   2/20/13    від   25.12.2005р.  був  укладений   з протоколом  розбіжностей    ,  по  всім  пунтктам    договору  була  досягнута  згода , окрім  п. 7.6. , який   в  редакції    орендодавця   був  як  : «орендатор   вправі   залишити  за  собою    проведені  полібшення   об`єкту  оренди  , проведені  за рахунок    власних  коштів  , якщо  вони    можуть  бути    відділені  від  об`єкту оренди   без   надання  йому  шкоди» ,  в  редакції  орендаря  , як  :  “   орендатор   зобов`язаний   відшкодувати    орендарю     вартість  виконаних  останнім  полібшень    об`єкту  оренди    (  з  урахуваннм  ізносу )  ,  які    неможливо  відділити    від  об`єкта    без     надання  йому  шкоди “ .

Варіант    протоколу  розбіжностей   був  направлений  на  адресу  орендаря     (відповідача)  27.01.2006р.  для  усунення  недолів  в  його  оформленні   ( не  була оформлена  загальна  графа  узгоджень    між  сторонами  )   , але  до  теперішнього  часу    протокол  розбіжностей   щодо узгодження    п.7.6.   договору  оренди  не  був  направлений     на  адресу  орендаря , зі  сторони    якого були   звернення   щодо   врегулювання    п.7.6.   зазначеного  договору    та  повернення     протоколу  розбіжностей  на  його  адресу    ,  про що     свідчить   лист   позивача   за  № 289  від   10.05.2006р.   з  повідомленням   про  вручення    відповідачеві     (  відмітки  пошти про  вручення)  .

П.  7  ст. 181    Господарського   кодексу  України    передбачено   , якщо  сторона   , отримавшая  протокол  розбіжностей    по  вимогам  договору    , основаного   на  державному  замовленні    або  такого   , укладення якого     являється    обов`язковим  для  сторін     на  підставі  закону   , або   сторона  виконавець     по  договору   , в  укладеному  порядку    ,   признана  монополістом    на    ринкі  товарів    ( робіт та  послуг)   , яка отримала    протокол  розбіжностей    , не  передаст    в  указаний     двадцятиденний     строк   в  суд    розбіжності , які     залишились  неврегулюваними    , то    пропозиції іншої  сторони      вважаються    прийнятими .

Посилання    відповідача  на  п. 8  ст. 181  ГК  України   , згідно  якого    той  вважає    договір  не укладеним  з-за   неузгодження  пунтків  договору  ,   суд  не  приймає , оскільки  ,  представниками  відповідача    ( опрендодавця )    протокол     розбіжностей     був  отриманий   , але    в порушення  норм п.7. ст.   181  ГК України   в  двадцятиденний  термін   до  суду    розбіжності   не  представив  , на  підставі  чого    суд  робить  висновок , що   пропозиція  орендаря  (  позивача)    вважається  прийнята  в  його  редакції    ,  а  договор   оренди  №   2/20/13    від   25.12.2005р.   таким  ,   за  істотними   умовами   якого  досягнуто  згоди   між  сторонами  .

Ордером     № 575  від    12.07.2005р.   , виданим     Управлінням   житлового  господарства    м. Донецька   , передбачено  обов`язкове  нотаріальне  посвідчення  договору  оренди  .

Порядок нотаріального посвідчення договору оренди  нерухомого майна визначений у Закону України „Про нотаріат” та Інструкції „Про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусом України”.

Позивач звернувся за таким посвідченням, але представник відповідача                                   (  орендодавця)  його  проігнорував  , про  що  свідчить лист  позивача   (  орендаря )    за                         № 1408   від 10.11.2006р.   з  повідомленням пошти  про  вручення  .

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи відповідача по справі судом   розглянуті та не прийняті до уваги, оскільки не спростовують фактів, доведених позивачем та підтверджених матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд  вважає, що   позовні  вимоги стосовно визнання договору оренди      №   2/20/13    від    25.12.2005р.  дійсним      є  обґрунтованими  та  такими , що ґрунтуються на нормативно-правових актах України ,  тому підлягають  задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по даній справі відшкодовуються із відповідача по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст.   638 , 646   ЦК України ,  ст. 181, ст. 187  ГК України  , і керуючись  ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85  Господарського процесуального Кодексу України,    Господарський Суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м. Донецьк, в особі Донецького районного управління м. Донецьк до Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Київського району м. Донецьк” м. Донецьк  про визнання договору дійсним задовольнити    повністю  .

Визнати договір   оренди      №   2/20/13    від    25.12.2005р. нежитлового приміщення   за  адресою    :  м.Донецьк , вул. Артема ,   149  , укладений  між Державним  виробничим  підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м. Донецьк, в особі Донецького районного управління м. Донецьк    та     Комунальним   підприємством  “Служба єдиного замовника Київського району м. Донецьк” м. Донецьк   дійсним.

Стягнути з Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Київського району м. Донецьк” м. Донецьк  на  користь  Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчормет” м. Донецьк, в особі Донецького районного управління м. Донецьк   -  85 грн.00  коп. - витрати по сплаті держмита і  118 грн.00  коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Суддя                                                                         Манжур В.В.