СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

12 квітня 2007 року

Справа № 2-20/19095-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Антонової І.В.,

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився;

позивача:           Сільванович Ю. С., довіреність №  08.1-13/3620 від 15.02.06;

відповідача: Крекотень Н. В., довіреність №26  310307 від 31.03.07;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Луідор" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Луцяк М.І.) від 25.01.2007 у справі №2-20/19095-2006

за позовом           Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора (вул. Дзержинського, 6, м.Сімферополь, 95000)

в інтересах держави в особі Алуштинської міської ради (пл. Радянська, 1, м.Алушта,98500)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Луідор" (вул. Сонячна долина, 75, м.Сімферополь, 95000)

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Луцяк М.І.) від 25.01.2007 у справі № 2-20/19095-2006 задоволено позов Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора  в інтересах держави в особі Алуштинської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Луідор" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луідор" зобов’язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 12 кв.м., розташовану у місті Алушта по вулиці К. Маркса в районі готелю "Москва", та привести зазначену ділянку у придатний для користування стан.

Не погодившись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Луідор" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на те, що судом не повно з’ясовані обставини справи. Відповідач вважає, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки газорозподільна установка, яка розташована на спірній ділянці не є власністю товариства з обмеженою відповідальністю "Луідор".

Розпорядженням керівництва Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2007 здійснена заміна судді Лисенко В.А. на суддю Антонову І.В., у зв’язку з її зайнятістю у іншому судовому процесі.

У листопаді 2006 року Сімферопольський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся в інтересах держави в особі Алуштинської міської ради до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Луідор", просив зобов’язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 12 кв.м. у місті Алушта по вул. К.Маркса у районі готелю „Москва” від розміщеної на ній газорозподільної підстанції та привести її у належний для використання стан.

Письмові заперечення проти позову у матеріалах справи відсутні.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на статті 125, 212 Земельного кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 125 Земельного кодексу України право   власності та право постійного  користування на земельну ділянку виникає після  одержання  її   власником   або користувачем  документа,  що  посвідчує  право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його  державної реєстрації. Приступати  до  використання земельної   ділянки    до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно зі статтею 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або  землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для  використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних  осіб,  які  самовільно  зайняли земельні ділянки. Повернення  самовільно  зайнятих земельних   ділянок провадиться за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2006 у результаті перевірки, проведеної Державною інспекцією з контролю та використанням і охороною земель у Автономній Республіці Крим, встановлено розташування на земельній ділянці площею 12 кв.м. у місті Алушта по вул. К.Маркса у районі готелю „Москва” газорозподільної підстанції, що кваліфіковано, як самовільне зайняття товариством з обмеженою відповідальністю "Луідор" земельної ділянки.

У зв’язку з виявленим порушенням складено акт та протокол про адміністративне правопорушення відносно директора товариства з обмеженою відповідальністю "Луідор".

Державною інспекцією з контролю та використанням і охороною земель у Автономній Республіці Крим видано припис про усунення порушення земельного законодавства у строк до 18.09.2006.

У відповідності зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 101 Господарського кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові  докази   приймаються судом, якщо заявник обґрунтував  неможливість  їх  подання  суду  першої  інстанції  з причин, що не залежали від нього.

Відповідачем при зверненні з апеляційною скаргою надані додаткові докази, а саме договір постачання природного газу № 01/71-К-ПГ від 26.12.2006, технічні умови на проектування системи газопостачання, лист начальника Алуштинського управління з експлуатації газового господарства   закритого акціонерного товариство з газопостачанню та газифікації "Кримгаз"   № 175/2 від 25.08.2006, акт про розмежування зон відповідальності №206/1 від 28.12.2006, технічні умови № 610 від 17.02.2006, які судова колегія вважає за необхідне долучити до матеріалів справи у зв'язку з тим, що представник відповідача не приймав участі у розгляду справи у суді першої інстанції.

Згідно листа Алуштинського управління з експлуатації газового господарства   закритого акціонерного товариство з газопостачанню та газифікації "Кримгаз"   № 175/2 від 25.08.2006 шкаф регуляторного пункту ГРЩ-Ш-13 Н-2 встановлено у зв'язку з необхідністю реконструкції діючої системи газопостачання даного району у цілях стабільності забезпечення природним газом населення.

Оцінивши надані відповідачем докази у їх сукупності, судова колегія не вбачає факту порушення відповідачем земельного законодавства, оскільки згідно акту про розмежування зон відповідальності газопровід передано на баланс Алуштинського управління з експлуатації газового господарства   закритого акціонерного товариство з газопостачанню та газифікації "Кримгаз", з огляду на що рішення суду першої інстанції про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її у належний для користування стан є помилковим, позов заявлено до неналежного відповідача і підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у позові.

Керуючись статтями 101, 103, пунктом 3 частини 1 статті 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Луідор" задовольнити.

2. Рішення господарського суду  Автономної Республіки Крим від 25.01.2007 у справі № 2-20/19095-2006 скасувати.

3. Сімферопольському міжрайонному природоохоронному прокурору  в інтересах держави в особі Алуштинської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Луідор" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки у позові відмовити.

Головуючий суддя                                                  З.Д. Маслова

Судді                                                                                О.Л. Котлярова

І.В. Антонова