ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

21.02.07                                                                                           Справа  № 12/263

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                                  Бойко С.М.,

суддів:                                                         Марко Р.І.,

Бонк Т.Б.,

при секретарі Ковалишин Ю.,

з участю представників

від позивача:   з”явився,

відповідача : з”явився,

третьої особи  з»явився,

розглянув апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Рівненський радіотехнічний завод», м.Рівне

на постанову господарського суду Рівненської області від 09.10.2006 року, суддя Гудак А.В., в справі №12/263,

за позовом відкритого акціонерного товариства «Рівненський радіотехнічний завод», м.Рівне

до відповідача державної податкової інспекції у м.Рівне, м.Рівне

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненського міського управління земельних ресурсів, м.Рівне

про: визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0/23-137 від 09.01.2003 року, №/2/23-137 від 07.05.2003 року та №/3/23-137 від 23.07.2003 року в частині визначення податкового зобов»язання по земельному податку,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Рівненської області від 09.10.2006 року відмовлено в позові  відкритого акціонерного товариства «Рівненський радіотехнічний завод»до  державної податкової інспекції у м.Рівне про  визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0/23-137 від 09.01.2003 року, №/2/23-137 від 07.05.2003 року, №/3/23-137 від 23.07.2003 року в частині визначення податкового зобов'язання по земельному податку в сумі 122949 грн., в т.ч. основного платежу-  81966.00 грн., штрафні (фінансові) санкції 40983.00 грн.

Постанова суду мотивована тим, що позивачем безпідставно сплачено земельний податок за земельну ділянку меншого розміру ніж та, яка перебуває у нього в користуванні, що підтверджується даними державного земельного кадастру, а тому податковим органом правильно донараховано позивачу земельний податок в сумі 81966 грн. виходячи із розміру земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача згідно даних земельного кадастру, що є підставою для нарахування земельного податку згідно вимог ст.13 Закону України "Про плату за землю".

В апеляційній скарзі  скаржник (позивач) просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що  податковим органом безпідставно здійснено розрахунок земельного податку  по отриманих даних земельного кадастру з листа Рівненського міського управління земельних ресурсів від 23.12.2002 р. № 02-1211, оскільки відповідно до п.2 розділу І «Положення про порядок ведення державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 р. №15, Державний земельний кадастр включає дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, обліку кількості та якості земель, бонітування ґрунтів, зонування територій населених пунктів, економічної та грошової  оцінки земель, а такі дані у листі Рівненського міського управління земельних ресурсів від 23.12.2002 р. № 02-1211 відсутні. Крім цього, цей лист отриманий податковим органом 28.12.2002 року, тобто після закінчення перевірки, що свідчить про здійснення рохрахунків відповідачем без наявних первинних документів, які підтверджують право користування позивачем земельною ділянкою площею - 39,2369 га.

Скаржник покликається на те, що підтвердженням фактичного користування позивачем земельною ділянкою лише у розмірі 19,0085 га у 2002 році є акт обстеження земельної ділянки ВАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 14.02.03, затверджений рішенням Рівненської міської ради №630 від 26.12.03, та постанова по кримінальній справі №122505 Рівненського міського суду, а також лист Рівненського міського управління земельних ресурсів №1240 від 28.12.2002 року.

Скаржник зазначає, що обов»язок сплати земельного податку за користування  спірною земельною ділянкою перейшов до інших осіб в зв»язку з переходом до них на праві власності чи користування об»єктів нерухомості, що частково встановлено актом перевірки на площу в розмірі 10347 га, а частково на площу 10,8275 га безпідставно не визнається податковим органом, проте підтверджується наявними в матеріалах справи документами - актом приймання-передачі №378 від 30.10.1984 р. підстанції Рівно 5 (0, 45 93 га), актом приймання- передачі від 21.12.1993 р. двох модулів  типу «Орськ»на баланс УБ РАЕС (1,5 га), договором купівлі- продажу від 3.07.1997 р. та рішення Рівненської міської Ради №278 від 03.03.1998 р.(2,55 га), біржовим контрактом №261/3/99 від 15.04.1999 р. , та рішенням Рівненської міської ради №310 від 4.07.2000 р. (0,9992 га), біржовою угодою купівлі- продажу  нерухомого майна від 20.11.1999 р. № 625/509н-99 (0,1693 га), біржовою угодою купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2001 р. медико-санітарної частини (3,5 га). Крім цього, податковим  органом не враховано вилучення з постійного користування  позивача земельної ділянки по вул.Д.Галицького,13 площею 0,25 га, по вул.Степана Бандери площею 0,5 га. та  припинення права користування по вул.Степана Бандери  площею 0,9 га.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а тому податковим органом правомірно визначено позивачу земельний податок виходячи з даних земельного кадастру згідно листа Рівненського міського управління земельних ресурсів від 28.12.2002 р. Ці дані підтверджено також  третьою особою в наданих суду письмових поясненнях. При цьому, відповідач вважає безпідставним покликання скаржника на акт обстеження земельної ділянки ВАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 14.02.2003 р., оскільки відповідно до ст.4 Закону України "Про плату за землю" розмір земельного податку не залежить від результатів господарської діяльності власників землі та землекористувачів, а тому незалежно від того, яку фактично використовував земельну ділянку ВАТ "Рівненський радіотехнічний завод", за 2002 р. сума земельного податку нараховується на підставі даних державного земельного кадастру.

У наданих в судовому засіданні поясненнях прдставник третьої особи підтримав заперечення на апеляційну скаргу, зазначивши, що згідно даних земельного кадастру  загальна базова площа земельної ділянки заводу становить 43,14 га., а тому податковим органом правильно донараховано позивачу земельний податок виходячи із розміру земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача згідно даних земельного кадастру, що є підставою для нарахування земельного податку згідно вимог ст.13 Закону України "Про плату за землю".

Суд, заслухавши пояснення представників сторін з їх участю на засіданні, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що скарга  підлягає задоволенню.

Підставою прийняття податкового повідомлення-рішення №/0/23-137 від 09.01.03 та прийнятих в процесі адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень №/1/23-137 від 07.05.03, №/2/23-137 від 09.06.03 та №/3/23-137 від 23.07.03, якими позивачу визначено податкове зобов'язання по земельному податку в сумі 157050,00 грн.. в т.ч. основний платіж - 104700,00 грн. та  штрафні (фінансові) санкції - 52350,00 грн., є встановлений актом перевірки  №632/9/23-129 від 30.12.02 факт порушення позивачем ст.ст.7.13,14,15 Закону України "Про плату за землю", а саме несплата  земельного податку за земельну ділянку, яка фактично перебуває в користуванні  позивача згідно даних земельного кадастру. Вказані податкові повідомлення-рішення є предметом оскарження  в частині визначення податкового зобов'язання по земельному податку в сумі 122949,00 грн., в т.ч. основного платежу 81966.00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 40983.00 грн. згідно уточнених подовних вимог від 19.09.2006 року (а.с.137, т.2).

Проте, такий висновок податкового органу не відповідає фактичним осбтавинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Законом України від 03.07.92 № 2535-ХП "Про плату за землю". Чинними на час виникнення спірних правовідносин статтями 7,13,14 та 15 цього Закону було встановлено, що ставки земельного податку: земель, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються в розмірі одного відсотка від їх грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у частинах п'ятій -десятій цієї статті та частини 2 ст. 6 цього Закону. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Юридичні особи самостійно обчислюють суму земельного податку в порядку, визначеному цим законом, за формою, встановленою Головною державною податковою інспекцією України, щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого подають дані відповідній державній податковій інспекції. Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права   власності або права користування   земельною ділянкою податок сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок податкового органу про фактичне користування позивачем у 2002 році земельною ділянкою в розмірі 39,2369 га грунтується на даних земельного кадастру, наданих  довідкою Рівненського міського управління земельних ресурсів від 28.12.02 № 02-1211.

Дана інформація підтверджена листом Рівненського міського управління земельних ресурсів від 06.10.06 №607-1/01, згідно якої станом на 01.01.02 у відповідності до даних державного земельного кадастру за ВАТ "Рівненський радіотехнічний завод" обліковувалось 39,2369 га земель в т.ч. по ділянках: на вул.Д.Галицького, 25 територія заводу -32,8769 га; на вул.Орлова, 45 дитячий садок №51 -1,16 га; на вул.Буковинська, 8 дитячий садок №56 -1,07 га; на вул.Білякова,37 дитячий садок №49-0,86 га; на вул.С.Крушельницької житлові будинки -0,37 га; на вул.С.Крушельницької житлові будинки -0,36 га; земельна ділянка на вул.Д.Галицького,25 для завершення будівництва на обслуговування медико-санітарної частини -2,54 га. (том І а.с. 145).

Площа земельних ділянок ВАТ "Рівненський радіотехнічний завод" -43,14 га, яка була визначена в процесі інвентаризації земель станом на 1991 рік, змінювалась на підставі рішень Рівнененської міської ради про вилучення (надання) земельних ділянок, у зв'язку з чим вносились відповідні зміни в державний земельний кадастр і станом на 01.01.02 становила 39,2369 га.

Разом з тим, Постановою Верховної Ради Української РСР «Про земельну реформу»№ 563-ХІІ від 18.12.1990 року  встановлено, що з 15 березня всі землі Української РСР є об'єктом земельної реформи. Місцеві ради зобов»язано провести інвентаризацію земель усіх категорій  і на підставі них вирішити питання надання чи припинення прав користування ділянками.

Відповідно до «Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів»метою проведення інвентаризації є створення інформаційної бази для ведення державного земельного кадастру, регулювання земельних відносин, раціонального використання і охорони земельних ресурсів, оподаткування (п.1.2. Положення).

Згідно цього Положення, для організації проведення інвентаризації та погодження матеріалів інвентаризації по кожному землекористувачу мають бути рішення міської ради. Як вбачається з листа  державного архіву Рівненської області №779 від 13.11.2006 р., в протоколах сесій Рівненської міської ради народних депутатів за 1991 рік відомостей про прийняття рішення про проведення інвентаризації земель м.Рівне в 1991 р., в тому числі про проведення інвентаризації та погодження матеріалів інвентаризації земель ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод»в 1991 році немає.

Відповідно до вимог ст.5 Закону України “Про плату за землю” об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Закон України “Про плату за землю” пов’язує виникнення податкових зобов’язань по земельному податку із виникненням в особи певного статусу відносно об’єкту оподаткування тобто землі. Такий статус полягає в комплексі прав і обов’язків, які платник податку повинен мати відносно землі.

Статтею 15 Закону України “Про плату за землю” визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою, у разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою податок сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Частиною 3 ст.30 Земельного кодексу України встановлено, що при передачі підприємствами, установами і організаціями будівель і споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом з цими об'єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди. Відповідно до ст.19 цього Кодексу для отримання земельної ділянки у користування підприємство повинно звернутися до відповідної Ради з клопотанням.

За ст.125 Земельного кодексу України право власності або постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації

За п.1 ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

В спірному випадку підтвердженням фактичного користування позивачем земельною ділянкою лише у розмірі 19,0085 га у 2002 році є акт обстеження земельної ділянки ВАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 14.02.03(а.с.15, т.2), затверджений рішенням Рівненської міської ради №630 від 26.12.2003 р., що відповідає вимогам Земельного кодексу України та  постанови Верховної ради Української РСР від 8.12.1990 року «Про земельну реформу».

Крім цього, вказаний факт підтверджується  постановою по кримінальній справі №122505 Рівненського міського суду від 01.07.2005 року (а.с.12, т.2), а також листом Рівненського міського управління земельних ресурсів №1240 від 28.12.2002 року(а.с.16, т.2).

Щодо решти земельної ділянки, то обов»язок сплати земельного податку за її користування  перейшов до інших осіб в зв»язку з переходом до них на праві власності чи користування об»єктів нерухомості, що частково встановлено актом перевірки на площу в розмірі 10347 га, а частково на площу 10,8275 га підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Зокрема,  актом приймання-передачі №378 від 30.10.1984 р. передано ВАТ "ЕЙ-І-ЕС "Рівнеобленерго" підстанцію Рівно 5 (0,4593 га), актом приймання-передачі від 21.12.1993 р. та дозволом Мінмашпрому України 321/2-229 передано два модулі  типу «Орськ»на баланс УБ РАЕС (1,5 га), договором купівлі - продажу від 3.07.1997 р. та рішенням Рівненської міської Ради №278 від 03.03.1998 р. підтверджується передача   об'єктів незавершеного будівництва ТзОВ фірмі «Прометей-А»(2,55 га), біржовим контрактом №261/3/99 від 15.04.1999 р.  та рішенням Рівненської міської ради №310 від 4.07.2000 р. підтверджується передача приміщення фірмі «Прометей -А»(0,9992 га), біржовою угодою купівлі- продажу  нерухомості від 20.11.1999 р. №625/509н-99 підтверджується передача приватному пітприємству «Флеш»двоповерхової    прибудови (0,1693 га), біржовою угодою купівлі-продажу нерухомості від 31.08.2001 р. підтверджується передача ТОВ "Енергоконсалтінг" медико-санітарної частини (3,5 га). Крім цього, рішенням Рівненської міської Ради від 29.09.1998 р. № 51 вилучено з постійного користування  ВАТ «Рівнерадіозавод»земельну ділянку площею 0,25 га по

вул.Д.Галицького, 13 та  надано її приватному малому підприємству «Каіс», рішенням   Рівненської міської ради №190 від 19.10.1999 р. вилучено з постійного користування  позивача земельну ділянку по вул.Степана Бандери площею 0,5 га. та  надано її автогаражному кооперативу «Малага», а рішенням  Рівненської міської  ради   №480   від 06.06.2001 р. припинено  право  постійного користування  ВАТ  «Рівнерадіозавод»земельною ділянкою по вул.Степана Бандери площею 0,9 га та надано її  Рівненській   міській   організації  ветаранів Авганістану.

З наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ВАТ «Рівнерадіозавод»відповідно до ст.206 Земельного кодексу України правомірно сплачено земельний податок за ділянку,  яка перебувала у нього в фактичному користуванні, а саме: площею 19,0085 га., а податковим органом безпідставно донараховано позивачу земельний податок за ділянки, обов»язок сплати по яких перейшов до  інших осіб.

Таким чином, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги про визнання нечинними  податкових повідомлень-рішень №/0/23-137 від 09.01.2003 року, №/2/23-137 від 07.05.2003 року, №/3/23-137 від 23.07.2003 року в частині визначення податкового зобов'язання по земельному податку в сумі 122949,00 грн.в т.ч. основного платежу 81966.00 грн., штрафні (фінансові) санкції 40983.00 грн.  - задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, воно підлягає  скасуванню, а апеляційна скарга позивача  –задоволенню.

У відповідності до вимог  ст.94 КАСУ проводиться новий розподіл судових витрат, де з Державного бюджету на користь позивача відкомпенсовуються понесені ним витрати за розгляд справи в суді в розмірі 484,5  грн.

Керуючись ст.ст. 198,202,205,207 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

постанову господарського суду Рівненської області від 09.10.2006 року в  справі за номером 12/263 - скасувати, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Рівненський радіотехнічний завод»- задоволити.

Позов задоволити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення №/0/23-137 від 09.01.2003 року, №/2/23-137 від 07.05.2003 року, №/3/23-137 від 23.07.2003 року в частині визначення податкового зобов'язання по земельному податку в сумі 122949,00 грн.в т.ч. основного платежу 81966.00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 40983.00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства «Рівненський радіотехнічний завод»(м.Рівне, вул.Д.Галицького,25, р/р5029 в Промінвестбанку м.Рівне, МФО 333335, ) 484,5 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                      С.М. Бойко

Судді:                                                                                                Т.Б.Бонк

Р.І.Марко