ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

05.04.07р.

Справа № А37/53-07

за позовом  Державного підприємства дослідного господарства Дніпропетровської дослідної станції інституту овочівництва та баштанництва Української академії аграрних наук, с. Олександрівка Дніпропетровського  району та області

до  Дніпропетровської міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, смт. Ювілейне Дніпропетровської області

про визнання недійсним  податкового  повідомлення - рішення  та зобов'язання  списати суму  заборгованності

.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від позивача:     Зеленько О.П. дов № 78 від 06.03.2007 року головний бухгалтер

Від відповідача: Сеннов О.А.   дов № 1458/9/10-017 від 10.08.2006 року

Від відповідача: Шиш С.А.      дов № 1484/9/10-017 від 06.02.2007 року

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена  вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство дослідного господарства Дніпропетровської дослідної станції інституту овочівництва та баштанництва Української академії аграрних наук (далі –позивач) звернулося з позовом до Дніпропетровської міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області (далі –відповідач) і просить суд визнати недійсним  податкове повідомлення –рішення  відповідача від 24.03.2006 року за № 0/0 та зобов’язати  відповідача списати  суму виниклої заборгованості   в сумі 138586 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  спірний  податковий  борг виник  внаслідок   форс-мажорних обставин, тому підлягає списанню, а спірне податкове  повідомлення-рішення є неправомірним, оскільки ним нараховано позивачу  пеню за несвоєчасну  сплату  спірного податкового боргу.

Відповідач  позов не визнав,  посилаючись на те, що списання  податкового боргу  як безнадійного   забороняється  діючим на той час  законодавством,   а спірним податковим повідомленням-рішенням нарахована  пеня  за несвоєчасне перерахування  прибуткового податку з громадян, а також донарахований  до сплати цей  податок  за інші порушення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд –

ВСТАНОВИВ:

Листом  від 18.11.2004 року за № 239  позивач звернувся  до відповідача, в якому  просив списати  безнадійний податковий борг з прибуткового податку  з громадян, який  виник  в результаті  обставин непереборної сили  на підставі    п/п. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону України „Про порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

В листі  зазначається про наявність податкового боргу  станом  на 01.01.2004 року  в сумі  111919,97 грн. Листом  від 17.02.2005 року № 27 позивач  повторно звернувся на адресу відповідача з проханням  списати заборгованість  з зазначеного податку.

Листом від 10.06.2005 року № 6472/10  від 28.02.2005 року № 2147/10-17-110 відповідач  відмовив  у списанні  боргу,  мотивуючи тим, що Законом України  „Про державний бюджет України на 2005 рік”  захоронення  у 2005 році  проводити списання  заборгованості  за податками.

Також за матеріалами справи відповідачем на підставі  акту від 15.03.2006 року за № 50ДСК /236/00496633 „Про результати планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства  ДП дослідного господарства  Дніпропетровської Дослідної станції  ІОБ УААН за період 01.10.2002 року по 31.09.2005 року” винесено податкове повідомлення-рішення  від 24.03.2006  року за № 0/0, яким позивачу донараховано  податок  з доходів  найманих  працівників на суму 1762,19 грн. та застосовані  штрафні санкції в розмірі 3524,38 грн.

Підставою для видання  зазначеного повідомлення-рішення  слугували  наступні обставини.

В ході проведення документальної перевірки   позивача за період з 01.10.2002 року по 30.09.2005 року виявлено  помилки  в обчисленні  податку.

Зокрема, при перевірці  актів виконаних робіт встановлено,  що у травні 2004 року сплачені  грошові кошти   бригаді у  кількості 12 громадян, які  прийняті  на сезонну роботу згідно укладеного договору у сумі 3355,33 грн.,  та у серпні 2004 року  видано  натуроплату (пшениця) на загальну суму  10200,00 грн.,  податок  з  доходів фізичних осіб не утримувався, чим порушено п.п. 1. п.1.2, 1.3 ст.1 , ст.3, п/п. 4.2.1 п.4.2 ст.4, абз. „а” п. 19.2 ст. 19 Закону України „Про податок  з доходів фізичних осіб”, у зв’язку з чим донараховано податку  у сумі 1756,20 грн.

Також перевіркою підсумків  у відомостях нарахування  заробітної плати  ф. 15 з питання  повноти і своєчасності  перерахування до бюджету  утриманих сум податку  з доходів  фізичних осіб, встановлено несвоєчасне перерахування  до бюджету  сум  податку  з  доходів  фізичних осіб у жовтні 2002 року  та у вересні 2005 році,  чим порушено відповідно: ст. 10 Декрету КМ України „Про  прибутковий  податок  з громадян” від 26.12.1992 року № 13-92 та п.п.8.1.2. п. 8.1 ст. 8,  п.п 16.3.2 п. 16.3 ст. 16, абз. „ а” п. 19.2 ст.  19 Закону України „Про  податок  з доходів  фізичних осіб”.

Згідно ст. 21 Декрету КМ України  „ Про прибутковий  податок з громадян” від 26.12.1992 року № 13-92 та п.п 16.4.1. ст. 16 Закону України „Про порядок  погашення  зобов’язань   платників  податків перед бюджетами  та державними цільовими фондами” передбачено нарахування пені у сумі 98,73 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що  позов підлягає  задоволенню частково, а саме в частині спонукання відповідача списати суму  податкового боргу  з прибуткового податку  з громадян на суму 1192,85грн. з таких підстав.

Відповідно до п/п „г” п/п.18.2.1 п.18.2 ст.18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” ( в редакції, яка діяла на той період) податковий  борг  юридичних  або  фізичних осіб,  що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) підлягає списанню як безнадійний борг.

На підставі 18.2.3 п.18.2 ст.18 зазначеного Закону порядок списання безнадійного боргу регулюється наказом Державної податкової адміністрації  України від 14.03.2001 року    N 103.

Зокрема, пунктом 3.4 зазначеного Порядку встановлено, що податковий  борг  юридичних або фізичних осіб,  що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини, наприклад стихія, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, блискавка, пожежа, буря, повінь, землетрус, нагромадження снігу або ожеледь, вибух тощо), тобто не з вини платника податків, які неможливо попередити своїми заходами за умови, що дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання податкових зобов'язань.

Такий факт непереборної сили підтверджується:

- Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України;

- уповноваженими органами іншої держави, які легалізовані консульськими установами України, - у разі настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території такої держави;

- рішеннями Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях України, затвердженими Верховною Радою України, або рішеннями Кабінету Міністрів України про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, посухи, пожежі та інших видів стихійного лиха;

- висновками інших органів, уповноважених згідно із законодавством засвідчувати обставини форс-мажору.

Пунктом 4.1 вказаного Порядку також передбачено, що визначення   сум   безнадійного  податкового  боргу,  що підлягає списанню органами державної податкової служби, здійснюється у  випадку,  визначеному  в  пункті  3.4  цього  Порядку,   - станом на наступний день за граничним терміном погашення податкових зобов'язань за період, на який припадає дата, вказана в документі, що  засвідчує  факт  непереборної  сили.

Враховуючи викладене, позивач довів наявність підстав для списання податкового боргу з прибуткового податку з громадян за квітень 2003року на суму 1192,85грн., що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 18.12.2003року №1604.9/05-4 про наявність форс-мажорних обставин для відповідача відповідно до п/п. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону України „Про порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” станом на 22.04.2003року а також відомістю щодо суми податкового боргу по прибутковому податку, Головною книгою за 2003 рік І півріччя розрахунок по рахунку 6411 „Прибутковий податок”, в яких зазначається про виникнення заборгованості з прибуткового податку з громадян в період, коли відбулися форс-мажорні обставини станом на 22.04.2003року.

Посилання позивача відносно інших періодів, коли виник спірний податковий борг, на протоколи комісії техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при Дніпропетровській районній державній адміністрації, акти управління сільського господарства Дніпропетровської райдержадміністрації, лист Дніпропетровського обласного центру з гідрометеорології, суд вважає необґрунтованим, оскільки в них відсутній висновок про наявність форс-мажорних обставин в розумінні податкового законодавства.

Крім того, спірний податковий борг, який визначений позивачем як такий, що виник станом на 01.01.2006року та 01.01.2007року, не підлягає списанню у зв’язку з тим, що на 2005 та 2006 рік дію норма Закону про списання податкового боргу внаслідок форс-мажорних обставин, було зупинено.

Посилання відповідача на те, що для звернення до суду про списання безнадійного податкового боргу позивач пропустив строк, встановленого ст.99 КАС України, суд вважає неправомірним, оскільки цим Кодексом дозволяється регулювання вказаного питання іншим Законом. Отже, Закон України „Про порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, який встановлює підстави та порядок списання податкового боргу, не містить обмежень щодо такого права платника податків у зв’язку зі строком давності.

Позовні вимоги позивача про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення  відповідача від 24.03.2006 року за №0/0, яким  донараховано податок з доходів  найманих працівників, пеню та штрафні санкції суд вважає необґрунтованим з огляду на таке. Порушення щодо неповного утримання та перерахування прибуткового податку з громадян позивачем фактично не оспорюється, але засвідчується в акті перевірки. Заперечення позивача щодо необґрунтованого нарахування пені за несвоєчасне перерахування прибуткового податку з громадян, мотивуючи тим, що пеня нарахована на борг, який підлягає списанню, суд також вважає необґрунтованим. Зокрема, як засвідчується в акті перевірки, пеня нарахована за несвоєчасне перерахування прибуткового податку з громадян  у жовтні 2002 року  та у вересні 2005 році. Як зазначається вище, в цих періодах суд не знайшов підстав для списання податкового боргу внаслідок форс-мажорних обставин.

На підставі викладеного, позовні вимоги задовольняються частково.

Керуючись ст.  94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати  Дніпропетровську міжрайонну державну податкову інспекцію  Дніпропетровської області списати суму  заборгованості, що виникла з прибуткового податку  з громадян, в сумі 1992,85грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                              Н.Б.Кеся

Постанову підписано у пановому обсязі 13.04.2007року