ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.2007                                                                                                   Справа  № 18/99

За позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства „Оздоблювач”,               смт. В.Березний

до Відділу культури В.Березнянської райдержадміністрації, смт. В.Березний

про стягнення 7 251 грн. 61 коп.,

Суддя господарського суду –Кривка В.П.

представники:

Позивача –Шаранич М.В., довіреність № 18 від 25.04.2007 року;

Шаранич М.Ф., директор ПП „Оздоблювач”;

Відповідача – Русин М.Я., головний бухгалтер Відділу культури В.Березнянської райдержадміністрації;

СУТЬ СПОРУ: Приватним виробничо-комерційного підприємства „Оздоблювач”, смт. В.Березний заявлено позов до Відділу культури В.Березнянської райдержадміністрації, смт. В.Березний про стягнення 7 251 грн. 61 коп. заборгованості.

В судовому засіданні 26.04.2007 року брали участь вищевказані представники сторін, оголошувалась перерва в порядку ст. 77 ГПК України.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі укладеного між Приватним виробничо-комерційним підприємством „Оздоблювач” та Відділом культури В.Березнянської райдержадміністрації договору № 1 від 21 січня 2003 року відповідачем не проведено оплату за виконані роботи по улаштуванню підлоги в центральній дитячій бібліотеці смт. В.Березний на суму 7 720 грн. 52 коп.  Рішенням господарського суду Закарпатської області від 15.03.2004 року, зазначену заборгованість в сумі 7 720 грн. 52 коп. було присуджено до стягнення з Відділу культури В.Березнянської райдержадміністрації, смт. В.Березний боргу. Не зважаючи на це, відповідачем і досі не виконано господарських зобов’язань щодо своєчасного розрахунку за отриманий товар, відповідно до чинного законодавства, заявником проведено інфляційні нарахування, 3 відсотки річних за весь час прострочення грошових зобов’язань за договором та збитки у вигляді не одержаного прибутку і просить стягнути з Відділу культури В.Березнянської райдержадміністрації суму 231 грн. 61 коп. трьох відсотків річних, 2 640 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань та 3 963 грн. 29 коп. збитків.

У ході судового розгляду позивачем подано письмову заяву від 16.05.2007 року, в якій позовні вимоги в частині інфляційних збитків уточнено і просить стягнути з відповідача 2 628 грн. 46 коп. Решту позовних вимог підтриманою.

Представником відповідача подано письмові пояснення по суті спору, в яких уточнені позовні вимоги визнано тільки в частині інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних.

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від 16.05.2007 року  у справі № 18/99

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

21 січня 2003 між Приватним виробничо-комерційним підприємством „Оздоблювач” та Відділом культури В.Березнянської райдержадміністрації було укладено договір № 1 „На улаштування пола в центральній дитячій бібліотеці            смт. В.Березний”. Підприємство виконало свої зобов’язання за договором, проте відділом культури оплати за виконані роботи на суму 7 720 грн. 52 коп. в порядку визначеному умовами даного договору проведено не було.

15.03.2004 рішенням господарського суду Закарпатської області було задоволено позов Приватного виробничо-комерційного підприємства „Оздоблювач” та стягнуто з Відділу культури В.Березнянської райдержадміністрації  заборгованість за вказаним договором в сумі 7 720 грн. 52 коп. та 416 грн. 30 коп. інфляційних нарахувань. Зазначене рішення набуло законної сили з 25.03.2003 року. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На виконання своїх грошових зобов’язань та вказаного рішення суду відповідачем здійснено тільки часткову оплату боргу в сумі 100 грн. 34 коп. (а.с. 17).

У ході судового розгляду позивачем подано письмову заяву від 16.05.2007 року, в якій позовні вимоги  в частині інфляційних збитків уточнено і просить стягнути з відповідача 2 628 грн. 46 коп. (а.с. 20).

Відповідачем подано письмові пояснення по суті спору, в яких уточнені позовні вимоги в частині інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних визнано в повному обсязі (а.с. 21).

Згідно ч.2 ст. 9 Цивільного кодексу України, ст. 7, ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Положеннями ч.1 ст. 216 та ч.2 ст. 217 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV з наступними змінами та доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-IV з наступними змінами та доповненнями) господарське зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від 16.05.2007 року  у справі № 18/99

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Заявлена позивачем до стягнення за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання сума 2 628 грн. 46 коп. інфляційних нарахувань та 231 грн. 61 коп. трьох відсотків річних (період прострочення та нарахування - квітень 2003 року по лютий 2007 року) доведена матеріалами справи, відповідачем визнана та обумовлена       ст. 625 Цивільного кодексу України, тому підлягає задоволенню.

За таких обставин, порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь 2 628 грн. 46 коп. інфляційних нарахувань та 231 грн. 61 коп. трьох відсотків річних. За рештою заявлених позивачем інфляційних нарахувань провадження у справі слід припинити згідно п.4 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з поданням заяви про зменшення та уточнення позовних вимог .

Заявлені позивачем збитки в сумі 3 963 грн. 29 коп. у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. При цьому неодержаний прибуток  (втрачена вигода)  - це розрахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на даних бухгалтерського та податкового обліку, які беззастережно підтверджують реальну  можливість отримання потерпілим суб’єктом господарювання певних грошових сум чи інших цінностей, якщо інший учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення. В той же час, позивачем не надано жодного документу, який підтверджував би понесення ним збитків на загальну суму 3 963 грн. 29 коп.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог в частині стягнення понесених ним збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди), внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов’язань, тому в задоволенні цих вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33 49, п.4 ч.1 ст. 80, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

продовження рішення господарського суду      Закарпатської області від 16.05.2007 року  у справі № 18/99

2. Стягнути з Відділу культури В.Березнянської райдержадміністрації,                            смт. В.Березний, вул. Шевченка, 2 (р/р 8001 в Приватбанку, МФО 312464, ідентифікаційний ) на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства „Оздоблювач”, смт. В.Березний, вул. Комарова, 6 (р/р 6001, МФО 312464, ідентифікаційний ) суму 2 628 (дві тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 46 коп. інфляційних нарахувань та 231 (двісті тридцять одна) грн. 61 коп. трьох відсотків річних, а також суму 40 (Сорок) грн. 23 коп. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та суму 46 (Сорок шість) грн. 54 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. У задоволенні заявлених до стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди)  в сумі  3 963 грн. 29 коп. відмовити.

4. У задоволенні решти позовних вимог провадження припинити.

5. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК  України.

Суддя                                                                                              В. Кривка