ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

07 червня 2007 р.           Справа 15/246-07

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Бересклет" (02660 МСП, м. Київ, вул. Колекторна, 30)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дастор" (м. Вінниця, просп.Юності, 18)

позов на суму 7654,61 грн.

Головуючий суддя     Курко О.П.

При секретарі судового засідання Слободонюк М.В.

Представники

позивача :   Годинський П.Г., за дорученням

відповідача : Приленський І.Г., за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дастор" 7402,13 грн. заборгованості за отриману продукцію,  27,60 грн. пені за порушення терміну оплати та 4,88 грн. 3% річних.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задоволити.

Представник відповідача в відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні вимоги позивача не визнав з тих підстав, що строк зобов’язання до сплати за отриманий по договору товар у нього  ще не настав. Крім того зазначив, що спір між ТОВ «Бересклет»та ТОВ «Дастор»про стягнення заборгованості по Договору № 36 від 21.06.2005р. розглядався господарським судом Вінницької області, за результатами якого прийнято рішення від 06.12.2006р. у справі № 13/498-06, відповідно до якого ТОВ «Бересклет»в позові відмовлено. Таким чином відповідач відповідно до ст. 80 ГПК України просить припинити провадження у справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував наступне.

21.06.2005р. між ТОВ «Бересклет»(Постачальник) та ТОВ "Дастор" (Покупець) укладено договір постачання № 36, відповідно до якого Постачальник зобов’язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити товар відповідно до умов договору і прийнятих Сторонами змін і доповнень. Зобов’язання сторін по постачанню товару виникають на підставі погодженого сторонами замовлення Покупця.

Згідно тверджень позивача за даним Договором ТОВ «Бересклет»здійснило поставку галантерейних виробів ТОВ «Дастор»на загальну суму 39652,13 грн. В той же час за отриманий товар відповідачем оплачено лише 32550 грн., що не заперечується представником останнього.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3.5 договору № 36 від 21.06.2005р., укладеного між сторонами, товар що поставляється за договором підлягає оплаті на умовах фактичної реалізації Товару кожних 20 банківських днів після надання звітності реальної реалізації товару. Звітність Постачальнику надається кожних 7 календарних днів.

Як свідчать матеріали справи в 2006р. позивач звертався до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з ТОВ "Дастор" 15893,96 грн. основного боргу за цим же ж договором постачання № 36 від 21.06.2005р., 503,20 грн. пені та 89,08 - 3% річних.

Рішенням господарського суду від 06.12.2006р. по справі № 13/498-06 в задоволені позову ТОВ "Бересклет"  відмовлено.  Підставами прийняття такого рішення слугував той факт, що у відповідача не настав строк оплати за отриманий товар, як це передбачено п. 3.5 Договору, відповідачем не надано позивачу звіту про реалізацію отриманого товару на ту суму заборгованості, що є предметом заявленого позову.

Враховуючи викладене та виконуючи умови п. 3.5 Договору № 36 від 21.06.2005р. між позивачем та відповідачем 05.04.2006р. складено Акт про залишки нереалізованого товару, з якого слідує, що на кінець дня 05.04.2007р. у ТОВ "Дастор" залишки нереалізованого товару, поставленого ТОВ "Бересклет" за договором № 36 від 21.06.2005р. відсутні.

Відповідач в судовому засіданні як на основну підставу заперечення щодо позову зіслався на те, що акт про залишки нереалізованого товару від 05.04.2007р. підписаний  менеджером Мусаєвою О.Є. без відповідних на те повноважень, відомості зазначені в ньому не відповідають дійсності.

Як зазначив відповідач про факт існування даного акту йому стало відомо 29.05.2007р. під час ознайомлення з матеріалами справи.

Однак з таким твердженням суд не може погодитись, оскільки 12.04.2007р. позивачем направлено відповідачу рахунок-фактуру № БС-0000016 від 12.04.2007р., яка отримана останнім 24.04.2007р., та в якій безпосередньо є посилання на акт про залишки нереалізованого товару від 05.04.2007р. З цього часу до моменту розгляду справи в суді відповідач жодним чином не реагував на зазначений документ.

Матеріали справи свідчать, що на момент складання акта про залишки нереалізованого товару 05.04.2007р. Мусаєва О.Є. перебувала з ТОВ "Дастор" у трудових відносинах,  даний акт засвідчений мокрою печаткою ТОВ "Дастор", а тому сумнівів в його достовірності не виникає. Доказів зловживання Мусаєвою О.Є. своїми посадовими обов’язками та перевищення повноважень при підписання акта від 05.04.2007р. відповідачем суду не надано.

Крім того на пропозицію суду провести між сторонами повторну звірку щодо встановлення залишків нереалізованого товару  відповідач категорично відмовився.

За даних обставин акт від 05.04.2007р. про залишки нереалізованого товару судом розцінюється як належний доказ по справі, а тому заперечення відповідача щодо підписання не уповноваженою особою та неправдивість відомостей, зазначених в ньому судом не приймаються.

Наявність заборгованості в ТОВ "Дастор" перед позивачем підтверджується актом зведених взаєморозрахунків станом на 05.04.2007р.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки у відповідача настав факт обов’язку до сплати суми коштів в розмірі 7402,13 грн. за отриманий товар, тому вимоги позивача в цій частині є законними і обґрунтованими поданими в справу доказами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний крім іншого сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.5 Договору № 36 термін оплати за поставлений товар настав 26.04.2007р.

Таким чином відповідачу за 8 днів прострочки нараховано 4,88 грн. 3% річних (7402,13 х 3% / 365 х 8).

Крім того, п.  8.2 Договору передбачено, що у разі порушення термінів оплати або постачання Товарів, передбачених цим договором, винна Сторона оплачує на користь іншої Сторони пеню в розмірі 0,5 % від вартості не поставленого Товару або простроченої суми оплат за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За даних обставин відповідачу за 8 днів прострочки нараховано 27,60 грн. пені.

У відповідності із  ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно  п. 2 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Оскільки підстави даних позовних вимог та позовних вимог у справі №  13/498-06 різні та випливають з настання строку оплати за отриманий товар, тому за даних обставин провадження у справі припиненню не підлягає.

В зв’язку з викладеним, враховуючи, що судом встановлено настання у відповідача строку оплати за отриманий товар по договору  № 36 від 21.06.2005р., суд приходить до висновку що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з віднесенням  на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 525, 526 ЦК України, ст. 4-3, 4-5, 22, 33, 43,  49,  82, 83, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дастор" ( 21021, м. Вінниця, просп. Юності, 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бересклет" (юридична адреса: м. Київ, пр-т Лісний, 12, кв. 114, фактична адреса: 02660, МСП, м. Київ, вул. Колекторна, 30, )  7402,13 грн. основного боргу, 27,60 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, 4,88 грн. 3% річних,  а також  102 грн. сплаченого державного мита та 118 грн. витрат по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                             Курко О.П.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  11.06.07