АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2007
№ 2-2196/06

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:
Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

при секретарі:

За участю представників:

Позивача - ОСОБА_1                                                                                                                                          Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3
Позивача - ОСОБА_2- ОСОБА_1
Відповідача - Тесленко Л.В.

Третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Солом"ського районного суду
м.Києва від 27.11.2006

у справі № 2-2196/06

за позовом                               ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

ОСОБА_2

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "Магазин №16 Овочі-Фрукти"

третя особа           Директор Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магазин № 16 Овочі-Фрукти" Шимановська Валентина
Іванівна

про
стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 таОСОБА_2 звернулись в Солом'янський
районний суд м. Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магазин № 16 Овочі-Фрукти» вартості часток належного ним
майна у сумі 1097948 грн. та 192140 грн. відповідно.

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 27.11.2006 р. в задоволенні позову ОСОБА_1   та ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка на підставі п. п. 2, 3
Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів» від 15 грудня 2006 року N 483-V підлягає розгляду
Київським апеляційним господарським
судом.

У апеляційній скарзі заявник
просить суд  рішення першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1   та ОСОБА_2 у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує
тим, що рішення місцевого суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та
порушив норми процесуального та матеріального
права.

Зокрема заявник посилається на те,
що що 05.01.1996 року укладено установчу угоду про створення та діяльність
Товариства з обмеженою відповідальністю „Магазин № 611 Овочі-Фрукти".
Відповідно до зазначеної угоди частка ОСОБА_1 в статутному фонді Товариства
складає 40%, а частка ОСОБА_2 складає 7%. Відповідно до протоколу Загальних
Зборів Товариства від 01.03.2005 року їх виведено зі складу учасників
підприємства та запропоновано виплатити вартість часток відповідно до звіту
роботи відповідача за 2005 рік. Однак, відповідач повинен виплатити вартість
часток відповідно до ринкової вартості приміщень, які належать відповідачу.

Відповідач просив суд рішення суду
першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

Відповідно до установчої угоди про
створення та діяльність ТОВ "Магазин №161 Овочі-Фрукти" від
01.06.1996 року учасниками товариства стали ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2
та ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 13 Закону України
"Про господарські товариства" вкладами учасників товариства можуть
бути, зокрема, будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності,
грошові кошти, в тому числі в іноземній валюті. Вклад, оцінений у карбованцях,
становить частку учасника та засновника статутному фонді. Порядок оцінки
вкладів визначається в установчих документів товариства, якщо інше не
передбачено законодавством України.

Як вбачається з ст. 4 Установчого
Договору частка ОСОБА_1 в статутному фонді Товариства складає 40% (1831475,0
крб.) та частка ОСОБА_2 складає 7% (320508,0 крб.).

01.03.2005 року позивачі звернулися
з заявою до Загальних Зборів Товариства про вихід зі складу учасників
Товариства при умові виплати належних їм часток в статутному фонді.

Статтею 8 Установчого Договору Товариства
передбачено, що вихід з товариства здійснюється за рішенням Зборів Учасників
товариства на підставі рішення про вихід або за заявою учасника. При виході
учасника з товариства йому сплачується ціна частки майна товариства пропорційно
його частки в статутному фонді. Виплата проводиться після затвердження звіту за
рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Відповідно до виписки з протоколу
Загальних Зборів Товариства від 01.03.2005 року позивачів виведено зі складу
учасників товариства з нарахуванням належних виплат після затвердження звіту за
2005 рік, в строк до 12 місяців з дня виходу з товариства.

Статтею 54 Закону України "Про
господарські товариства" встановлено, що при виході учасника з товариства
з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна
товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться
після затвердження звіту за рік. в якому він вийшов з товариства, і в строк до
12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може
бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Після складання звіту діяльності
Товариства за 2005 рік директор Товариства звернулася до позивачів з заявою
щодо нарахуваннями належної їм при виході частки майна товариства за
результатами затвердженого звіту за 2005 рік.

Згідно з складеним звітом за 2005
рік Товариством нараховано ОСОБА_1 вартість їх частки в статутному фонду в
розмірі 18680 грн. та ОСОБА_2 в розмірі 3 269 грн.

Спір у даній справі виник у зв'язку
із тим, що позивачі вважають, що для визначення вартості частки в статутному
фонді та виплати останньої при виході учасника з Товариства необхідним є
проведення оцінки по визначенню ринкової вартості майна товариства. Відповідач
проти цього заперечує.

Судова колегія вважає зазначену
позицію позивачів необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на чинному
законодавстві з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону України
"Про господарські товариства" установчі документи товариства з
обмеженою відповідальністю, крім випадків, зазначених у ст. 4 Закону, повинні
містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад порядок
внесення ними вкладів. Зміни вартості майна, внесеного як вклад та додаткові
внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному фонді, вказаної
в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими
документами. Інформація про фінансове становище, результати діяльності та рух
грошових коштів підприємства міститься у фінансовій звітності підприємства.

Статтею 7 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"
передбачено, що проведення оцінки майна є обов'язковою у випадках, серед яких
визначення вартості внесків учасників та засновників господарського товариства,
якщо до зазначеного товариства вноситься майно господарських товариств з
державною часткою (часткою комунального майна), а також у разі виходу
(виключення) учасника або засновника із складу такого товариства.

Як зазначено судом вище, підставою
виведення позивачів зі складу учасників товариства стала відповідна заява самих
позивачів.

З огляду на вищенаведене відсутні
правові підстави для проведення оцінки по визначенню ринкової вартості майна
товариства та визначення на підставі цієї оцінки вартості частки позивачів в
статутному фонді та виплати останньої при виході позивачів  з Товариства.

З урахуванням викладеного судова
колегія вважає, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від
27.11.2006 р.  у справі № 2-2196/06
прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які
мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для
скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не
вбачає, а отже апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва
від 27.11.2006 р. у справі № 2-2196/06 залишити без змін, а апеляційну скаргу
ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий суддя
Андрієнко  В.В.

Судді
Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

19.04.07 (відправлено)