Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р.
Справа № 15/263-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О.,
судді Такмаков Ю.В., Барбашова С.В.,

при
секретарі Соколовій Ю.І.

за
участю представників сторін:

позивача - не з'явився

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 (м. Харків) (вх. № 1631 Х/3) на рішення
господарського суду Харківської області від 02.04.07 р. по справі № 15/263-06

за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (с. Привороки, Глибоцького району, Чернівецької
області)

до 1) Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (м. Харків)     2) Приватного
підприємства "Ніал-транс" (м. Донецьк)

про стягнення 21 285,75 грн.

встановила:

У липні 2006 року Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 (с. Привороки,
Глибоцького району, Чернівецької області) звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (м. Харків)
про стягнення 21 285,75 грн. заборгованості, з якої: 13 635,00 грн. -вартість
послуг з перевезення вантажу, 6 135,75 грн. -пеня за прострочення сплати
вартості послуг, 1 515,00 грн. -штраф за затримку транспортного засобу на
прикордонному переході, яка виникла внаслідок неналежного виконання першим
відповідачем умов договору НОМЕР_1 на транспортно-експедиційне обслуговування
та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом на території
України і в міжнародному сполученні від 11.07.2005 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.08.2006
р.  провадження у справі № 15/263-06 зупинено
за клопотанням відповідача до розгляду Вищим господарським судом України
пов'язаної з нею справи.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 19.01.2006
р. по справі № 7/276 позовні вимоги ПП ОСОБА_2 до ПП ОСОБА_1 про відшкодування
вартості вантажу у зв'язку з його ушкодженням при перевезенні автотранспортом у
сумі 24 505,58 грн. залишені без задоволення.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від
25.04.2006 р. по справі № 7/276 рішення господарського суду Чернівецької області
від 19.01.2006 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2006 р. по
справі № 7/276 постанову Львівського апеляційного господарського суду від
25.04.2006 р.  залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.02.2007 р.
провадження у справі № 15/263-06 поновлено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.03.2007 р.
за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості другого
відповідача -Приватне підприємство "Ніал-транс" (м. Донецьк).

Рішенням господарського суду Харківської області від 2 квітня 2007
року по справі № 15/263-06 (суддя Лаврова Л.С.) позов задоволено частково та
стягнуто з ПП ОСОБА_2на користь ПП ОСОБА_1 основний борг у сумі 13 635,00 грн.
та державне мито в сумі 136,35 грн. В решті позову відмовлено.

Перший відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився,
звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення господарського суду Харківської області від 02.04.2007 р.
скасувати. Зокрема, в апеляційній скарзі ПП ОСОБА_2 посилається на те, що
оскаржуване рішення є незаконним та винесено з порушенням норм процесуального
права.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, вважає рішення
суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без
змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про місце, день та час
розгляду справи, своїх представників 29.05.2007 р. у судове засідання не
направили, про неможливість прибуття у судове засідання з поважних причин суд
не повідомили, у зв'язку з чим, справа за апеляційною скаргою розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин
справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи
апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про
залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду
Харківської області від 02.04.2007 р. -без змін, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської
області виходив з результатів встановлення та дослідження документально
підтверджених матеріалами справи обставин спору за яким встановив, що 11 липня
2005 року між ПП ОСОБА_2 (експедитор) та позивачем ПП ОСОБА_1 (перевізник) був
укладений договір НОМЕР_1на транспортно-експедиційне обслуговування та
організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом на території України
і в міжнародному сполученні (надалі -Договір), відповідно до умов якого перший
відповідач не пізніше ніж за 24 години до дати запланованого завантаження надає
позивачу "Заявку на перевезення", яка є додатком до договору та складає
його невід'ємну частину.

Як свідчать матеріали справи, 11 липня 2005 року ПП ОСОБА_2 надала
ПП ОСОБА_1 заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом НОМЕР_2,
згідно якої позивач зобов'язався доставити вантаж у кількості 20 тон об'ємом 82
000 куб. м. з місця навантаження - АДРЕСА_1 до місця розвантаження - АДРЕСА_2.
Суму фрахту визначено у розмірі 2 700.00 USD за курсом Національного банку
України на день оплати. Дана заявка узгоджена з позивачем, про що свідчить його
підпис як "виконавця" послуг з перевезення вантажів.

Господарським судом Харківської області встановлено, що позивач
здійснив послугу з перевезення вантажу, що підтверджується міжнародною
товарно-транспортною накладною НОМЕР_3. Вантаж одержано ЗАТ
"Англійсько-українське підприємство "Сарепта-медіпласт".
Зокрема, про факт доставки вантажу та виконання ПП ОСОБА_1 умов перевезення
свідчить завершення митного оформлення згідно відміток Донецької регіональної
митниці на НОМЕР_4 від 22.07.2005 р.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач направив на адресу
першого відповідача претензію НОМЕР_5 від 20.03.2006 р. щодо сплати наданих
послуг з автоперевезення. ПП ОСОБА_2 претензію отримала, про що свідчить
повідомлення про вручення рекомендованого листа від 24.03.2006 р., однак
відповідь на неї не надала.

Крім того як стверджує позивач, у відповідності до умов спірного
договору ПП ОСОБА_1 направив на адресу першого відповідача рахунок-фактуру на
оплату послуг НОМЕР_6 від 27.07.2005 р. та акти здачі-прийому виконаних робіт
від 27.07.2005 р., але лист з вищезгаданими документами повернувся на адресу
перевізника з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

В суді першої інстанції експедитор не заперечував проти оплати
послуг з перевезення вантажу, посилаючись на те, що позивач виконав всі умови
заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом НОМЕР_2.

Згідно з п. 5.4. Договору експедитор здійснює оплату рахунків
перевізника протягом 7 банківських днів з моменту отримання документів:
оригіналу накладної, завіреної одержувачем вантажу та акту виконаних робіт.

Таким чином, місцевий господарський суд визнав позовні вимоги ПП
ОСОБА_1 в частині стягнення вартості послуг з перевезення вантажів
обґрунтованими та  задовольнив їх в сумі
13 635,00 грн.

В частині позовних вимог по стягненню штрафу за затримку
транспортного засобу на прикордонному переході в сумі 1 515,00 грн. суд першої
інстанції виходив з  наступного.

Відповідно до п. 1.4. Договору у разі документального
підтвердження сверхнормативного  простою
транспортних засобів експедитор сплачує перевізнику  штраф у розмірі 540,00 грн. за кожну добу
простою за межами митної території України, якщо інше не передбачено заявкою.

Позивач документально не підтвердив вину першого відповідача щодо
сверхнормативного простою автомобіля перевізника. Зокрема, позивачем був
наданий необґрунтований розрахунок штрафу, виходячи зі ставки 505,00 грн. за
добу. У зв'язку з чим, позовні вимоги щодо стягнення з ПП ОСОБА_2штрафу в сумі
1 515,00 грн. суд першої інстанції визнав не доведеними та відмовив у їх  задоволенні.

Що стосується пені за прострочення сплати вартості послуг в сумі 6
135,75 грн., то господарський суд Харківської області також відмовив у її
стягненні, оскільки спірним договором стягнення пені як виду забезпечення
зобов'язання не передбачено.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії
суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи,
їм надана правильна та належна правова оцінка, тому є підстави для залишення
апеляційної скарги без задоволення і прийнятого по справі рішення -без змін,
оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж Кодексу господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку колегії суддів, позивач надав докази того, що він
здійснив послугу по перевезенню вантажу по заявці першого відповідача на
загальну вартість 13 635,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, а
господарський суд Харківської області належним чином дослідив та оцінив докази,
які свідчать про невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасної і в
повному обсязі оплати за автотранспортні послуги по перевезенню вантажу.

Зазначені обставини і стали підставою для захисту позивачем своїх
порушених прав і охоронюваних законом інтересів. Тобто, позивач у повній
відповідності з чинним законодавством матеріально обґрунтував та довів
правомірність своїх позовних вимог до відповідача.

Відповідач же ні під час вирішення спору у господарському суді
Харківської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав
жодного документального доказу обґрунтованості та правомірності як своїх
заперечень проти позову, так і висловлених в апеляційній скарзі тверджень про
відсутність у нього боргу перед позивачем.

Разом з тим, твердження заявника апеляційної скарги про те, що суд
першої інстанції не вирішив спір стосовно другого відповідача, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки позовна заява була подана до першого
відповідача - ОСОБА_2 у зв'язку з неналежним виконанням нею умов спірного
договору, укладеного між ПП ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_1

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від
29.12.1976 р. "Про судове рішення" рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини,
вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, рішення місцевого суду відповідає
зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що апеляційна скарга ПП ОСОБА_2позбавлена
фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення
господарського суду Харківської області від 2 квітня 2007 року по справі №
15/263-06 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а
доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути
підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статтями 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного
господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (м. Харків)
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 2 квітня 2007
року по справі № 15/263-06 залишити без змін.

Головуючий суддя
Демченко В.О.

Судді
Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.