Харківський апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

Адміністративна справа                               Головуючий  по 1-й інстанції

№ АС-27/837-06                                        Суддя – Мамалуй О.О.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Бабакова Л.М.

"07" травня 2007 р.                                                      м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Карбань І.С., суддів Бабакової Л.М., Шутенко І.А.

При секретарі Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

позивача –Бриль Ф.І. –дир. (наказ № 1 від 26.05.2006р.)

відповідача –Гнатченко О.О. (дов. № 4186/10/10-015 від 15.05.2006р.), Фуклєва Л.А. (дов. № 1151/10/10-015 від 07.02.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу (вх. 945Х/2-4) відповідача, ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, на постанову господарського суду Харківської області від 14.02.2007 року по справі № АС-27/837-06

за позовом ПТ "Ломбард "Корал" Подус і компанія", м. Харків

до  ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова

про визнання недійсним повідомлення-рішення

Встановила:

Постановою господарського суду Харківської області від 14.02.2007р. (суддя  Мамалуй О.О.) позовні вимоги було задоволено. Податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова № /0 від 14.12.2006р. було визнано недійсним в частині: 10703,94 грн. –податкового зобов’язання з податку з доходів фізичних осіб та в частині 21407,88 грн. – штрафної санкції. Стягнуто з державного бюджету на користь позивача суму витрат зі сплати судового збору в розмірі 85,00 грн.

Відповідач, ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, з постановою господарського суду не згодний, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

Позивач, ПТ "Ломбард "Корал" Подус і компанія", у запереченні на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, постанову господарського суду Харківської області від 14.02.2007р. без змін, вважає, що постанова суду першої інстанції обґрунтована та прийнята у відповідності до чинного законодавства.

У судовому засіданні 23.04.2007р. було оголошено перерву до 07.05.2007р. о 15:30 год.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представників позивача та відповідача колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Жовтневому районі була проведена виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2005 р. по 30.06.2006 р., за результатами якої було складено акт №494/22-015/24272766 від 11.12.2006 р. На підставі акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення №/0 від 14.12.2006 р., в якому визначено позивачу 10791,00 грн. податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб та застосував до позивача 21636,00 грн. фінансових санкцій з цього податку.

В акті перевірки зазначено, що протягом квітня 2004 року по червень 2006 року товариство надавало фізичним особам кошти у позику на умовах фінансового кредиту. Засобом забезпечення зобов'язань за позикою була застава рухомого майна, яке належить фізичним особам -позичальникам.

Перевіркою правильності обчислення податку з доходів фізичних осіб відповідачем було встановлено неутримання, ненарахування та неперерахування до бюджету у повному обсязі сум податку з доходів фізичних осіб при сплаті фізичним особам доходів за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2005 року, січень, квітень, травень, червень 2006 року у сумі 10791,00 грн.

Протягом квітня - грудня 2005року, січня - червня 2006 року товариство надавало

фізичним особам кошти у позику на умовах фінансового кредиту. Засобом забезпечення

зобов'язань за позикою була застава рухомого майна, яке належить фізичним особам -

позичальникам. У випадках невиконання позичальниками своїх обов'язків перед товариством під час закінчення строку дії договору застави (у відповідності із п.4 договору про надання фінансового кредиту), товариство реалізовувало предмети застави - брухт дорогоцінних металів прийнятий під заставу та своєчасно не викуплений заставодавцями - Національному банку України, промислові товари, прийняті під заставу та своєчасно не викуплені заставодавцями - через магазин (Договір від

21.01.2001 року з ПП Алекс-Плюс код 32235792).

Відповідно до Закону України від 12.07.2001 р. № 2664-ІІІ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та з метою запровадження єдиних умов та правил здійснення діяльності з надання фінансових послуг ломбардами, вимог до ломбарду як фінансової установи, установлення критеріїв облікової та реєструючої системи ломбарду Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України розпорядженням від 26.04.2005 р. № 3981 затвердила Положення про порядок надання фінансових послуг ломбардами, яке зареєстровано в Мін'юсті України 24.05.2005 р. за №565/10845. Пунктом 1.2 зазначеного Положення визначено, що ломбард –це фінансова установа, виключним видом діяльності якої є надання на власний ризик фінансових  кредитів фізичним особам за рахунок власних або залучених коштів, під заставу майна на визначений строк і під процент та надання супутніх послуг ломбарду; фінансовий кредит ломбарду - надання ломбардом коштів у позику, забезпечених заставою, на визначений строк та під процент.

Перевіркою також було встановлено, що в порушення п.1.2, 1.3 ст.1 Закону України від 22.05.2003року №889-ІV "Про податок з доходів фізичних осіб", у разі реалізації рухомого майна, прийнятого під заставу та своєчасно не викупленого заставодавцями, суми неповернутих фізичними особами - заставодавцями позик, позивачем не було визначено як дохід таких фізичних осіб, що підлягає оподаткуванню під час реалізації рухомого майна.

В порушення п.1.15 ст. 1 Закону України від 22.05.2003року №889-ІV "Про податок з доходів фізичних осіб", якою визначено зобов'язання податкового агента щодо утримання, нарахування та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб від імені та за рахунок платника податку, п.17.2 ст.17 цього ж Закону визначено що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату до бюджету податку з оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України є податковий агент та п.12.1, 12.6 ст.12 даного Закону, податок з доходів фізичних осіб, що утворились при реалізації таких об'єктів рухомого майна, не утримувався не нараховувався та до бюджету не перераховувався за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2005 року, січень, квітень, травень, червень 2006 року у 625 випадках по 593 особових рахунках. За результатами перевірки донараховано податку у сумі 10703,94 грн.

В п. 1.2. ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" вказано, що дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

З метою оподаткування до доходів платника податку також включаються: звичайна вартість майна, яке передається платником податку за довіреністю іншій особі, якщо умови такої довіреності передбачають право такої іншої особи продати таке майно або відчужити його в інший спосіб, крім такої передачі між членами подружжя у межах спільної часткової або спільної сумісної власності.

В п. 1.3. ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" вказано, що

дохід з джерелом його походження з України - це будь-який дохід, одержаний

платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів

діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді: а) процентів за борговими вимогами чи зобов'язаннями, випущеними (емітованими) резидентом; б) дивідендів, нарахованих резидентом –емітентом корпоративних прав; в)доходів у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення операцій з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах; г) доходів у вигляді роялті, іншої плати за використання прав інтелектуальної (у тому числі промислової) власності, отриманих від резидента; д) доходів у вигляді заробітної плати, нарахованих (виплачених, наданих) внаслідок здійснення платником податку трудової діяльності на території України, від працедавця, незалежно від того, чи є такий працедавець резидентом або нерезидентом, а також заробітної плати, нарахованої особі за здійснення роботи за наймом у складі екіпажу (команди) транспортного засобу, який перебуває за межами території України, її територіальних вод (виключної економічної зони), у тому числі на якірних стоянках, та належить резиденту на правах власності або перебуває у його тимчасовому (строковому) користуванні та/або є зареєстрованим у Державному судновому реєстрі України чи Судновій книзі України; є) доходів від надання в оренду (лізинг): нерухомості, розташованої на території України; рухомого майна, якщо орендодавець є резидентом України, або якщо користування таким майном здійснюється на території України, незалежно від того, чи є орендодавець резидентом чи нерезидентом; є) доходів від продажу нерухомого майна, розташованого на території України; ж) доходів від продажу рухомого майна, якщо факт зміни власника (продажу об'єкта рухомого майна) підлягає державній реєстрації та/або нотаріальному посвідченню згідно із законом України, або якщо місце вручення такого рухомого майна набувачеві знаходиться на території України; з) доходів від здійснення підприємницької діяльності, а також незалежної професійної діяльності на території України; и) доходів, що виплачуються (надаються) резидентами у вигляді виграшів і призів, у тому числі у лотерею (крім державної); благодійної допомоги, подарунків; і) доходів у вигляді активів, що передаються у спадщину, якщо такі активи або джерело їх виплати знаходяться на території України; ї) інших доходів як виплати чи винагороди за цивільно-правовими договорами, одержуваних резидентом або нерезидентом, якщо джерело виплати (нарахування) таких доходів знаходиться на території України, незалежно від резидентського статусу особи, що їх виплачує (нараховує).

Відповідно до п.п. 4.3.23 п. 4.3 ст. 4 Закону № 889-ІV до переліку доходів, які не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу, відноситься основна сума кредиту, що отримується платником податку.

Тобто, сума позики є доходом фізичної особи, яка її одержує, але до визначеного договором терміну (до її повернення) вона не є об'єктом оподаткування.

У разі невиконання фізичною особою зобов'язання, забезпеченого заставою, тобто після закінчення терміну дії договору, у такої фізичної особи виникає об'єкт оподаткування податком з доходів фізичних осіб у вигляді суми коштів, отриманих у позику та не повернутих у встановлений договором строк.

Під час одержання ломбардом коштів від реалізації заставленого майна у ломбарді в наявності фактично знаходяться гроші заставодавця - платника податку, а у заставодавця (фізичної особи) може виникнути й об'єкт оподаткування (дохід) у вигляді грошової суми, що перевищує розмір забезпечення заставою вимог заставодержателя (ломбарду) та підлягає поверненню такій фізичній особі.

Згідно з п. 1.15 ст. 1 Закону № 889-ІV податковий агент - це юридична особа, або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу обкладання іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відносно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього закону.

Під час виплати грошових коштів за договором позики (при наданні позики) ломбарди як податкові агенти виконують функції лише в частині нарахування та виплати зазначених доходів (наданої позики).

У разі невиконання фізичною особою зобов'язання, забезпеченого заставою, після закінчення терміну дії договору та виникнення у фізичної особи об'єкта оподаткування ломбард як податковий агент на підставі п. 1.15 ст. 1 та п. 12.1 ст. 12 Закону 889-ІV має виконати інші свої функції, а саме:

- нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб у порядку, визначеному ст. 8 Закону № 889-ІV та за ставкою п. 7.1 ст. 7 цього Закону.

Під час одержання ломбардом коштів від реалізації заставленого майна сума, яка перевищує розмір забезпечення заставою вимог заставодержателя (ломбарду), є також об'єктом оподаткування у платника податку, якому вона повертається, та підлягає оподаткуванню ломбардом згідно ст. 8 Закону № 889-ІV.

Відповідно до підпунктів 8.1.1 та 8.1.2 пункту 8.1. статті 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Згідно з наведеними правовими нормами моментом утримання та сплати податку податковим агентом є момент виплати доходу на користь платника податку.

На підставі вищевикладеного, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Позивач не надав документів та пояснень причин невиплати за межами встановлених строків доходу на користь платника податку і до бюджету податку з доходів фізичних осіб.

Господарський суд Харківської області не врахував вищезазначене та дійшов помилкового висновку щодо задоволення позову. Тому, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга відповідача - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. ст. 207, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Постанову господарського суду Харківської області від 14.02.2007 року по справі № АС-27/837-06 скасувати та прийняти нову.

В позові відмовити.

Дана постанова набирає чинності з дня її проголошення.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право на дану постанову подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя          Карбань І.С.

Судді                                                                       Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.