СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

29.05.07
Справа № 1/1219-26/434

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, смт. Олесько Буського
району Львівської області

до відповідача:
Відкритого акціонерного товариства „Укртранснафта” від імені якого виступає
відособлений підрозділ-філія „Магістральні нафтопроводи „Дружба”, м. Львів

Про визнання
недійсним акту ненормативного характеру -листа від 24.11.2003 р. НОМЕР_1,
виданого філією „Магістральні нафтопроводи „Дружба”

Суддя  Ю.Б. Деркач

при
секретарі: Боровець Я.

Представники:

від позивача ОСОБА_1
-СПД, ОСОБА_2 -представник

від відповідача Настенко
О.В. -юрисконсульт, Витвицький С.В. -представник

Представникам сторін роз'яснено їх
права та обов'язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 18.06.2007 р.

Суть спору: Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, смт. Олесько Буського району
Львівської області звернувся до господарського суду з позовом до Відкритого
акціонерного товариства „Укртранснафта” від імені якого виступає відособлений
підрозділ-філія „Магістральні нафтопроводи „Дружба”, м. Львів про визнання
недійсним акту ненормативного характеру -листа від 24.11.2003 р. НОМЕР_1,
виданого філією „Магістральні нафтопроводи „Дружба”.

Ухвалою суду від 04.12.2006 р.
порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на
23.01.2007 р. Ухвалою суду від 23.01.2007 р. за спільник клопотанням сторін
продовжено строк розгляду спору. В судовому засіданні 23.01.2007 р.
оголошувалась перерва до 20.02.2007 р. Ухвалою суду від 20.02.2007 р.
витребувано від відповідача ряд документів необхідних для вирішення справи по
суті. У вказаній ухвалі суд ухвалив направити запит в Шевченківський ВВВС м.
Львова та Прокуратуру Шевченківського району м. Львова для витребування
матеріалів перевірки з приводу скарг гр. ОСОБА_1 за 2005 р та 2007 р. та
зазначив, що про дату наступного судового засідання сторони будуть повідомлені
після отримання судом витребуваних матеріалів. Ухвалою суду від 14.05.2007 р. у
зв'язку з надходженням на адресу суду відповідей на направлені запити розгляд
справи призначено на 29.05.2007 р.

Представники позивача в судове
засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали повністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
листом філії відповідача від 24.11.2003 р. відмовлено позивачу у наданні
погодження на будівництво об'єктів тимчасової торгівлі на віддалі 72 м. від
нафтопроводу 1 черги «Броди-Держкордон». Таку відмову він вважає незаконною
виходячи з того, що після виготовлення та погодження технічної документації у
2002 р. розпочав підготовчі роботи по усуненню аварійності підпірної стінки,
яку йому доручило реконструювати Управління містобудування та архітектури у
Львівській області листом НОМЕР_2 від 16.02.2001 р. Станом на 15.11.2003 р.
позивач забезпечив виконання основних земельних робіт на дорученій йому
земельній ділянці автотраси Київ-Чоп, встановлення нової підпірної стінки та
залиття фундаментів під цією стінкою для розміщення об'єктів тимчасової торгівлі.
До 16.11.2002 р. межі охоронної зони нафтопроводу становили по 50 м. з обох
боків відповідно до п. 7 Правил охорони магістральних трубопроводів,
затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 1214 від 24.12.1981 р. Оскільки
роботи позивачем не проводились в охоронній зоні нафтопроводу, то отримання
такого погодження не вимагалось. Проведення робіт у встановлених вказаною
постановою межах підтверджується актом від 15.11.2002 р., складеного
представниками МН «Дружба». 16.11.2002 р. Кабінет Міністрів України постановою
№ 1741 затверджує нові Правила охорони магістральних трубопроводів. Відповідно
до додатку № 2 цих Правил охоронна зона цього нафтопроводу становить 150 м., а
отже об'єкт тимчасової торгівлі, що почав будувати позивач став знаходитися в охоронній
зоні. Пунктом 7 даних Правил передбачено можливість «в умовах існуючої забудови
розміри охоронних зон можуть зменшуватись Держнаглядохоронпраці з урахуванням
розташування існуючих споруд, рельєфу місцевості тощо на підставі
обґрунтування, поданого власником забудови та погодженим з підприємством
магістрального трубопровідного транспорту та відповідними органами державного
нагляду і контролю». Відповідно до вказаного позивач звернувся з заявою до
відповідача за одержанням погодження на розміщення об'єкту тимчасової торгівлі
в охоронній зоні нафтопроводу. Однак в наданні дозволу йому було відмовлено,
хоча в тих самих межах охоронної зони розташовано інші аналогічні існуючи
споруди: бар «Джерело», АЗС «Львів-Петроль», бари підприємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Своєю категоричною відмовою відповідач завдав та продовжує завдавати позивачу
значну матеріальну шкоду, оскільки ним вкладено чималі кошти в проект
будівництва, на земляні роботи, заливку фундаменту, реконструкцію підпірної
стіни тощо. Відтак, стверджує позивач, відмова відповідача у погодженні
продовження забудови об'єктів тимчасової торгівлі порушує права та його
законні  інтереси.

Представники відповідача в судове
засідання не з'явилися, подали відзив НОМЕР_3 від 17.01.2007 р. на позовну
заяву, проти позовних вимог заперечили.

Відповідач у відзиві зазначає, що
позивач з приводу видачі йому технічних умов на встановлення торгових об'єктів
поблизу с. Хватів Буського району на віддалі 72 метрів від крайнього
нафтопроводу звернувся до філії «МН «Дружба»22.11.2002 р. Правилами охорони
магістральних нафтопроводів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів
України від 16.11.2002 р. № 1747 забороняється будівництво торгових об'єктів на
віддалі ближче, ніж 150 м. від осі нафтопроводу. Крім того, зазначає відповідач,
на момент звернення на отримання технічних умов у позивача був відсутній дозвіл
на проведення будівельних робіт (дозвіл виданий 02.04.2003 р., договір оренди
земельної ділянки від 18.02.2003 р.), а тому позивач самовільно розпочав
будівництво на даній території без погодження з відповідними органами. Щодо
надання дозволу та погодження іншим господарюючим суб'єктам на будівництво
об'єктів з масовим скупченням людей в охоронній зоні магістральних
нафтопроводів 1 та 2 черги «Броди-Держкордон», то бар «Джерело»та АЗС
«Львів-Петроль»збудовані до введення в дію Правил охорони магістральних
нафтопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
16.11.2002 р. № 1747, а бари підприємців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 збудовані без
дозволу філії «МН «Дружба». У зв'язку з цим просить відмовити у задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив
наступне:

Акт державного чи іншого органу -це
юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який
породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших
суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу,
який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано
ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.

Нормативний акт -це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний
письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить
загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і
обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів),
якому вони адресовані.

Пунктом 7 Правил охорони
магістральних трубопроводів, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від
12.04.79 р. № 314(в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від   24.12.1981 р. № 1214) встановлювались межі
охоронної зони нафтопроводу по 50 м. з обох боків.

Відповідно до п. 23 цих Правил
будівництво житлових масивів (населених пунктів), промислових і
сільськогосподарських підприємств, окремих будинків, будівель (житлових і
нежитлових) і споруд може здійснюватися в районі знаходження трубопроводів при
суворому дотриманні мінімальних відстаней від осі трубопроводу (від його
об'єктів) до будівель і споруд, передбачених відповідно будівельними нормами і
правилами по проектуванню магістральних трубопроводів, затвердженими Держбудом
СРСР, і правилами проектування і будівництва магістральних трубопроводів для
транспортування рідкого аміаку, затвердженими відповідними міністерствами і
відомствами СРСР за погодженням з Держбудом СРСР.

При розгляді відповідними органами
клопотань про надання земельних ділянок для вказаної мети місця розташування
об'єктів будівництва повинні попередньо погоджуватися з підприємствами
(організаціями), які експлуатують трубопроводи.

Отже, вказана норма передбачала
обов'язкове попереднє погодження розташування об'єктів будівництва в районі
знаходження трубопроводів з підприємствами (організаціями), які експлуатують
трубопроводи.

Як вбачається з матеріалів справи,
заміри розташування трубопроводу, підземних комунікацій, об'єктів тимчасової
торгівлі були проведені на вимогу представників відповідача 15.11.2002 р., що
підтверджує сам позивач. За результатами заміру складено ситуаційний план та
акт, в яких зафіксовано, що відстань від краю забудови об'єкту до найближчого
нафтопроводу становить 72 метри.

22.11.2002 р. позивач звертається з
листом до відповідача про погодження робіт по встановленню тимчасових торгових
об'єктів поблизу с. Хватів Буського району на віддалі 72 метрів від крайнього
нафтопроводу.

26.12.2002 р. відповідачем видаються
технічні умови НОМЕР_4, якими, зокрема, позивачу надається дозвіл на розміщення
тимчасових торгових об'єктів на віддалі не менше ніж 150 м. від осі
нафтопроводу. При наданні цих технічних умов відповідач керувався Правилами
охорони магістральних нафтопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 16.11.2002 р. № 1747.

24.11.2003 р. відповідачем, листом
НОМЕР_1, відмовлено позивачу у погодженні будівництва об'єктів тимчасової
торгівлі на віддалі 72 м. від нафтопроводу «Броди-Держкордон»          , оскільки таке будівництво буде
проводитись з порушенням мінімальної відстані від осі нафтопроводу 150 м.,
встановленої Правилами охорони магістральних нафтопроводів, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2002 р. № 1747 і після
закінчення будівництва торгових об'єктів на 17 км. Траси біля с. Хватів
Буського району в районі їх розміщення можливе масове скупчення людей, що у
випадку розгерметизації нафтопроводів та пожежі може привести до небажаних
наслідків.

Згідно з п. 7 Правил охорони
магістральних нафтопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України
від 16.11.2002 р. № 1747, для забезпечення безпечної експлуатації об'єктів
магістрального трубопровідного транспорту, зокрема об'єктів магістральних
газопроводів I і II класу, магістральних нафтопроводів, нафтопродуктопроводів,
конденсатопроводів, магістрального трубопровідного транспорту, призначеного для
транспортування рідкого аміаку та етилену, встановлюються охоронні зони згідно
з додатками 1 -4, а саме 150 м. від осі нафтопроводів 2 класу, якими є
магістральні нафтопроводи «Броди-Держкордон». На земельних ділянках,
розташованих в межах охоронних зон забороняється, зокрема, споруджувати
житлові, громадські та дачні будинки; розміщувати спортивні майданчики, стадіони,
ринки, зупинки громадського транспорту, організовувати заходи пов'язані з
масовим скупченням людей (п. 11 Правил).

З огляду на вказане, суд приходить
до висновку, що акт ненормативного характеру індивідуальної дії -лист від
24.11.2003 р. НОМЕР_1 відповідає вимогам Правил охорони магістральних
нафтопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
16.11.2002 р. № 1747.

Твердження позивача з приводу того,
що проведення будівельних робіт проводилось на віддалі 72 м. і було розпочато
під час дії Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених постановою
Ради Міністрів СРСР № 1214 від 24.12.1981 р., яка встановлювала охоронні зони
нафтопроводу по 50 м. з обох боків, а тому погодження відповідача не
потребувало, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного. Роботи з
будівництва об'єктів можуть здійснюватися лише за наявності відповідного
дозволу згідно з Положенням про порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт, затвердженим наказом Держбуду від 05.12.2000 р. № 273. Такий
дозвіл позивачу виданий 02.04.2003 р., що підтверджується матеріалами справи і
стверджується позивачем. Отже, проведені позивачем в 2002 р. роботи
здійснювались без дозволу на проведення будівельних робіт. Правила охорони
магістральних трубопроводів, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від
12.04.79 р. № 314 (в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від 24.12.1981 р. №
1214) передбачали обов'язкове попереднє погодження розташування об'єктів
будівництва в районі знаходження трубопроводів з підприємствами
(організаціями), які експлуатують трубопроводи (п. 23 Правил). Доказів
звернення за таким погодженням до відповідача позивачем суду не подано. Крім
того, як встановлено матеріалами справи перше письмове звернення позивача щодо
проведення будівельних робіт поблизу с. Хватів Буського району надіслано на
адресу відповідача 22.11.2002 р., тобто після прийняття Кабінетом Міністрів
України постанови № 1747 від 16.11.2002 р., якою затверджено нові Правила
охорони магістральних нафтопроводів, якою встановлено межі охоронної зони 150
м.

Не заслуговує на увагу посилання
позивача про незаперечення Держнаглядохоронпраці на зменшення розміру охоронних
зон для розміщення об'єктів тимчасової торгівлі на відстані 72 м., оскільки в
умовах існуючої забудови розміри охоронних зон можуть зменшуватися
Держнаглядохоронпраці з урахуванням розташування існуючих споруд, рельєфу
місцевості тощо на підставі обгрунтування, поданого власником забудови та
погодженим з підприємством магістрального трубопровідного транспорту та відповідними
органами державного нагляду і контролю (п. 7 Правил). Таке погодження
магістрального трубопровідного транспорту позивачем не надано. Обов'язковість
погодження розміщення об'єктів тимчасової торгівлі на відстані 72 метри від
магістрального нафтопроводу Ду500 Броди-Держкордон-1 з філією «Магістральні
нафтопроводи «Дружба»вказано в листі Держнаглядохоронпраці України від
12.11.2003 р. НОМЕР_5.

Щодо розташування в охоронюваній
зоні інших об'єктів тимчасової торгівлі та АЗС без погодження з відповідачем,
то дане питання не є предметом спору між сторонами, а тому не підлягає до
розгляду та вирішенню судом по суті. Крім того, слід зазначити, що ці питання
були предметом перевірки прокуратури Шевченківського району м. Львова та
Шевченківського районного відділу Львівського міського управління УМВСУ у
Львівській області, якими не встановлено кримінально-карних діянь в діях
посадових осіб філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба».

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись
Правилами охорони магістральних нафтопроводів, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16.11.2002 р. № 1747 та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82,
83, 84, 85, 115 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          У задоволенні
позову відмовити повністю.

2.
Судові витрати покласти на позивача.

Суддя