ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

02.04.2007                                                                Справа №  15/140-ПН-05

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Губіної І.В. при секретаріБерещенко Л.П. , розглянуто у відкритому судовому засіданні справу

за позовом П-1 ДП Азовський центр "Південніро", Запорізька область

П-2 Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Тепло-Огарьовське",Н.Троїцький район

до Новотроїцької  районної  державної  адміністрації, смт.Новотроїцьк

про   визнання права на оренду земель водного фонду, та спонукання укласти договір оренди

за участю

представників сторін:

від  позивача: П-1 представник Логвиненко Г.Ю. дов.№02/619 від 28.12.06р.

П-2  Гірич Т.А., дов. від 22.02.2007р., представник, Обуховська Н.С., дов. від 15.02.2007р., представник

від   відповідача: представник  нач.юр.відділу  Марисюк О.П., дов. №1/35-34 від  17.01.2007р.

Позивач-1 Південний науково-дослідний інститут морського рибного господарства та океанографії м. Керч ( далі відповідно до матеріалів справи судовим рішення позивачем було визначено  Державне підприємство “Азовський центр “ПівденНіро” м. Бердянськ Запорізької області)  звернувся до суду з позовом  про визнання за ним   права постійного користування землями державної власності, а саме  землями водного фонду на території Сивашівської  сільської ради  Новотроїцького району Херсонської області у складі :

-ставка Чобіток” площею 179 га;

ставка”Круглик” площею 263 га;

-ставка “Гайдамаки, площею 17,5 га

-ставка “Кості Шпіль” площею 110,5 га

А також підвідних каналів у складі “Чобіток-Круглик” площею 1 га, “Круглиг-Костін Шпіль” –площею 2,5 га, “Гайдамаки” площею 0,15 га.

Земель експлуатаційних дільниць на адміністративних територіях:

Новотроїцької селищної ради –ставка №4 площею 3,8;

Сивашівської сільської ради –ставок “Чобіток” площею 1,6 га, ставок “Круглик” площею 0,9 га, ставок “Костін Шпіль” площею 0,6га,

Заявлена також вимога про зобов”язання Новотроїцької райдержадміністрації  прийняти  розпорядження про видачу Державного акту  на право постійного користування вказаними вище землями водного фонду.

Суд повторно  звертає увагу на те, що первісним позивачем по цій справі був Південний науково-дослідний інститут морського рибного господарства та океанографії. Але, у процесі подальшого розгляду справи судом було проведено заміна первісного позивача  його правонаступником - Держаним підприємством “Азовський центр “ПівденНіро”.

Свої вимоги позивач-1 мотивує тим, що з 1999 року  вказаному вище Інституту були передані водоймища у складі озер “Кості Шпіль” ,”Чобіток, “Круглик” ставок №4 та експлуатаційні  дільниці.

А в 2003 році він звернувся до Новотроїцької райдержадміністрації з заявою про надання згоди на інвентаризацію земель водного фонду площею 750 га, у тому числі ставків №4 площею 176 га,”Кості-Шпіль,-2,5 га, “Гайдамаки”-0,15 га, а тож земель експлуатаційних дільниць на територіях Сивашевсьої сільської ради та  Новотроїцької селищної ради, що зазначено вище.  Райдержадміністрацією  по цій  заяві було прийнято розпорядженням від 11.04.2003 р.  з визначенням  того, що після проведення інвентаризації вказані землі слід передати у постійне  користування Південному науково-дослідному інституту  морського рибного господарства та океанографії “Сиваш”. Але, цей інститут не є юридичною особою, і на теперішній час у виразі структурного підрозділу входить до складу позивача-1 по справі.

Позивач-2 Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство Агрофірма “Теплоогарівське” (далі –Агрофірма) звернулося до суду з позовом про спонукання Новотроїцької райдержадміністрації визнати за підприємством право на оренду земель водного фонду, а саме ставків “Гайдамаки” площею 17.5 га та”Чобіток-179га із зобов”язанням відповідача  передати вказані землі водного фонду в користування на умовах оренди строком на 50 років, оскільки має Державний акт на право постійного користування.

Позивач-2  обгрунтовує свої вимоги тим, що є правонаступником КСП “Тепло Огарівсьве” якому вказані землі були передані для  постійного користування; продовженням строку земельної реформи, в результаті якої переоформляється землекористування; зверненням до Сивашевської сільської ради та Новотроїцької райдержадміністрації за отриманням відповідних право установчих документів; відсутністю на даний час у будь-кого узаконеного права постійного користування землями водного фонду на ставки “Чобіток” площею  179 га  та “Гайдамаки” –17,5 га   та на постійне користування  попередником  Агрофірми цими  землями.

Позивачами пояснено, що  позови заявлені про визнання права оренди на земельні ділянки під вказаними вище водними  об'єктами, а ні на самі водні об'екти. Питання щодо передачі у користування водних об'єктів може бути вирішено тільки після оформлення в установленому порядку права користування земельними ділянками водного фонду.

Новотроїцька райдержадміністрація заперечує проти позову позивача-один вважаючи,  що він не має права на постійне користування землями водного фонду, які ним визначені, так як не є правонаступником первісного позивача за цим спором.  Він вважає, що не первісний позивач ні ДП “АзовПіденНіро”не відносяться до підприємств, які мають на це право.

У відношенні позивача-1 райдержадміністрація вважає, що його вимоги на право оренди вказаних ним земель водного фонду є обґрунтованими.  Відповідач вважає, що у позові в частині  зобов”язання  райдержадміністрації укласти договір оренди позивачу-2  слід відмовити, так як  ці договори вже укладені окремо по земельним ділянкам по кожному ставку відповідно з врахуванням уточнення їх площей -  27,1985 га (Гайдамаки) і 180,1015га (Чобіток).  Крім того, укладений договір оренди на земельну ділянку площею 251,5455 га для риборозведення. Всі земельні ділянки, у тому числі під водними об”єктами, знаходяться  на території Сивашівської сільської ради. Для усунення будь-яких негаразд, а саме оспорювання позивачем-1 цих договорів, відповідач просить визнати за позивачем-2 право на оренду землі, на які укладені вказані вище договори. Представник райдержадміністрації пояснив, що  користування землями водного фонду  проводиться відповідно до ст.. 68,85,88,89,95 та 99 Водного кодексу  України. Земельні ділянки під ставками ”Круглик” площею 251,5455 га, ”Гайдамаки” площею 27,1985  та “Чобіток площею 180,1015 га на території Сивашівської сільської ради  і відносяться до водних об”єктів місцевого значення. Право розпорядження цими водними об”єктами має райдержадміністрація.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

Встановив

Як зазначено вище позов був заявлений Південним науково-дослідним інститутом морського рибного господарства та океанографії,

У відношенні позовних вимог–Південного науково-дослідного інституту морського рибного господарства та океанографії, правонаступником якого себе вважає Державне  підприємство “Азовський центр “ПівденНіро”.

Заміна первісного позивач була здійснена судовим рішенням  від 16.06.2005 року по заяві ДП Азовський центр “ПівденНіро”, яке з посиланням на ст.. 25 ГПК України  вважає. що воно є правонаступником Інституту  так    Інститутом була здійснена передача свого структурного підрозділу НДБ “Сиваш” до ДП “АзовПіденНіро”.

Зазначене  судове рішення скасовано  ухвалою Вищого господарського суду України від 18.10.2006 року. Тому, слід вважати, що на теперішній  час відсутня  заміна первісного позивача  Інституту його правонаступником   ДП Азовський центр “ПівденНіро”.

Відповідно до ст.. 25 ГПК України заміна первісного позивача його правонаступником проводиться у разі вибуття однієї із сторін у спірному або встановленому рішенням суду правовідношенні внаслідок реорганізації юридичної особи. Передача АзовПіденНіро  науково-дослідної бази “Сиваш”  не свідчить про реорганізацію Південного науково-дослідного інституту морського рибного господарства та океанографії.

Із Статуту ДП “АзовПіденНіро” випливає, що підприємство засновано на державній формі власності і підпорядковується Державному департаменту рибного господарства та є виконавцем з вивченням водних живих ресурсів та середовища Азовського басейну. Данні про те, що він є правонаступником Інституту по будь-яким зобов”язанням або правам у статуті відсутні.

Передача науково-дослідної бази “Сиваш” із складу інституту  ДП “АзовПіденНіро” була проведена на  підставі наказу Державному департаменту рибного господарства від 10.06.2004 року №127. Згідно Положення НДБ “Сиваш” держпідприємства  “АзовПіденНіро” база створена  наказом  Укрдержрибгоспу і є відокремленим структурним підрозділом “АзовПіденНіро” без права юридичної особи та є правонаступником тільки по зобов”язанням та договорах з іншими підприємствами, які були укладені раніше з НДБ “Сиваш” Південного НДІ морського рибного господарства та океанографії. Метою діяльності НДБ “Сиваш” є повне та своєчасне забезпечення програм наукової діяльності ДП “АзовПіденНіро”, а також задоволення потреб населення, підприємств, держави  у власній продукції і послугах, одержання прибутку і реалізації його на підставі економічних та  соціальних інтересів членів трудового колективу  та держави.

Позовні вимоги були заявлени Інститутом, а не його структурним підрозділом- НДБ “Сиваш” в інтересах інституту.   З врахуванням викладених обставин слід вважати, що відсутні підстави для заміни первісного позивача - Інституту державним підприємством “АзовПівденНіро”

Інститутом заявлено позов  з питань надання йому у постійне користування земель  водних об”єктів, які зазначені судом у вступній частині рішення, для їх використання у господарській  діяльності інституту (а.с 7-30,45-70 тому3)

Водний кодекс, який набрав чинності після реорганізації рибгоспу “Південний” в Державне науково-дослідне репродукційне сільськогосподарське-рибне  підприємство “Південний”, а потім в Інститут, не передбачає передачу земель водного фонду в постійне користування організаціям які не здійснюють догляд за водними об'єктами, а тільки на умовах їх оренди, за таких же обставин проводиться передача в оренду водних об'єктів ( ст.. 51 Водного кодексу).  Вимагая передати йому  земельні ділянки під зазначеними вище  водними об”єктами  у постійне користування Інститут посилався на Інструкцію “Про порядок здійснення штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх використання”, яка затверджена  наказом  Державного комітету рибного господарства України від 28.10.21998 року №154 та Тимчасовий Порядок ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого постановою КМУ від 28.09.1996 року №1192.

Але, ст. 59 Земельного кодексу передбачає передачу земель водного фонду в постійне користування тільки державним водогосподарським організаціям і тільки для догляду за водними об”єктами. В інших випадках землі водного фонду  можуть передаватися у користування лише на умовах оренди.

На виконання ст..85 Водного кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 13.05.1996 року №502 затвердив порядок користування землями водного фонду, яким  підтверджено вимоги чинного законодавства –Водного кодексу України та Земельного кодексу України стосовно надання земель водного фонду у постійне користування тільки господарським спеціалізованим організаціям та іншим організаціям, в яких створено спеціалізовані служби догляду за водними об”єктами. Перспективна програма  розвитку НДБ “Сиваш” до 2010 року, що надана до матеріалів справи позивачем-1, не містить ознак погодження або затвердження її в установленому Законом  “Про державну програму розвитку рибного господарства до 20101 року” порядку. Відсутні  документи про водовідведення і спеціальне водокористування. Позивачем документально не доведено факт того, що на ставку “Чобіток” знаходяться його основні засоби, які він отримав за актом прийому-передачі  від Інституту. Цей факт викладений у запереченнях  Новотрїцької райдержадміністрації.

Всі визначені судом факти свідчать про не обгрутованість  позовних вимог Південного науково-дослідного інституту морського рибного господарства та океанографії, а ДП “АзовПіденНіро” не є належним позивачем по цій справі.

Позовні вимоги ПОСП “Агрофірма “Тепло –Огаревсьвка”.

Колективному сільськогосподарському підприємству “Тепло - Огарівське”, яке було створено шляхом реорганізації радгоспу ”Червоний Сиваш”, 20.08.1994 року було видано Державний акт на право постійного користування землею площею 388,8 га. , у тому числі землями водного фонду (водоймище озера Сиваш) площею 35,3 га.

Згідно Статуту ПОСП  Агрофірма ”Тепо-Огарівське”  воно є правонаступником КСП “Тепло Огарівське” з 2000 року.

Як випливає з пояснень позивача-2  та матеріалів справи він неодноразово звертався до Новотроїцької райдержадміністрації з заявами про переоформлення на нього  земельної ділянки  водного фонду площе.17,5 га ставка "Гайдамаки та  26,9 га ставка "Чобіток", якими він користується як  правонаступник КСП . Крім того, він вважає, що оскільки право постійного користування землями водного фонду ставка "Чобіток" нікому  не передано, то він має право на користування земельною ділянкою цього ставка   додатковою ( залишковою) площею 152,1 га.

З матеріалів справи випливає, 25.02.2000 року власники земельних паїв колишнього КСП “Тепло Огарівське” у зв”язку з ліквідацією КСП уклали договір з позивачем-2  про спільне користування і   розпорядження землею, що знаходиться в спільній частковій власності. Цей договір укладений з боку власників земельних паїв Бердишевським М.Т., якому це право було власниками земель делеговано.

Згідно п.1 Статуту Агрофірми вона створена на засадах приватної власності та договорів оренди з громадянами, які є приватними власниками землі та майна. Основу трудового колективу Агрофірми становлять колишні члени  реформованого сільгосппідприємства,  які передали в оренду позивачу-2 майно і землі.

Частина земель, а саме землі водного фонду площею 35,3 га  не були розподілені між членами КСП,  вони були передані КСП Агрофірмі, як право наступнику.

Враховуючи,   що основною метою діяльності позивача-2 є виробництво, переробка та реалізація сільськогосподарської продукції, надання послуг щодо ведення сільського господарства, захист прав та інтересів громадян-фізичних осіб, які передали йому в оренду майно та земельні паї і те, що вони  є основою трудового колективу Агрофірми, а також те, що постійне  користування землями водного фонду в установленому порядку  належало попереднику Агрофірми, свідчить про обґрунтованість позовних вимог Агрофірми на момент звернення з позовом до суду, щодо визнання за ним права на користування землями водного фонду на умовах оренди.(17,5 га –під ставком "Гайдамаки" та 26,9 га під ставком "Чобіток") Також  є  обгрунтованим позов ПОСП "Тепло Огаревське" і в частині права на користування  залишковою площею землями під ставком "Чобіток" так як на ці землі з будь-якою особою відповідачем не укладені відповідні договори  на їх оренди, не проведена їх передача будь-кому на праві постійного їх користування. Всі вказані земельні ділянки знаходяться на території Сивашівської сільської ради.

Суд вважає, що  вказані  позовні вимоги на момент звернення з позовом до суду були обґрунтованими, документально доведені і законодавчо  підтверджені. Позивач-2 у відповідності зі ст..85 Водного кодексу України та п.4 ст. 59 Земельного кодексу України   мав право вимагати   за ним право користування землями водного фонду на умовах оренди.

Але, на момент розгляду справи    Агрофірмою   вже укладені договори оренди з відповідачем по справі  на спірні земельні ділянки водного фонду з уточненням  їх площей, а саме по ставкам “Гайдамаки” -  27,1985 га та  “Чобіток” –180,1015 га.     Тобто право користування спірними земельними ділянками позивача –2 вже визнано відповідачем і воно є реалізованим.

Також укладений договір оренди на земельну ділянку ставку “Круглик” площею 251,5455 га.

Вказані вище договори  укладені  - на землі під ставками ”Гайдамаки” і  “Чобіток” -  31.12.2005 р., на землі під ставком "Круглик" –01.06.2006 року.

З метою укладення договорів оренди вказаних вище водних об'єктів, позивачем-2 отриманні погодження Херсонського обласного виробничого управління меліорації та водного господарства Державного комітету України по водному господарству. В листах від 06.02.2007 року за номерами 07-11/273, 07-11/274, 07-11/275 вказане управління зазначило, що воно  погодило  технічну документацію землеустрою щодо складення договорів оренди з агрофірмою “Тепло Огарівське” на ставки “Кругляк”-251,5455 га, “Гайдамаки” –27,1985 га, “Чобіток” –180,1015 га і зазначило, щодо визначення належності водних об”єктів, а саме вказаних вище ставків, то вони згідно наказу Держводгоспу України від червня 1997 року “Про затвердження переліку річок та водойм, що віднесені до водних об”єктів місцевого значення” відносяться до водних об”єктів  місцевого значення.

З викладеного суд приходить до висновку, що позивачу-1 слід відмовити у задоволенні позову, а провадження у справі за позовом  позивача-2 слід припинити за відсутністю предмету спору, оскільки укладенням вказаних вище договорів оренди земель водного фонду реалізовано його право на їх оренду,  а наяність  цих договорів  дає суду підставу вважати, що слід припинити провадження і за позовом в частині зобов'язання райдержадміністрації вирішити питання щодо передачі цих земель в користування на умовах оренди.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44,49,82,84 п.1.1 ст. 80  ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити у задовленні позову Південному науково-дослідному інституту морського рибного господарства та океанографії, правонаступником  якого безпідставно себе вважає Державне підприємство “Азовський центр “ПівденНіро.

2 Провадження по справі у відношенні позовних вимог ПОСП Агрофірма   "Тепло Огорівське" припинити за відсутністю під час розгляду справи предмету  спору.

Суддя                                                                                      І.В. Губіна