ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.05.2007  року                                                            Справа № 7/98

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Журавльової Л.І.

суддів                                        Бородіної Л.І.

Перлова Д.Ю.

За участю секретаря

судового засідання:                Шабадаш Д.С.

та

представників сторін:

від позивача:                 Єрьоменко Є.С., довіреність №7 від

29.03.07, представник по довіреності;

Нєскородєв М.С., паспорт серії ЕК599428

від 09.10.97, директор;

від відповідача:                     Тоцкий О.І., довіреність №150 від

01.11.05, юрисконсульт КСТП

„Рубіжнетеплокомуненерго”;

розглянувши

апеляційну скаргу          Виробничого підприємства

„Рембудмонтаж”, м.Рубіжне Луганської

області

на рішення

господарського суду          Луганської області

від          22.03.07

у справі          №7/98 (суддя Калашник Т.Л.)

за позовом          Виробничого підприємства

„Рембудмонтаж”, м.Рубіжне Луганської

області

до відповідача          Комунального спеціалізованого

теплозабезпечуючого підприємства

„Рубіжнетеплокомуненерго”,

м.Рубіжне Луганської області

про          стягнення  198144 грн. 54 коп.

В С Т А Н О В И В:

Виробниче підприємство „Рембудмонтаж” звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Рубіжнетеплокомуненерго” про стягнення з відповідача суми збитків від сплачених штрафних санкцій в ДПІ за прострочення сплати податків в бюджет за період з 16.02.04 по 15.02.07 у розмірі 23220 грн. 94 коп., суми збитків від не отриманого прибутку (втраченої вигоди) від втраченої можливості розміщення суми боргу на депозиті під відсотки в кредитній установі позивача з 16.02.04 по 15.02.07 у розмірі 99000 грн. 00 коп., суми компенсації інфляції залишку неоплаченого простроченого основного боргу за період з 01.08.05 по 31.12.06 у розмірі 41190 грн. 38 коп., суми 3% річних від залишку неоплаченого простроченого основного боргу за період з 01.08.05 по 15.01.07 у сумі 11616 грн. 53 коп. та пені на залишок неоплаченого простроченого основного боргу за період з 15.01.06 по 15.01.07 у сумі 23116 грн. 69 коп.

Листом №21 від 21.03.07 позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь суму збитків від сплачених штрафних санкцій в ДПІ за прострочення сплати податків в бюджет за період з 16.02.04 по 15.02.07 у розмірі 23220 грн. 94 коп., суму збитків від не отриманого прибутку (втраченої вигоди) від втраченої можливості розміщення суми боргу на депозиті під відсотки в кредитній установі позивача з 16.02.04 по 15.02.07 у розмірі 99000 грн. 00 коп., суму компенсації інфляції залишку неоплаченого простроченого основного боргу за період з 01.08.05 по 31.12.06 у розмірі 41190 грн. 38 коп., суму 3% річних від залишку неоплаченого простроченого основного боргу за період з 01.08.05 по 15.01.07 у сумі 11616 грн. 53 коп. та пеню на залишок неоплаченого простроченого основного боргу за період з 15.01.06 по 15.01.07 у сумі 22065 грн. 77 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.03.07 у справі №7/98 (суддя Калашник Т.Л.) у задоволенні позову відмовлено. Судові витрати покладено на  позивача.

Рішення господарського суду Луганської області мотивовано тим,  що відповідно до ухвали господарського суду Луганської області від 18.02.05  у справі №7/18 про розстрочення виконання рішення суду відповідачем  здійснювалась оплата боргу з зазначенням у платіжному дорученні наступного призначення платежу – борг з примусового виконання згідно наказу №7/18 або зазначалось призначення платежу –за виконання робіт згідно договору від березня 2004. Оскільки між сторонами у справі окрім договору підряду №2 від 03.01.00 більш ніяких договорів не було укладено, що не заперечується сторонами у справі, то ці кошти було сплачено відповідачем в рахунок погашення боргу за цим договором відповідно до рішення господарського суду Луганської області від 05.02.02 у справі №7/18.

Тобто, відповідачем обґрунтовано заборгованість сплачувалась частками, яку позивач повинен був зараховувати у рахунок погашення заборгованості за рішенням господарського суду Луганської області від 05.02.02 у справі              №7/18 та відповідно до графіку погашення, затвердженого ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.05  у справі №7/18.

Господарським судом зазначено, що відповідно до вказаного графіку строк сплати заборгованості у сумі 142573 грн. на день звернення позивача до суду взагалі не настав.

Не погодившись з рішенням господарського суду Луганської області  від 22.03.07 у справі №7/98 Виробниче підприємство „Рембудмонтаж” звернулось до суду з апеляційною  скаргою №25 від 30.03.07, якою просить скасувати рішення господарського суду, винести нову постанову, якою позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з                                 КСТП „Рубіжнетеплокомуненерго” на користь Виробничого підприємства „Рембудмонтаж” 197093 грн. 62 коп., а також стягнути з відповідача витрати на сплату державного мита  та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за подання позову до  господарського суду Луганської області та державне мито за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційних вимог заявник зазначає, що  рішення господарського суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заявник вважає, що господарський суд Луганської області необґрунтовано дійшов висновку, що відповідач погашає у першу чергу основний борг, а додатковий (інфляційні, пеню, річні, держмито, інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) погашаються у другу чергу, чим порушив ст.534 ЦК України.

Станом на 16.02.07 залишок основного боргу складає: 262439 грн.               85 коп. –5000 грн. 00 коп. = 257439 грн. 85 коп.

Відповідач з 2000 року не виконав свої обов”язки за договором підряду №2 від 03.01.00, не погасив свою заборгованість та не виконує належним чином рішення господарського суду Луганської області у справі №7/18 від 15.02.02, та ухвалу у справі №2/364 від 20.09.05, чим порушує права та законні інтереси позивача.

Відповідач в порушення ст.226 ч.1, ч.2, ст.222 ч.1 ГК України не приймає заходів для погашення боргу, чим спричиняє збитки підприємству.

Комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство „Рубіжнетеплокомуненерго” відзивом  №536 від 23 квітня 2007 року просить апеляційну скаргу на рішення господарського суду Луганської області від 22.03.07 у справі №7/98 залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін, посилаючись на те, що ствердження відповідача про те, що рішення суду першої інстанції протирічить  діючому законодавству та фактичним обставинам справи не відповідають дійсності. У скарзі відповідач не зазначає, які саме нормативні акти було порушено судом при прийнятті рішення у даній справі та в чому саме полягає протиріччя рішення діючому  законодавству та фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що посилання позивача на наявність понесених збитків, які знаходяться у безпосередньому причинному зв”язку з діями  позивача, є необгрунтованими та документально не підтвердженими. Позивач вказував на обставини оплати їм штрафних санкцій, однак, не надав доказів, які б підтверджували причинний зв’язок.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду  від 05.04.07 у справі №7/98 для розгляду апеляційної скарги Виробничого підприємства „Рембудмонтаж” на рішення господарського суду Луганської області від 22.03.07 у справі №7/98 призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І. –судді –головуючого, суддів –Медуниці О.Є., Перлова Д.Ю.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду   від  23.04.07 у справі №7/98 для розгляду апеляційної скарги Виробничого підприємства „Рембудмонтаж” на рішення господарського суду Луганської області від 22.03.07 у справі №7/98 здійснено заміну у складі колегії. Виключено зі складу колегії  суддів - Медуницю О.Є., Перлова Д.Ю. Введено до складу колегії суддів –Бородіну Л.І., Лазненко Л.Л.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 21.05.07 у справі №7/98 для розгляду апеляційної скарги Виробничого підприємства „Рембудмонтаж” на рішення господарського суду Луганської області від 22.03.07 у справі №7/98 здійснено заміну у складі                        колегії. Виключено зі складу колегії  по розгляду апеляційної скарги суддю               Лазненко Л.Л., введено до складу суддю Перлова Д.Ю.

Сторони належним чином повідомлені  про час і місце судового засідання.

Згідно ст.99 Господарського процесуального кодексу України    апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Виробничого підприємства „Рембудмонтаж” слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 22.03.07  у справі №7/98 слід залишити без змін з  наступних підстав.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом  зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Луганської області від 05.02.02 у справі №7/18 позов було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 434471 грн. 37 коп. боргу за виконані підрядні роботи за договором №2 від 03.01.00, 3000 грн. 00 коп. пені, 5757 грн. 82 коп. 3% річних, 1662 грн. 54 коп. витрат по держмиту та 67 грн. 48 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.05  у справі №7/18 було розстрочене виконання рішення суду від 05.02.02 з виплатою боргу, починаючи з березня по травень 2005 року щомісячно у сумі по 2000 грн., з червня по грудень 2005 року щомісячно у сумі по 5000 грн., з січня по грудень 2006 року щомісячно у сумі по 7000 грн., з січня по жовтень 2007 року щомісячно у сумі по 9000 грн., з листопада 2007 року по січень 2008 року щомісячно у сумі по 12000 грн. та у лютому 2008 року – 25573 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.07.05 у справі №2/364 за прострочення виконання грошового зобов”язання стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування - 92344 грн. 17 коп., річні - 28342 грн. 69 коп., пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань у сумі 5661 грн. 33 коп., витрати по держмиту у сумі 1395 грн. 58 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Позивач посилається на те, що відповідач не виконав свої зобов”язання за договором підряду №2 від 03.01.00 не погасив заборгованість та не виконав у повному обсязі Рішення господарського суду Луганської області від 05.02.02 у справі №7/18 та від 29.07.05 у справі №2/364. Крім того, позивач зазначає, що усі суми сплачені відповідачем у рахунок погашення заборгованості зараховувались ним у рахунок погашення заборгованості по держмиту, судовим витратам, пені, 3% річних, компенсації від інфляції за рішеннями у справах  №7/18 та №2/364.

На думку позивача відповідач не приймає діючих мір з погашення заборгованості, не використовує усі можливості погасити борг, чим завдає позивачу значну матеріальну шкоду.

З посиланням на п.п. 2, 3 ч.1 ст.225 Господарського кодексу України позивачем заявлені вимоги по стягненню з відповідача збитків від сплачених штрафних санкцій за прострочення уплати податків у госбюджет та збитки від  неодержаного прибутку (втрачена вигода).

Відповідно п.п. 2, 3 ч.1 ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків  внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;  неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право  розраховувати  у  разі  належного виконання зобов'язання другою стороною.

Статтею 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник,  який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується  кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Позивачем не доведено суду, що заявлені до відшкодування збитки, понесені позивачем внаслідок порушення зобов”язання КСТП „Рубіжнетеплокомуненерго”, що неодержаний прибуток пов’язано з неналежним виконанням зобов”язань відповідачем, не надано суду документального підтвердження вжиття позивачем заходів щодо одержання упущеної вигоди.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не  звільняється від  відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні  санкції  за порушення грошових зобов'язань встановлюються у  відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою  Національного банку України,  за  увесь  час  користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Щодо черговості погашення вимог за грошовими зобов’язаннями позивач обгрунтовано посилається на ст.534 ЦК України, оскільки статтями 534 та 625 ЦК України визначено вичерпний перелік наслідків порушення грошового зобов”язання.

Матеріали справи свідчать, що позивач не виконав ухвалу Луганського апеляційного господарського суду від 24.05.07 щодо проведення за його ініціативою до 16.05.07 звірення розрахунків суми боргу із зазначенням періоду виникнення боргу та надання суду акту звірення, у зв”язку з чим не вбачається можливим перевірити обґрунтованість нарахування інфляційних, річних та пені.

Фактично позивач надав суду односторонній розрахунок позову, змінюючи суму позовних вимог.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона  повинна довести ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, господарським судом  Луганської області вірно у задоволенні позовних вимог відмовлено.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги   спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України   витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги – Виробниче підприємство „Рембудмонтаж”.

Відповідно до вимог п.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” зайве сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 05 грн. 27 коп. слід повернути заявнику апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 43, 47, 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу  Виробничого підприємства „Рембудмонтаж” на  рішення  господарського   суду   Луганської   області   від  22.03.07  у справі №7/98  залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 22.03.07  у справі  №7/98 залишити без змін.

3. Повернути заявнику апеляційної скарги –Виробничому підприємству „Рембудмонтаж”, м.Рубіжне Луганської області із Державного бюджету України зайве сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 05 грн. 27 коп. на підставі даної постанови, скріпленої гербовою печаткою суду.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Л.І.Журавльова

Суддя                                                                      Л.І.Бородіна

Суддя                                                                      Д.Ю.Перлов