Харківський апеляційний
господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10»січня 2007 р.                                                Справа
№ № АС-04/454-06

м. Харків

Колегія
суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого
судді Лащенко Л.Д., судді Погребняка В.Я., судді Кравець Т.В.

при секретарі -Андросовій
О.В.

за участю:

прокурора -не з*явився

представників сторін:

позивача -
Бондаренко І.М., Чорноткач
Н.З.

відповідача 1. - ОСОБА_2

відповідача 2. -не явився

розглянувши апеляційну скаргу ДПІ у Жовтневому райні м. Харкова (вх.НОМЕР_1)
на ухвалу господарського суду Харківської області  від
01.11.06 р.  по  справі № АС-04/454-06

за позовом  Прокурора Жовтневого району м. Харкова в
інтересах держави в особі ДПІ у Жовтневому райні м. Харкова

до 1. СПД -ФО ОСОБА_1, м. Харків

2. Приватного
підприємства «Альянс-21», м. Київ

про визнання договору недійсним,

встановила:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 вересня
2006 р. порушено провадження в адміністративній справі № АС-04/454-06 за
позовом Прокурора Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави в особі ДПІ
у Жовтневому районі, м. Харків до СПД ФО ОСОБА_1, м. Харків, ПП "Альянс -
21", м. Київ про визнання договору недійсним.

23.10.06 р. від представника позивача у справі надійшло клопотання
про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачам.

Ухвалою господарського суду Харківської області  від
01.11.06 р.  по  даній справі (суддя  Григоров А.М.) відмовлено ДПІ у Жовтневому
райні м. Харкова (далі -Інспекція)  в
задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Інспекція не погоджуючись з даною ухвалою в апеляційній скарзі
порушує питання про її скасування, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що
ухвала  винесена з порушенням норм
матеріального  права.

Відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин
справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність
застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та
процесуального права та доводи апеляційної скарги, заслухавши  представників сторін, колегія суддів дійшла
висновку про  залишення апеляційної скарги
без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановив місцевий господарський суд позивач звернувся до
суду  з клопотанням про вжиття заходів
забезпечення адміністративного позову шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, які належать відповідачам.

Однак позивач вказуючи на те, що невжиття заходів забезпечення
позову може зробити неможливим або ускладнити виконання рішення суду, не
зазначив на чому ґрунтуються ці висновки ні в письмовому клопотанні, ні в
судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції. Позивачем не
наведено жодних обґрунтувань які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат.

Як зазначив суд першої інстанції,
позивач взагалі не вказує, які саме дії чи бездіяльність відповідачів чи
третіх осіб, будь які інші дані, свідчать про наявність обставин, з якими ст.
117 КАС України пов"язує забезпечення позову. Крім того позивач не
зазначає на яке саме майно, на яку суму коштів, в якому банку, на який рахунок
слід  накласти арешт.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того,
що відповідно до ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної
ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній
справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття
таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та
витрат, а також якщо очевидними є
ознаки   протиправності   рішення,
дії  чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Оцінивши доводи Інспекції щодо накладення арешту, викладені в
клопотанні, господарський суд Харківської області  визнав їх необґрунтованими, оскільки
позивачем та підтримавшим клопотання прокурором не доказано жодного факту, які
б свідчили про можливість настання вказаних в ст. 117 КАС України наслідків, а
тому в задоволенні клопотання про забезпечення позову позивачу  відмовлено.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів суду
апеляційної інстанції, зазначивши наступне.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи, що забезпечення
позову застосовується лише як гарантія задоволення законних вимог позивача,
останній повинен довести суду ймовірнісь припущення, що майно (в тому числі
грошові суми ), яке є у відповідача на момент пред*явлення позову до нього може
зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання
рішення. Окрім того особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна
довести адекватність засобу забезпечення позову. Тягар доказувння покладається
на особу, яка подала таку заяву. Доказування здійснюється за загальними
правилами відповідно до статті 71 КАС України.

Разом з тим, апелянт просить
накласти арешт  на майно  або на грошові кошти, не надавши при цьому
суду достатнього правового та документального обґрунтування заявлених вимог:
очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до
ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливості  без вжиття таких заходів захисту цих прав,
свобод та інтересів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат.

Крім того  у заявленому клопотанні про накладення арешту
на кошти чи майно позивач не обгрунтував який вид і чому саме цей вид
забезпечення належить застосувати, оскільки вибір способу залежить від суті
позовної вимоги. Зокрема арешт на майно застосовується тоді, коли кошти в
боржника відсутні.

Позивач також не зазначив на яке саме майно, на яку суму коштів,
він просить накласти арешт, не надав відомості, необхідні для виконання ухвали
про забезпечення позову: номери рахунків і найменування установ банків, де
розміщено кошти; місцезнаходження  майна,
його ознаки тощо.

При цьому колегія суддів зазначає, що  заходи забезпечення позову повинні бути
безпосередньо пов*язані з предметом позову.

Як свідчать матеріали справи, предметом даного позову є визнання
договору недійсним. Однак позивач не звертається до суду з вимогою застосування
будь-яких наслідків визнання угоди недійсною, результатом яких могло б стати
стягнення коштів чи майна на користь держави, що в свою чергу обгрунтовувало б
доцільність застосування такого заходу забезпечення позову, про який просить
позивач.

На думку колегії суддів, вжиття
вказаних вище заходів по забезпеченню заявлених  позовних вимог не пов'язаних  з їх предметом, суперечать  встановленим статею 129 Конституції України,
статтями 6, 7, 9 Закону України “ Про судоустрій України” та статтями 10, 11
Кодексу адміністративного судочинства України принципам та засадам здійснення
правосуддя у державі, оскільки  фактично
обмежують  права одного із учасників
судового процесу.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, виходячи з
відсутності правових підстав накладення арешту на майно чи грошові кошти  відповідачів вважає, що заявлені вимоги
апелянта є необґрунтованими,
застосування заходів щодо арешту на майно чи грошові кошти не пов*язано
із заявленими вимогами і виконанням можливого рішення за результатами розгляду
справи, а тому клопотання Інспекції задоволенню не підлягає, а відтак,
оскаржувана ухвала господарського суду Харківської області  від
01.11.06 р.  залишається без змін.

Враховуючи вищезазначене,  керуючись ст. ст. 10, 11, 117, 165, п.1 ст.
199  Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія  суддів, -

постановила:

У задоволенні  апеляційної
скарги ДПІ у Жовтневому райні м. Харкова відмовити.

Ухвалу
господарського суду Харківської області
від  01.11.06 р.  по
справі № АС-04/454-06   залишити без змін.

Головуючий суддя
Л.Д.Лащенко

Суддя
В.Я.Погребняк

Суддя
Т.В.Кравець