ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/46

08.02.07

За  первісним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»

До
Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»

Про
стягнення 10101,00 грн.

За зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»

До
Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»

Про
зобов’язання передати результати робіт

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача     за  первісним позовом  :   Дюговський О.С.- представник за                 довіреністю № б/н від 18.12.2006 року;

Від відповідача  за  первісним позовом  :     Ляпін Д.В.- представник за довіреністю № б/н від 29.01.2007 року;

Від позивача     за  зустрічним позовом  :   Ляпін Д.В.- представник за довіреністю № б/н від 29.01.2007 року;

Від відповідача  за  зустрічним позовом :   Дюговський О.С.- представник за                 довіреністю № б/н від 18.12.2006 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»про стягнення 10101,00 грн., а також зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»про зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Міськжитлобуд»результати робіт відповідно до умов Договору № 27/06-06 від 27.06.2006 року.

Первісні позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»неналежно виконало вимоги договору № 27/06-06 від 27.06.2006 року стосовно поетапної оплати роботи, на умовах передоплати, а зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим., що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт» порушило строки виконання робіт, які встановлені договором та не передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»за актом виконані роботи, як то встановлено договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2007 р. порушено провадження у справі № 37/46, розгляд справи було призначено на 31.07.2007 р. о 10-00.

Представник позивача в судовому засіданні 31.01.2007 року надав суду доповнення до позовних вимог, відповідно до яких просить суд стягнути з відповідача суму спричинених збитків у вигляді вимушених витрат у розмірі 1500,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.01.2007 року надав суду письмовий відзив на позовні вимоги, відповідно до нього просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що на даний момент позивач виконані роботи відповідачу не передавав та  сторонами не підписаний кінцевий акт виконаних робіт за договором, після підписання якого договором передбачений кінцевий розрахунок за виконані роботи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2007 року було прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»до розгляду з первісним позовом та відкладено розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 08.02.2007 р. представник позивача за первісним позовом підтримав уточнені позовні вимоги та просить суд позов задовольнити; проти вимог, викладених в зустрічній позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло» заперечує з посиланням на їх необґрунтованість.

Представник відповідача за первісним позовом  в судовому засіданні 08.02.2007 р. проти позову заперечує та просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»в задоволенні його позовних вимог. Щодо зустрічного позову –просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»(Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт» (Виконавець) було укладено договір № 27/06-06, відповідно до умов якого виконавець зобов’язується на свій ризик за завданням Замовника виконати роботи відповідно до переліку, що зазначений у Додатку № 1 до цього Договору, а Замовник прийняти та оплатити виконані роботи. (п. 1.1 Договору).

Умови Договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором  підряду.

Вартість кожного виду робіт за цим Договором визначається в твердому кошторисі, який є Додатком № 1 до цього Договору, крім того Договором встановлено, що Замовник сплачує виконавцю передплату по кожному етапу робіт у розмірі, вказаному в Додатку № 1 на протязі трьох банківських днів з моменту виконання робіт вказаних у Додатку № 2 (п. п. 2.1, 3.2 Договору).

Додатками № 1 та № 2 сторони встановили, що передплата по першому етапу виконання робіт зі створення та розробки веб-сайту здійснюється у розмірі 10605,00 грн., а передплата по першому етапу виконання робіт зі створення віртуального туру здійснюється у розмірі 3965,00 грн., але всі роботи повинні бути виконані в строк до 12.08.2006 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»зобов’язання за договором виконало в повному обсязі та перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»передоплату в розмірі 23534,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

Пунктом 3.3 Договору також встановлено, що кінцевий розрахунок за виконані роботи проводиться Замовником протягом п’яти банківських днів після підписання акта виконаних робіт у відповідності до вимог п. 5.2.4 Договору, де зокрема встановлено, що замовник зобов’язується прийняти роботи протягом 10 календарних днів з дати отримання письмового повідомлення Виконавця про виконання робіт шляхом підписання Акту виконаних робіт.

Позивач за первісним позовом в порушення вимог Договору не повідомив в строк встановлений Договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»про виконання робіт та не передав виконані роботи по акту приймання-передачі.

Проте, відповідач за первісним позовом  неодноразово звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»з претензійними листами щодо готовності прийняти та оплатити виконані роботи, за умови якісного їх виконання та відсутності недоліків, проте позивач за первісним позовом дані листи залишив без відповіді та належного реагування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов‘язок доведення покладається законом на позивача.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача за первісним позовом на те, що відповідачем за первісним позовом безпідставно прострочено виконання зобов’язання щодо оплати вартості робіт та неприйняття вже виконаних робіт, оскільки матеріали справи містять листи, які підтверджують готовність Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»та провести кінцевий розрахунок після підписання акту приймання - передачі, як то встановлено пунктом 3.3 Договору.

З огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»належним чином виконало зобов’язання за Договором щодо перерахування передоплати на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт» в розмірі, який встановлений Додатком № 1 до Договору, а протилежне позивач за первісним позовом суду не довів належними засобами доказування, тому суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача заборгованості в розмірі 10101,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»збитків на підставі статей 224, 225 Господарського кодексу України в розмірі 1500,00 грн., суд вважає, що дана вимога є похідною від вимоги про  стягнення заборгованості в розмірі 10101,00 грн., а тому також не підлягає задоволенню.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення статті 1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, проте права позивача за первісним позовом не були порушені, тому суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача за первісним позовом є необгрунтованими, а отже такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статі 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу щодо розгляду первісних позовних вимог покладаються на позивача за первісним позовом.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»щодо зобов’язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Міськжитлобуд»результати робіт відповідно до умов Договору № 27/06-06 від 27.06.2006 року підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як уже було зазначено, 27 червня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»(Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт» (Виконавець) було укладено договір № 27/06-06, відповідно до умов якого виконавець зобов’язується на свій ризик за завданням Замовника виконати роботи відповідно до переліку, що зазначений у Додатку № 1 до цього Договору, а Замовник прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1 Договору).

Договором та Додатками до нього встановлений загальний термін виконання сторін, який становить 33 робочих дні з дати укладення Договору, тобто 11.08.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт» зобов’язано було виконати роботи, які передбачені договором. (п. 4.2 Договору).

Крім того, Додатком № 1 до Договору сторони встановили передоплату по першому етапу виконання робіт зі створення віртуального туру та розробки веб-сайту у розмірі 14570,00 грн.

З наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло» доказів вбачається, що  позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором, зокрема позивачем за зустрічним позовом було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»передоплату в розмірі 23534,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач у відзиві на зустрічні позовні вимоги проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»неналежним чином виконало зобов’язання за договором стосовно передоплати, а у відповідності до статті 221 Господарського кодексу України та статті 856 Цивільного кодексу України, відповідач за зустрічним позовом не вважається таким, що прострочив свій обов’язок з передачі результатів роботи, а лише тимчасово притримав передачу результатів робіт до моменту повного розрахунку з ним.

Судом не приймаються заперечення відповідача за зустрічним позовом, оскільки вони спростовуються наступними доводами.

У відповідності до статті 856 Цивільного кодексу України, якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи.

Проте, як вбачається з наданих доказів, позивач за зустрічним позовом сплатив відповідачу в повному обсязі передоплату встановлену Додатком № 1 до Договору, крім того, суд звертає, даним додатком не встановлена 100 % передоплата за виконання робіт, як вважає відповідач за зустрічним позовом, а також Договором передбачено, що  кінцевий розрахунок за виконані роботи проводиться Замовником протягом п’яти банківських днів після підписання акта виконаних робіт, у відповідності до вимог п. 5.2.4 Договору, де, зокрема, встановлено, що замовник зобов’язується прийняти роботи протягом 10 календарних днів з дати отримання письмового повідомлення Виконавця про виконання робіт шляхом підписання Акту виконаних робіт, а тому у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт» відсутні правові підстави притримання передачі результатів робіт позивачу за актом приймання-передачі, як визначено Договором,.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.1.1 Виконавець зобов’язується своїми силами і засобами виконати всі роботи в обсязі і строки, передбачені Договором, і здати виконані роботи Замовнику.

Оскільки відповідач за первісним позовом зобов’язання щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Міськжитлобуд»результати робіт відповідно до умов Договору № 27/06-06 від 27.06.2006 року належним чином не виконав, тому зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»визнається судом  обгунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу щодо розгляду зустрічного позову покладаються на відповідача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 837,  856 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 192, 193, 221, 224, 225 Господарського кодексу України ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,–

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт» відмовити повністю

2. Зустрічні позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»   задовольнити повністю.

3. Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»(02094, м. Київ, Дніпровський район, вул.  Краківська, буд. 14-а, ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»(01033, Оболонський район, вул. Скляренка, 5 ) результати робіт відповідно до умов Договору № 27/06-06 від 27.06.2006 року.

4. Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Реалт»(02094, м. Київ, Дніпровський район, вул.  Краківська, буд. 14-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськжитло»(01033, Оболонський район, вул. Скляренка, 5 ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. –державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 грн. - витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

5.  Після вступу рішення в законну силу видати накази.

6. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 05.03.2007 р.