ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"14" травня 2007 р.                                                                              Справа № 19/002-07

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Маркетинг”, м. Київ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю „Молочна Країна”, м. Біла Церква

про стягнення 12947,64 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача – Міцкевич Р. В. (дов. від 07.02.2007 року);

від відповідача – не з’явився

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ТД Маркетинг” (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Молочна Країна” (далі-відповідач) про стягнення  12947,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 1-002 укладеного між сторонами 11.01.2006 року, а саме відповідач не оплатив надані послуги в повному розмірі в результаті чого за ним утворилась заборгованість в сумі 10835,60 грн. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов’язання 3% річних в  розмірі 316,82  грн., 1330,00 грн. - інфляційних  та 465,22 грн. процентів відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Представником позивача через загальний відділ суду 21.02.2007 року подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке на підставі ч. 2 ст. 79 ГПК України, судом задоволено про, що винесено ухвалу від 22.02.2007 року.

Ухвалою суду від 20.04.2007 року провадження у справі поновлено за клопотанням позивача та на підставі ч. 3 ст. 79 ГПК України в зв’язку тим, що обставини які зумовили зупинення провадження у справі відпали.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 09.01.2007 року, від 12.02.2007 року, від 22.02.2007 року та від 20.04.2007 року в засідання суду не з'явився, витребуваних документів не подав, у зв'язку з зазначеним, суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Між  позивачем (за договором-виконавець) та  відповідачем (за договором-замовник) 11.01.2006  року   було  укладено  договір  № 1-002 (далі-договір). За умов договору замовник в порядку та на умовах, визначених договором, дає завдання, а виконавець приймає на себе зобов’язання надати за плату замовнику консультаційні послуги з торгового маркетингу, а саме: розробка правил візуалізації бренду „Французький сніданок”, правил ідентифікації та використання нової ТМ в рекламних матеріалах, створення маркетингового плану на 2006 рік. Результатом надання послуг є звіт на компакт-диску (п. 1.1 договору). Строк надання звіту: 30 робочих днів з дня отримання виконавцем суми передоплати та всієї необхідної інформації, що вказана в п. 2.1.2 договору (п. 1.2 договору). Факт надання послуг замовнику оформлюється актом прийому-передачі послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п. 1.3 договору). Вартість послуг становить –49449,60 грн. Замовник оплачує виконавцю 70% вартості послуг протягом 3-х днів з дня підписання договору. Решта 30% вартості послуг замовник сплачує протягом 3-х банківських днів з дня підписання акту прийому-передачі послуг (п. 3.2 договору). Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його остаточного виконання (п. 5.1 договору).

18.05.2006 року сторонами підписано акт приймання-передачі робіт (надання послуг) з відомостей якого вбачається, що виконавець повністю виконав роботи (послуги) по наданню консультаційних послуг з торгового маркетингу –розробка правил візуалізації бренду „Французький сніданок”, правил ідентифікації та використання нової ТМ в рекламних матеріалах,  створення  маркетингового  плану на 2006 рік за договором № 1-002 від 11.01.2006  року.

Таким чином позивач зобов’язання за договором виконав належним чином.

Відповідач зобов’язання за договором виконав не належно, а саме не оплатив в установлений строк кошти за надані послуги в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 10835,60 грн.

Позивач за прострочення виконання зобов’язання нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 316,82 грн., інфляційні в розмірі 1330,00 грн. та проценти в розмірі 465,22 грн. відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України.

В  судовому   засіданні  представник  позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився,  про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

При вирішені спору судом враховано, що відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 10835,60 грн.   підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, розмір яких складає   1330,00 грн. - інфляційних  та  316,82 грн. - 3% річних, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В позовних вимогах в частині стягнення 465,22 грн. процентів судом відмовлено з огляду на наступне:

Позивач обґрунтував стягнення 465,22 грн. процентів тим, що умовами договору встановлено, що оплата послуг сплачується частинами тобто попередня оплата та відстрочення оплати послуг, отже позивач зробив висновки, що  сторонами в умовах договору покладено в основу кредитні відносини, а саме комерційний кредит –ст. 1057 Цивільного кодексу України. Позивач зазначає, що згідно ч. 2 ст. 1057 Цивільного кодексу України до комерційного кредиту застосовуються положення ст. 1054-1056 Цивільного кодексу України, тобто положення про банківський кредит та в свою чергу до відносин банківського кредиту відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України застосовуються положення про позику. Отже позивач на підставі ст. 1048 Цивільного кодексу України і просить стягнути зазначені кошти.

З приводу викладеного суд вважає за потрібне зазначити наступне:

За умов п. 3.2 договору, замовник оплачує виконавцю 70% вартості послуг протягом 3-х днів з дня підписання договору. Решта 30% вартості послуг замовник сплачує протягом 3-х банківських днів з дня підписання акту прийому-передачі послуг.

Приписами ст. 1057 Цивільного кодексу України встановлено, що договором, виконання якого пов’язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом. До комерційного кредиту застосовуються положення статей 1054-1056 цього Кодексу, якщо інше не встановлено положеннями про договір, з якого виникло відповідне зобов’язання, і не суперечить суті такого зобов’язання.

Між сторонами укладено договір про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцю зазначену послугу.

Умовами договору сторони встановили,  що частина коштів у встановленому розмірі сплачується до вчинення певної дії, а остаточний розрахунок проводиться після підписання акту приймання виконаних робі, тобто після факту належного виконання зобов’язань виконавцем. Отже твердження позивача про відстрочення оплати суперечить узгодженим сторонами умовам договору.

Положення статті 1057 Цивільного кодексу України застосовуються до договорів виконання яких пов’язане  з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей визначених родовими ознаками. Предметом договору укладеного між сторонами є надання послуг, а саме розробка правил візуалізації бренду „Французький сніданок”, правил ідентифікації та використання нової ТМ в рекламних матеріалах, створення маркетингового плану на 2006 рік. Тобто застосування ст. 1057 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин суперечить суті зобов’язань які виникли між сторонами.

З врахуванням викладеного, суд вважає правомірним та обґрунтованим задовольнити позов частково.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.  Позов задовольнити  частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Молочна Країна” (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Вокзальна, 22А, код 33679204) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Маркетинг” (01010, Київ, вул. Андрія Іванова, 10, код 32249412) –10835   (десять тисяч вісімсот тридцять п’ять) грн. 60 коп. основного боргу,   1330 (одна тисяча триста тридцять) грн. 00 коп. інфляційних, 316  (триста шістнадцять) грн. 82 коп. 3% річних та судові витрати: 124 (сто двадцять чотири) грн. 82 коп. державного мита та 113 (сто тринадцять) грн. 77 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя

Рішення підписано 18.05.2007 року