ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2007 р.                                                 Справа №  3/595/06

м. Миколаїв

За (первісним) позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торсат», м. Київ

До відповідача : Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення», м. Миколаїв

Про стягнення 34825,00 грн. (за первісним позовом); про визнання правочинну недійсним (за зустрічним позовом).

Суддя  Смородінова О. Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача (за первісним позовом), відповідача (за зустрічним позовом) : Старовойт Р.О., за довіреністю;

Від відповідача (за первісним позовом), позивача (за зустрічним позовом): Арбатський О.В., за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом в якому просить: заборонити відповідачу здійснювати публічне сповіщення програм телевізійних каналів шляхом їх ретрансляції, права на які належать позивачу, по мережах кабельного телебачення на території України без отримання відповідних повноважень (дозволів); стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих збитків - 34825,00 гривень(тридцять чотири тисячі вісімсот двадцять п'ять гривень 00 копійок) відповідно до акту взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем станом на 24 листопада 2006 року. Крім того, позивач просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі 34825,00 гривень (тридцять чотири тисячі вісімсот двадцять п'ять гривень 00 копійок), що знаходяться на поточному рахунку відповідача № 1530 в філії НЦО «Промінвестбанк»міста Миколаєва, МФО 326438.

Пізніше позивач уточнив позовні вимоги, а саме –збільшив позов та остаточно просить  суд стягнути додатково з відповідача витрати в розмірі 1'037,90 грн. на поїздки представника позивача (юрисконсульт ТОВ «Торсат»Старовойт Роман Олександрович) до Господарського суду Миколаївської області для участі у судових засіданнях, які відбулися 23 січня, 08 та 15 лютого 2007 року.

Відповідач первісний позов не визнає; звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсними договорів укладених 01.08.05 року між сторонами за № 597-ПК, за № 597-МОМ, за №597-р-ф.

Двічі уточнюючі свої зустрічні вимоги, ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення»в своїх вимогах посилається на наступне :

ТОВ «Торсат»транслював свою программу зі своєю рекламою, а у договорі вказав, що передає  право на ретрансляцію каналу РТР-Планета, не зробивши оговорку про те що він розповсюджує свою рекламу, за що повинен платити винагороду, тобто фактично продав не той продукт, який обумовлений оспорюваним договором.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що ТОВ „Торсат" могло використовувати права, надані йому за договорами з російскими телеканалами та з телерадиокомпанією „Кино ТВ" лише за умови придбання лицензії Національної Ради з питань телебачення та радіомовлення, але представник ТОВ „Торсат" у судовому засіданні заявив, що такої ліцензії немає. Таким чином, ТОВ „Торсат" ввело ТОВ „Миколаївське кабельне телебачення" в оману при укладанні вищевказаних угод, та змусило укласти ці правочини при відсутності у ТОВ „Торсат" необхідного об'єму цивільної дієздатності, а саме ліцензії, та при відсутності правових підстав вимагає оплати за використання суміжних прав, які ТОВ „Торсат" використовувало на території України незаконно.

Згідно ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Відповідач за зустрічним позовом заперечує щодо визнання угод недійсними, мотивуючи тим, що позивач не навів обґрунтованих підстав передбачених законом для визнання спірних договорів недійсними.

В судовому засіданні двічі оголошувалась перерва до 08.02.07р. та 15.02.07р.

15.02.07р. за згодою сторін, на підставі ст. 85 ГПК України суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем були укладені наступні договори про надання право на публічне  сповіщення програм телевізійних каналів шляхом їх ретрансляції по мережах кабельного телебачення на території України (м. Миколаїв) :  договір № 597 - пк («Первый канал. Всемирная сеть»); договір № 597 - мом («Москва - Открытый Мир»); договір № 597 - р-ф («РТР - Планета»та «Еnter-фильм»).

Відповідно до умов договорів відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати позивачеві винагороду у наступних розмірах : договір № 597 - пк від 01 серпня 2005 року- 4050,00 гривень; договір № 597 - мом від 01 серпня 2005 року - 4050,00 гривень; договір № 597 - р-ф від 01 січня 2005 року - 6450,00 гривень.

Відповідач був зобов'язаний одноразово сплатити 120,00 гривень за активацію двох карток доступу до програм телевізійного каналу «РТР –Планета».

Позивач (за первісним позовом) стверджує, що протягом дії договорів відповідачем жодного разу не було сплачено винагороди позивачеві відповідно до умов договорів. Після закінчення трьох місяців дії договорів було вирішено припинити дію договорів, але фінансові обов’язки по сплаті винагород відповідачем не були погашені. На теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем за договорами є непогашеною.

Пред'явлений позов відповідач не визнає з наступних підстав:

Оскільки  дійсно були підписані з ТОВ „Торсат" вищевказані угоди, в п.2.2 яких позивач гарантував, що він є володарем усіх прав, необхідних для ретрансляції у мережах кабельного телебачення в Україні вказаних в них телевізійних каналів, то в цілях перевірки цієї гарантії листом № 194 від 29.08.05р. було запропоновано ТОВ „Торсат" надати належно завірені копії документів на передачу ТОВ „Торсат" прав на ретрансляцію вищевказаних каналів, та попереджено, що у разі відмови відповідач вимушений рахувати вищевказані договори нікчемними.

Листом №219/09 від 07.09.05р. ТОВ „Торсат" відповіло, що права їм передані за договорами, які вони надають державним організаціям та установам України, але копії цих договорів до листа не приклали. Замість договорів до листа були додані ніким не завірені ксерокопії листів російських телекомпаній за підписами Генерального директора ЗАТ „Первый канал Всемирная сеть", начальника Служби зарубіжного мовлення „Всероссийской телевизионной й радиовещательной компании" (№145/5050/23 від 24.02.05р.) та Генерального директора телекомпании „Центр-ТВ плюс" ( №40 від 10.07.04р.). Після цього листом №199 від 07.09.05р. відповідач повідомив ТОВ „Торсат", що у зв'язку з відмовою надати належно завірені документи на передачу прав на ретрансляцію російських телеканалів ретрансляція припинена, а договори вважаються розірваними, а з листом №206 від 28.09.05р. були повернуті і картки доступу.

Згідно ст.41 ч.2 Закону України „Про авторське право та суміжні права" майнові права організації мовлення можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, у якому визначається спосіб та строк використання програми мовлення, розмір та порядок сплати винагороди, територія на яку розповсюджуються передані права та інше.

У зв'язку з відмовою ТОВ „Торсат" надати договори з телемовними організаціями на даний час у відповідача за первісним позовом нема ніяких правових підстав вважати, що відповідні російські телекомпанії надали ТОВ „Торсат" права на публічне сповіщення своїх програм шляхом їх ретрансляції по мережах кабельного телебачення на території України, а ТОВ „Торсат" при відсутності у нього необхідного об'єму цивільної дієздатності та при відсутності правових підстав вимагає від оплати за використання суміжних прав, які йому не передавались та не належать.

Заперечення ТОВ «Миколаївське кабельне телебачення»не  заслуговують на увагу.

Так, відповідно до умов договорів сторона мала право розірвати договори в односторонньому порядку, письмово попередивши іншу не менш ніж за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання.

Матеріали справи свідчать, що 07 вересня 2005 року відповідачем на адресу позивача був направлений лист за №199 яким відповідач попередив позивача про одностороннє розірвання договорів. Зважаючи на те, що зазначений лист був отриманий позивачем 13 вересня 2005 року то дія договорів закінчується 13 жовтня 2005 року, про що позивач повідомив відповідача листом від 19 вересня 2005 року за № 229/09).

21 липня 2006 року позивачем відповідачеві була направлена претензія за №208/7, в якій повідомлялось про наявність у відповідача заборгованості по виплаті щомісячних винагород за договорами у розмірі 34'825,00 гривень відповідно до акту взаєморозрахунків між позивачем та відповідача з 01 серпня 2005 року станом на 19 липня 2006 року. Разом з листом був направлений акт взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем з 01 серпня 2005 року станом на 19 липня 2006 року.  Та на вимогу позивача сплатити заборгованість у місячний термін з моменту отримання претензії відповідач жодним чином не відреагував.

Отже, не виконавши своїх зобов'язань за договорами, відповідач порушив права позивача щодо отримання винагороди за надані, відповідно до умов договорів, права на публічне сповіщення програм шляхом їх ретрансляції по мережах кабельного телебачення на території України (м. Миколаїв).

У разі порушення зобов'язання контрагентами настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (пункт 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені (пункт 1 статті 224 Господарського кодексу України).

В підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем щодо несплаченої заборгованості за договорами позивачем було складено акт взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем з 01 серпня 2005 року станом на 24 листопада 2006 року. Відповідно до зазначеного акту заборгованість відповідача перед позивачем станом на 24 листопада 2006 року цілком обґрунтовано становить 34825,00 гривень.

У позовній заяві (зустрічна) відповідач ставить під сумнів факт наявності прав у позивача відносно програм телевізійних каналів «Первый канал. Всемирная сеть», «Москва - Открытый Мир», «РТР - Планета»та «Еnter-фильм», посилаючись на те, що позивач не надав відповідачу документального підтвердження того, що він є правоздатним. Але в той же самий час відповідач не прийняв до уваги той факт, що умови договорів, що укладає позивач з правовласниками є конфіденційними (інформація з обмеженим доступом) та можуть бути розголошені виключно у разі офіційного звернення осіб, що відповідно до положень діючого на території України законодавства мають повноваження щодо отримання такої інформації. Крім того, при укладанні спірних договорів відповідач не ставив під сумнів наявність у позивача відповідних прав. Договори були підписані сторонами на відповідно досягнутих домовленість про що свідчать підписи керівників та печатки відповідних товариств.

Також, відповідач був належним чином проінформований листами від правовласників програм телевізійних каналів, що направлялися на його адресу, про наявність у позивача прав наданих правовласниками програм відповідних телевізійних каналів. В листах від правовласників було вказано, що на території України виключні права на розповсюдження програм телевізійних каналів в мережах кабельного телебачення надані позивачу. Крім того, ТОВ «Торсат»зазначив, що всі договори, що укладаються позивачем з правовласниками програм телевізійних каналів надаються до спеціального конституційного та постійно діючого позавідомчого державного органу, який здійснює державне управління та регулювання у сфері телебачення та радіомовлення - Національна рада України з питань телебачення та радіомовлення. Відповідно, певний об'єм договорів з правовласниками, умови яких є конфіденційними (інформація з обмеженим доступом), або інформацію щодо наявності прав у позивача на програми відповідних телевізійних каналів відповідач міг отримати звернувшись безпосередньо до Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення.

Згідно з пунктом 2 статті 41 Закону України «Про авторське право та суміжні права»майнові права організації мовлення можуть передаватися іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб і строк використання програм мовлення, розмір і порядок виплати винагороди, територія, на яку розповсюджується передані права. Всі зазначені умови визначені у договорах відповідача з організаціями мовлення (правовласниками).

Згідно з частиною 34 статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права»Закону України «публічне сповіщення (доведення до загального відома) -  це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення...»

Пунктом 2 статті 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права»встановлено, що майнові права організації мовлення можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб і строк використання програми мовлення, розмір і порядок виплати винагороди, територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо.

Так на підставі відповідних договорів, укладених з належними правовласниками, відповідачу були надані виключні майнові суміжні права на публічне сповіщення програм телевізійних каналів «Первый канал. Всемирная сеть», «Москва - Открытый Мир», «РТР - Планета»та «Еnter-фильм»шляхом їх ретрансляції мережами кабельного телебачення на території України.

Згідно з Законом України «Про телебачення та радіомовлення»ліцензуванню підлягає діяльність пов'язана зі створенням і використанням каналу мовлення та часу мовлення. Так, частиною 7 статті 1 Закону України «Про телебачення та радіомовлення»встановлено: «ліцензія - письмовий дозвіл Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, що дає право на створення і використання каналу мовлення та часу мовлення». Стаття 1 Закону України «Про телебачення та радіомовлення»має припис: канал мовлення - сукупність технічних засобів з частотними присвоєннями, призначених для трансляції теле- та радіопередач на територію, що визначається параметрами технічних засобів мовлення». А стаття 1 Закону України «Про телебачення та радіомовлення»зазначає що, мовлення (телебачення і радіомовлення) - передача на відстань звукової або зорової інформації за допомогою електромагнітних хвиль, що розповсюджуються передавальними пристроями і приймаються будь-якою кількістю телерадіоприймачів.

Отже, діяльність відповідача не пов'язана зі створенням і використанням каналу мовлення та часу мовлення у розумінні положень Закону України «Про телебачення та радіомовлення». Відповідач не володіє, не розпоряджається та не користується технічними засобами з частотними присвоєннями, які призначені для трансляції теле- та радіопередач на територію, яка визначається параметрами технічних засобів мовлення. Відповідач не здійснює передачі на відстань звукової або зорової інформації за допомогою електромагнітних хвиль, які розповсюджуються передавальними пристроями і приймаються будь-якою кількістю телерадіоприймачів.

Приймаючи до уваги наведене застосування статей 203, 230 та 227 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач за зустрічним позовом є безпідставним та не доведеним.

Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо задоволення первісного позову , але частково, оскільки витрати на відрядження, як склад судових витрат не передбачені, по-перше, статтею 44 ГПК України, по-друге, ці витрати не є прямими збитками у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України.

В задоволені ж зустрічних вимог суд відмовляє в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено суду підстав згідно яким  по закону спірні договори  підлягали б визнанню недійсними.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 60, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Первісний позов задовольнити частково.

2.          Заборонити відповідачу здійснювати публічного сповіщення програм телевізійних каналів шляхом їх ретрансляції,  права на які належать позивачу,  по мережах кабельного телебачення на території України без отримання відповідних повноважень (дозволів).

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське кабельне телебачення»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торсат»суму завданих збитків - 34'825,00 грн, 433,25 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на ІТЗ.

4.          В іншій частині позову відмовити.

5.          В задоволенні зустрічного позову  відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10 денного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 26.02.07року.

Суддя                                                        О.Г. Смородінова