ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.07 р.                                                                               Справа № 18/150

за позовом: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Єнакієве, Донецької області

до відповідача:  Державного підприємства “Кіровська виправна колонія № 33” м. Єнакієве, Донецької області

про відшкодування страхових виплат в сумі 2054, 04 грн.

Суддя господарського суду Донецької області                         О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду  справу за участю  представників сторін:

від позивача: Тимощук Н.І. – дов.

від відповідача : Фільчукова А.В. – дов.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Єнакієве Донецької області звернулось з позовом до  Державного підприємства „Кіровська виправна колонія №33” м. Кіровське Донецької області про стягнення суми страхових виплат у розмірі 2054,04 грн.

В підтвердження заявлених вимог позивач посилається на : акт Н-1, постанову Кіровського міського суду від 04.04.2003 року, довідку МСЕК від 22.05.2003 року, трудову книжку, постанову від 09.06.2003 року № 792, постанову від 24.07.2003 року № 50523, постанову від 09.06.2004 № 50523/2, довідку МСЕК від 13.07.2004 року, постанову від 14.07.2004 року № 50523/3, постанову від 01.04.2005 року № 8913, довідку МСЕК від 30.08.2005 року, постанову від 30.08.2005 року № 306, постанову від 31.03.2006 року № 8760, розрахунок сплачених страхових виплат, претензію № 1від 05.03.2007 року, рішення господарського суду Донецької області від 29.06.2005 року та від 23.05.2006 року.

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

19.11.2002р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія Ошедченка О.В. старший помічник прокурора Кіровської міжрайонної прокуратури Шишко М.Ю. отримав травму середнього ступеня важкості. Згідно висновкам МСЕК  він втратив 25% працездатності ( довідка МСЕК № 0911261 від 22.05.2003р.). Отримання травми на виробництві підтверджується актом № П форми Н-1 від 18.04.2003р.

Особою, яка допустила порушення законодавства про охорону праці визнано Ошедченко О.В.–водія автомобіля належного відповідачу (п. 10 акту форми Н-1).  Постановою Кіровського міського суду Донецької області від 04.04.2003р. Ошедченко О.В. визнаний винним у скоїнні злочину,  кримінальна справа відносно нього закрита.

Внаслідок нещасного випадку потерпілому Шишко Максиму Юрійовичу, позивачем по справі були здійснені страхові виплати за період з грудня 2005 року по січень 2007 року на загальну суму 2054,04 грн. у тому числі щомісячно:

З 01.12.2005 року по 28.02.2006 року у розмірі 126,54 грн.

Середньомісячна заробітна плата становить: 354,88 грн. х 1,152 х 1,238 х 25% = 506,12 грн., щомісячна страхова сума – 506,12 грн. х 25% = 126,54 грн.;

З 01.01.2006 року по 31.01.2007 року у розмірі 152,22 грн.

Середньомісячна заробітна плата становить: 354,88 грн. х 1,152 х 1,238 х 1,203 = 608,86 грн., щомісячна страхова сума – 608,86 грн. х 25% = 152,22 грн.

Враховуючи, що взаємовідносини позивача та відповідача знаходяться поза сферою дії Закону № 1105, тому позивач обґрунтовує  вимоги нормами діючого Цивільного кодексу України, та просить суд стягнути з відповідача  виплачену суму страхових виплат у розмірі 2054,04 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підприємство відповідача, ДП „Кіровська виправна колонія №33”, на якому працював потерпілий Шишко М.Ю., зареєстроване у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України  та є платником страхових внесків.

ДП „Кіровська виправна колонія №33” є платником страхових внесків до Фонду та виступає страхувальником стосовно своїх працівників, які працюють на даному підприємстві на умовах трудового договору.

Відповідно до ст. 2 Закону України № 1105 дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору. Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що суб”єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках –члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховики. Застрахованою особою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування. Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках –застраховані особи. Страховик –Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Позивач обґрунтовує свої вимоги нормами Цивільного кодексу України, тому судом при розгляді справи застосовані відповідні норми, оскільки суд не має права самостійно змінювати підставу або предмет позову.

Суд вважає, що спірні правовідносини по даній справі треба віднести до позадоговірних.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ( ч.1 ст. 1166 ЦК України).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини ( ч.2 ст. 1166 ЦК України).

Згідно вимог чинного законодавства вина є умовою відповідальності не лише фізичної особи, а й юридичної особи. У зобов”заннях із заподіяння шкоди вина юридичної особи виявляється у винних діях чи бездіяльності її працівників, вчинених під час виконання ними своїх трудових обов”язків ( ст.1172 ЦК України). Така відповідальність є відповідальністю самої юридичної особи, у зв”язку з чим особа відповідає не за чужі, а за свої дії. Саме тому невинність конкретного виконавця не означає відсутності вини юридичної особи у цілому. І навпаки, вина юридичної особи не може зводитися лише до вини окремих осіб і становить вину колективу як єдиного цілого.

Ст. 1172 ЦК України закріплює особливості цивільно-правового відшкодування шкоди юридичною чи фізичною особою, яка завдана її працівником чи іншою особою.

Основними особливостями такого відшкодування є:

-          заподіювач шкоди та особа, яка несе відповідальність, - різні особи;

-          заподіювач шкоди та особа, яка несе відповідальність, перебувають у певних відносинах;

- наявність між особами даних відносин зумовлює вказане заподіяння шкоди.

До таких особливих деліктів законодавець відносить шкоду, що завдана працівником юридичної чи фізичної особи під час виконання ним своїх трудових (службових) обов”язків.

Вина юридичної особи, на яку покладається тягар відповідальності за завдану шкоду, полягає в тому, що оскільки усі дії її працівників, коли вони вчиняються на виконання певних трудових обов”язків, юридично прирівнюються до дій юридичної особи, це означає, що у випадку завдання шкоди вони діють від імені та в інтересах цих роботодавців. Тому вина безпосереднього заподіювача шкоди, який перебуває у трудових відносинах з юридичною особою, повинна визнаватися виною останніх. Так, як у даному випадку, коли працівник діє від имені юридичної особи, то його дії створюють правові наслідки для юридичної особи, яка є роботодавцем, оскільки він перебуває з нею в трудових відносинах і виконує покладені на нього трудові обов”язки. А це означає, що його вина за завдання шкоди повинна розглядатись як вина зазначеної юридичної особи.

Матеріалами справи встановлений факт виконання працівником відповідача Ошедченко О.В. трудових обов”язків під час заподіяння травми Шишко М.Ю. Вина Ошедченко О.В. встановлена судом.

Здійснені позивачем виплати передбачені нормами Закону України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрати працездатності”  № 1105, є шкодою у розумінні ст. 1166 ЦК України, та підтверджуються представленими доказами по справі.

Відповідно приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об”єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.

Беручи до уваги, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і відповідачем визнані, вони підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та, керуючись  ст.ст. 19,  124 Конституції України,  ст.ст. 1166, 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22,  33,  43,  44,  49,  82,  84, 85 Господарського процесуального кодексу України, - суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Єнакієве Донецької області  про стягнення  з Державного підприємства „Кіровська виправна колонія №33” м.Кіровське Донецької області суми страхових виплат у розмірі 2054,04 грн.  - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Кіровська виправна колонія №33” м.Кіровське Донецької області ( 86300, Донецька область, м.Кіровське, р/р 1301 відділення ПІБ України м.Кіровське, МФО 334754, ) на користь  Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України  в м.Єнакієве Донецької області (86430, Донецька область, м.Єнакієве, вул. Щербакова, 132,  р/р 0043 , МФО 834016, ) суму виплачених страхових виплат у розмірі 2054,04 грн..

Стягнути з Державного підприємства „Кіровська виправна колонія №33” м.Кіровське Донецької області ( 86300, Донецька область, м.Кіровське, р/р 1301 відділення ПІБ України м.Кіровське, МФО 334754, ) в доход державного бюджету України державне мито в сумі 102 грн.

Стягнути з Державного підприємства „Кіровська виправна колонія №33” м.Кіровське Донецької області ( 86300, Донецька область, м.Кіровське, р/р 1301 відділення ПІБ України м.Кіровське, МФО 334754, ) на користь Державного бюджету України (р/р 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області МФО 834016, м. Донецьк, Ворошиловський р-н)  118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення оголошено 14.06.2007 року.

Рішення підписано 14.06.2007 року та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку на його оскарження.

Суддя