ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.05.07                                                                                           Справа  № 4/2663-11/437(4/28-27/13)

Львівський апеляційний господарський суд у м. Львові в складі колегії:

головуючого-судді                                  Гнатюк Г.М.

суддів                                                 Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши          апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Ватра» за № 111/8021 від 22.02.2007 року

на рішення          господарського суду Львівської області від 13.02.2007 року

у справі          № 4/2663-11/437 (4/28-27/13)

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ватра» , м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велас», м. Львів

про стягнення 31660,97 грн.

З участю представників сторін:

від позивача: не з»явився

від відповідача: Корчик В.Я. –представник (дов.)

Учасникам судового процесу роз’яснено права і обов’язки,  передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.02.2007р. у справі № 4/2663-11/437(4/28-27/13) (суддя Сало І.А.) за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ватра», м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велас», м. Львів  про стягнення 31660,97 грн. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погоджуючись із прийнятим  судом першої інстанції рішенням звернувся у апеляційний господарський суд із скаргою про перегляд вищевказаного рішення,  просить рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, оскільки останнє прийняте при неповному з’ясуванні всіх обставин по справі і з порушенням норм права.

В судовому засіданні 17.04.2007р. представник скаржника вимоги апеляційної скарги повністю підтримує і просить їх задоволити.

Відповідач явку представника в засідання суду забезпечив, вимоги апелянта вважає безпідставними, а рішення суду першої інстанції законним і правові підстави для його скасування відсутні.

В судовому засіданні 17.04.2007р. оголошено перерву до 11.05.2007р. для підготовки вступної та резолютивної частини постанови.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням господарського суду Львівської області від 13.04.2006 року у справі № 4/28-27/13 (залишеним без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2006 року) позовні вимоги позивача задоволено .

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2006 року скасовано Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2006 року та рішення господарського суду Львівської області від 13.04.2006р., а справу передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Оскаржуваним рішенням від 13.02.07р. –в позові відмовлено.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного:

15.01.2002 року між ВАТ „Ватра” та ТзОВ «ВЕЛАС»було укладено договір про співробітництво та спільну діяльність. На виконання умов укладеного між сторонами договору по накладних та довіреностях (наявні в матеріалах справи) було відвантажено відповідачу для реалізації  продукції на загальну суму 97 736,58 грн. Отриману від позивача продукцію відповідачем частково реалізовано  і отримані кошти перераховано на розрахунковий рахунок позивача, однак доказів реалізаії продукції не надано суду. За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором  комісії.

Відповідно до ст. 398 ЦК УРСР майно, яке надійшло до комісіонера від комітента або набуто комісіонером за рахунок комітента, є власністю останнього. Тобто право власності на передану позивачем відповідачу для реалізації продукцію зберігається за позивачем до моменту  його  оплати. Отже, вимога апелянта  про стягненян 31660,97 грн. заборгованості ним докуменалньо не підтверджена, оскільки доказів реалізації продукції не надано. Судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу у задоволенні  вимоги про стягнення коштів.

Відповідно до укладеного між сторонами договору відповідач зобов»язувався інформувати позивача про реалізацію продукції та її залишки, несе відповідальність за збереження продукції та інші зобов»язання.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).  Як вбачається із матеріалів справи позивач заявлені позовні вимоги не обґрунтував нормативно і не спростував підставність звернення із позовною вимогою про стягнення заборгованості, яка належно не доведена. Оскільки право власності на передану позивачем продукцію у відповідача виникає після повної її оплати.  Так як передана на комісію продукція не реалізована, то і право вимоги про стягнення коштів позивачем заявлено неправомірно.

Згідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржник при наданих йому можливостях свою скаргу належними та допустимими документальними доказами не підтвердив.

З огляду на вище  викладене,  колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства, обставинам та матеріалам справи, а тому його належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Державне мито за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст. 49 ГПК України, покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,  105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Львівської області  від 13.02.2007р. по даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу  без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи №4/2663-11/437 (4/28-27/13) повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                                                             Г. Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                                О.Мирутенко