ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.

Справа № 1/413-06-11201

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді  Савицького Я.Ф.,

суддів
Гладишевої Т.Я., Лавренюк О.Т.,

при секретарі судового засідання
Іоффе С.Б.

за участю представників сторін в судовому засіданні від
06.03.2007 р.

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

за участю представників сторін в судовому засіданні від
22.03.2007 р.

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_1;

за участю представників сторін в судовому засіданні від
03.04.2007 р.

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю „Винконцерн”

на рішення
господарського суду Одеської області

від 25
січня 2007р.

по справі
№ 1/413-06-11201

за позовом:
Товариства з обмеженою відповідальністю „Винконцерн”

до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення
30000грн.

Сторони належним чином повідомлені
про час і місце засідання суду.

Присутньому в судовому засіданні
представнику відповідача роз'яснено його процесуальні права та обов'язки. Усних
клопотань, в тому числі відводу суддям колегії не заявлено.

Відповідно до ст. 77 ГПК України
розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.03.2007р. та 03.04.2007р..

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Одеської
області від 25.01.2007р. по справі №1/413-06-11201 (суддя Гарник Л.Л.)
відмовлено у задоволенні уточнених позовних вимог ТОВ „Винконцерн” до СПД-ФО
ОСОБА_1 про стягнення 30000 грн., з посиланням на те, що фактичні обставини
справи свідчать про те, що: 1) позивач порушив умови договору купівлі-продажу
від НОМЕР_2 в частині здійснення попередньої оплати в установленому розмірі
протягом обумовленого сторонами строку, а тому є підставними дії відповідача,
який утримався від здійснення обумовленої договору поставки винограду, 2)є
помилковою позицію позивача у справі, який пов'язує настання для нього збитків
із невиконанням відповідачем зобов'язань за договором в частині здійснення
поставки й натомість залишає поза увагою ту обставину, що визначений сторонами
договору порядок здійснення попередньої оплати додержаний покупцем не був;
3)наявні матеріали справи не свідчать про наявність ознак неправомірності в
діях відповідача, отже відсутність ознак протиправності в діях відповідача як
складової господарського правопорушення унеможливлює його відповідальність.

Не погоджуючись з оскаржуваним
рішенням місцевого господарського суду до Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою №237 від 12.01.2007р. звернулося ТОВ „Винконцерн”, в
якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від
25.01.2007 року і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи це
тим, що: 1) розгляд справи здійснено за відсутності відповідача, що є
порушенням процесуального права; 2) при розгляді справи суд першої інстанції
сам вирішив вийти за межі позовних вимог і відмовити в позові на підставі
висловлювань, що відповідач міг утриматись від виконання зобов'язання,
незважаючи на отримання грошових коштів і відмову в завантаженні автотранспорту
позивача продукцією, проте матеріали справи свідчать про те, що п. 6.1 та п.
6.2 договору купівлі-продажу винограду НОМЕР_2 передбачено, що перша оплата
товару повинна бути в строк до 17.06.2005р., що виконано позивачем у повному
обсязі, решта грошей за п. 6.2 договору повинна була бути перерахована в
жовтні, листопаді та грудні 2005 року рівними частинами, проте відповідач
відмовився від виконання свого зобов'язання -не відпустив товар для
навантаження транспорту позивача; 3)перерахування коштів відповідача 10000грн.,
як наслідок виконання зобов'язань по вказаному договору з огляду господарського
суду першої інстанції не відображає суті цього перерахування, тому що
повернення грошових коштів відповідачем здійснено 17.07.2006р. (10000грн.) та 16.01.2007р.
(40000 грн.), тобто майже через рік користування грошами позивача; 4)відповідно
до п. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються в меншому або
більшому розмірі, позивачем надано суду першої інстанції письмові докази про
те, що ним вжито заходи для отримання спірного доходу, наявність збитків,
визначив їх розмір, а також довів існування причинного зв'язку між невиконанням
зобов'язань та збитками, позивачем було доведено наявність заборгованості
відповідача перед позивачем.

Розглянувши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги ТОВ „Винконцерн”, перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті
рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду слід
залишити без змін, з огляду на таке.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду встановила, що
14.06.2005р. між ТОВ „Винконцерн” (покупець) та СПД-ФО ОСОБА_1(продавець)
укладено договір купівлі-продажу НОМЕР_2, відповідно до умов якого продавець
зобов'язаний передати у власність покупця виноград (товар), а покупець прийняти
та оплатити вартість товару.

Пунктом 5.1.1 договору встановлено,
що вартість за кілограм винограду визначається у специфікаціях на поставку
кожної окремої партії товару, яка є невід'ємною частиною договору та
визначається за тиждень до початку збору винограду.

Порядок розрахунків передбачений п.
6.1 та п. 6.2 договору, а саме: передплата у розмірі 150000грн. повинна бути
перерахована продавцю за наступним графіком: 50000грн. до 17.06.2005р., 100000
грн. -до 27.06.2005р., залишок вартості товару сплачується в жовтні, листопаді,
грудні 2005 року рівними частинами до 31.12.2005р..

На виконання умов договору
купівлі-продажу НОМЕР_2 ТОВ „Винконцерн” перерахувало СПД-ФО ОСОБА_1 всього
50000грн. (за платіжними дорученнями НОМЕР_3 - 25000грн., НОМЕР_4 - 9000 грн.,
НОМЕР_5 - 16000грн.).

14.02.2006р. ТОВ „Винконцерн”
направило до СПД-ФО ОСОБА_1 претензію, в якій просило або передати виноград
сорту „Аліготе” у кількості 29411 кг на суму 50000 грн., або повернути
безпідставно утримані кошти в сумі 50000грн. протягом 7 днів з моменту
отримання претензії.

16.02.2006р. СПД-ФО ОСОБА_1 отримав
претензію, проте товар не поставив, грошову суму у розмірі 50000 грн. повністю
не повернув (СПД-ФО ОСОБА_1 повернув 17.07.2006р. лише 10000грн.), що стало
підставою для звернення ТОВ „Винконцерн” до господарського суду Одеської
області з позовом до СПД-ФО ОСОБА_1 про стягнення 40000 грн. боргу та судові
витрати.

07.12.2006р. до господарського суду
Одеської області від ТОВ „Винконцерн” надійшла клопотання про збільшення позовних
вимог, в якому позивач просив стягнути з відповідача 30000 грн. збитків у
вигляді упущеної вигоди та 40000 грн. боргу.

22.01.2006р. до господарського суду
Одеської області від ТОВ „Винконцерн” надійшло клопотання про зменшення
позовних вимог на 40000 грн., так як відповідачем 16.01.2007р. сплачено
40000грн. заборгованості, при цьому позивач просив стягнути з відповідача на
його користь 30000 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 25.01.2007р. по справі №1/413-06-11201 відмовлено у
задоволенні уточнених позовних вимог ТОВ „Винконцерн” до СПД-ФО ОСОБА_1 про
стягнення 30000 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову,
господарський суд першої інстанції посилався на те, що позивачем порушено
строки розрахунку з відповідачем, та в діях останнього відсутні ознаки
господарського правопорушення, що і унеможливлює його відповідальність.

Позивач в уточнених позовних заявах
та апеляційній скарзі просить стягнути з відповідача на його користь 30000грн.
збитків у вигляді неодержаного прибутку, в якості підстави стягнення збитків
ТОВ „Винконцерн” вказує, що у зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань
за договором купівлі-продажу НОМЕР_2 товариство було позбавлено можливості
здійснювати поставки алкогольної продукції та зазнало збитків, котрі обумовлені
необхідністю виплати грошової компенсації в розмірі 30000грн. (платіжне
доручення від НОМЕР_6) на користь ТОВ „Крос”, яке згідно з претензією від
09.11.2006р. №324 вимагало від ТОВ „Винконцерн” відшкодувати збитки у вигляді
неодержаного прибутку в сумі 90000грн., заподіяні останнім внаслідок порушення
зобов'язань за дистриб'юторським договором від 22.09.2006р. за №22 в частині
виконання поставки вина сорту „Аліготе” на суму 152100 грн..

За ст. 224 Господарського кодексу
України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання
або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого
порушено. Під збитками розуміються витрати зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також і не одержані управненою стороною доходи, які
б вона одержала в разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:
1) вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно
до вимог чинного законодавства; 2)додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені
іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів
тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; 3) неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків мала право розраховувати у разі належного виконання
зобов'язання другою стороною; 4) матеріальна компенсація моральної шкоди у
випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України).

Між сторонами у справі укладено договір
купівлі-продажу, до умов якого застосовуються положення глави 54 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань
є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від
виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за
іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до розділу 6 договору
купівлі-продажу НОМЕР_2 від 14.06.2006р. сторонами встановлено наступний
порядок розрахунків за товар: передплата у розмірі 150000 грн. повинна бути
перерахована продавцю до 27.06.2005р. (50000грн. -до 17.06.2005р. та 100000грн.
-до 27.06.2005р.), залишок вартості товару оплачується в жовтні, листопаді та
грудні 2005р. -до 31.12.2005р..

Частиною 1 ст. 693 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, у разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати
товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу, за ч. 3 якої у разі
невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності
очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений
строк (термін) або виконає його не у повному обсязі, друга сторона має право
зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або
у повному обсязі.

Таке ж саме положення міститься й у
п. 6 ст. 193 Господарського кодексу України: зобов'язана сторона має право
відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою
стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
станом на 17.06.2005р. позивачем перераховано продавцю лише 25000грн., до
27.06.2005р. -ще 25000 грн., отже станом на 27.06.2005р. покупцем перераховано СПД-ФО
ОСОБА_1 лише 50000грн., замість 150000грн, що є порушенням умов договору з боку
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 221
Господарського кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив
виконання господарського зобов'язання, якщо він не виконав дій, що
передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають зі змісту
зобов'язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов'язання перед
кредитором.

Статтею 218 Господарського кодексу
України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності
учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері
господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання
або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних
від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо
інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не
доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема,
порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку
потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних
коштів.

Отже, для застосування
відповідальності до правопорушника необхідно встановити наявність всіх ознак
складу правопорушення, а саме: суб'єкта правопорушення, об'єкта правопорушення,
протиправної поведінки (дії чи бездіяльність) особи, вини особи, яка заподіяла
шкоду, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою.

Наявні в матеріалах справи
документи, свідчать про відсутність протиправної поведінки СПД-ФО ОСОБА_1 у
зв'язку з відмовою поставити товар, натомість вбачається невиконання свого
зобов'язання за договором позивача -не здійснено у повному обсязі передплату за
товар, що є підставою для відмови у задоволенні уточнених позовних вимог щодо
стягнення 30000грн. збитків у вигляді неотриманого прибутку.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду прийняте у відповідності з чинним законодавством та
обставинами справи, а отже, рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105
ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської
області від 25.01.2007р. по справі №1/413-06-11201 залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя:
Я.Ф.
Савицький

Суддя:
Т.Я. Гладишева

Суддя:
О. Т. Лавренюк