ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 квітня 2007 р.
№ 37/369-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І. - головуючого,

Панової І.Ю.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" на постанову Харківського   апеляційного господарського суду від 19 березня 2007 року у справі № 37/369-05 Господарського суду Харківської області за позовом  Акціонерного комерційного банку "Україна" в особі Харківської дирекції до Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" про стягнення 84 490,28 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати державного мита.

Державне мито сплачується в порядку і розмірі, встановлених законодавством України, що визначено ст.46 ГПК України.

Порядок сплати державного мита встановлений Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993р. № 15.

Так, відповідно до п. 14 Інструкції, при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи про зарахування мита до бюджету, який скріпляється  першим і другим підписами посадових осіб та відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Додане до касаційної скарги платіжне доручення  № 93 від 23 березня  2007 року не містить відмітки кредитної установи про зарахування державного мита до держбюджету, а тому не може вважатися документом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому порядку.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови Харківського апеляційного господарського суду в касаційному порядку і підлягає поверненню.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після усунення обставин, наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

Звертаємо увагу на те, що реалізація права скаржника на повторне звернення з належно оформленою касаційною скаргою, передбаченого ч.3 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, не тягне автоматичного відновлення пропущеного процесуального строку, встановленого ст. 110 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" на постанову Харківського   апеляційного господарського суду від 19 березня 2007 року у справі № 37/369-05  повернути скаржнику.

Судді:                                                                                          М. Хандурін

І. Панова

О. Удовиченко