ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15 січня 2007 р.                                                             Справа  № 4/196

За позовом   Служби автомобільних доріг у Закарпатській області, м. Ужгород

За позовом   Служби автомобільних доріг у Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача  Виконавчого комітету Середньоводянської  сільської ради,          с. Середнє Водяне Рахівського району

3-ї особи на стороні відповідача: Гузо Юрія Васильовича, с. Середнє Водяне Рахівського району

Суддя  Л.С. Журавчак

за участю представників:

від позивача – Негря С. І., представник по дов. від 09.01.2007р. № 14/01-4/5

від відповідача   -  Григорук Ю. С., представник по дов. від 08.01.2007р. № 01

3 - а особа  -  ПП Гузо  Ю. В.

СУТЬ СПОРУ:  про визнання недійсним (нечинним) рішення виконкому Середньоводянської сільської ради від 27.08.2001р. № 45 „Про відведення та приватизацію земельних ділянок громадянам під будівництво, для ведення особистих підсобних господарств та ін.”

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Вказує на те, що оскаржуваним рішенням відповідач затвердив проект відведення земельної ділянки під автозупинкою по вул. Леніна в центрі села Середнє Водяне та надав дозвіл на її викуп підприємцю Гузо Ю. В.

Вважає, що рішення прийнято з порушенням чинного законодавства, оскільки відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України „Про автомобільні дороги” до складових автомобільних доріг загального користування відносяться об’єкти дорожнього сервісу, до яких належать і автопавільйони.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування, до яких відноситься автомобільна дорога В. Водяне –Солотвино, здійснює державна служба автомобільних доріг України, в даному випадку в межах Закарпатської області  -  позивач.

Підкреслює, що спірна земельна ділянка належить до земель дорожнього господарства згідно зі ст. 71 Земельного кодексу України, а не до земель запасу сільської ради, як про це вказано в рішенні.

Вважає, що рішення прийнято з перевищенням повноважень виконкому ради, оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції сільської ради (пленарного засідання) відповідно до ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” .

Одночасно просить відновити строк позовної давності для визнання вказаного рішення недійсним (нечинним).

Відповідач заперечив проти позову з огляду на наступне.

Вважає, що спірна земельна ділянка не була надана позивачу в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про автомобільні дороги” автопавільйони відносяться до об’єктів дорожнього сервісу, а не інших дорожніх споруд, тому і земельна ділянка під ним відповідно до п. 2 ст. 71 Земельного кодексу України не належить до земель дорожнього господарства в межах смуги відведення і тим паче за межами смуги відведення автомобільної дороги.

Дана земельна ділянка знаходиться за межами смуги відведення та належить до земель запасу Середньоводянської сільської ради і надається юридичним особам в порядку ст. ст. 116, 122, 123 Земельного кодексу України.

Підкреслює, що у позивача відсутні документи, що посвідчують право власності або постійного користування спірною земельною ділянкою.

Відсутні у нього також правовстановлюючі документи на автопавільйон.

Таким чином, якщо особа звернулася за захистом прав, які їй не належать, у позові їй слід відмовити відповідно до ст. ст. 2, 6 КАС України.

Крім того, вважає, що позивачем пропущено річний строк для звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, оскільки акт попереднього погодження  розміщення  магазину по продажу хлібо-булочних виробів у                 с. Середнє Водяне  (на місці старої автозупинки) був підписаний інженером адміністрації автодоріг у Закарпатській області ще в 2001р.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду  є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову відповідно до ст. 100 КАС України, у зв’язку з чим відповідач просить у позові відмовити.

Приватний підприємець Гузо Ю. В. вважає оскаржуване рішення законним і просить суд у позові відмовити.

У судовому розгляді відповідно до ст. 150 КАС України оголошувалася перерва з 10.01.2007р. до 15.01.2007р. (14 год. 30 хв.).

В С Т А Н О В И В:

Рішенням виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради від 18 червня 2001 року № 32 підприємцю Гузо Юрію Васильовичу надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження на будівництво магазину хлібо-булочних виробів на місці старої автозупинки по вул. Леніна в центрі міста Середнє Водяне.

27 серпня 2001 року виконком Середньоводянської сільської ради прийняв рішення № 45 „Про відведення та приватизацію земельних ділянок громадянам під будівництво, для ведення особистих підсобних господарств та ін.” , згідно з яким затвердив проект відведення земельної ділянки підприємцю Гузо Ю. В. для будівництва магазину хлібо-булочних виробів  та надав дозвіл на викуп земельної ділянки площею 115 кв. м. за рахунок земель запасу сільської ради по вул. Леніна в с. Середнє Водяне.

Служба автомобільних доріг у Закарпатській області звернулася з позовом про визнання недійсним (нечинним) рішення виконкому Середньоводянської сільської ради від 27.08.2001р. № 45 у зв’язку з порушенням чинного законодавства при його прийнятті.

Одночасно позивачем заявлено суду клопотання про відновлення строку звернення до суду для оскарження рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідач подав суду акт попереднього погодження ПП Гузо Ю. В. розміщення магазину по продажу хлібо-булочних виробів на місці старої автозупинки ( с. Середнє Водяне, вул. Леніна), затверджений першим заступником Рахівської райдержадміністрації 27.06.2001р.

Вказаний акт, що включає викопіровку з опорного плану с. Середнє Водяне з зазначенням запроектованої земельної ділянки для відводу, підписаний інженером адміністрації автодоріг у Закарпатській області П. Н. Небогою.

Згідно з поданим позивачем наказом (п. 2.1) Державної служби автомобільних доріг України від 15.03.2002р. № 113 „Про зміни в організаційній структурі Державної служби автомобільних доріг України” Служби автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях і місті Севастополі є правонаступниками відповідних Адміністрацій автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях і місті Севастополі.

Таким чином, позивач дізнався про порушення своїх прав в 2001 році, однак пред’явив позов тільки  13.11.2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач наполягає на відмові в позові у зв’язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, суд не визнає причину такого пропущення поважною, у зв’язку з чим клопотання позивача про поновлення пропущеного строку належить відхилити і у задоволенні адміністративного позову  відмовити.

Крім того, позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Позивач не подав суду докази про набуття ним права власності чи постійного користування на спірну земельну ділянку в установленому законом порядку, зокрема відповідно до ст. ст. 17, 19, 21, 22 Земельного кодексу Української РСР в редакції від 13.03.1992р.

Згідно з поданою відповідачем довідкою Рахівського районного відділу  земельних ресурсів від 21.08.2006р. № 2981/1 земельна ділянка, на якій розміщена автозупинка  в центрі с. Верхнє Водяне по вул. Леніна, відноситься до земель запасу Середньоводянської сільської ради.

Таким чином, для надання земельної ділянки підприємцю Гузо Ю. В. не потрібно було її попереднього вилучення від позивача, оскільки спірна земельна ділянка не перебувала в його користуванні, а отже, вимоги ст. 31 Земельного кодексу УРСР в редакції від 13.03.1992р. не порушені.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу Української РСР, чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення, рада вправі була  розпоряджатися землями на її території шляхом надання їх у власність чи користування.

Відповідач подав суду витяг з рішення  III –ї сесії XXIV Середньоводянської сільської ради від 06.12.2002р. № 14, яким затверджено рішення виконкому від 27.08.2001р. № 45  „Про відведення та приватизацію земельних ділянок громадянам під будівництво для ведення особистих підсобних господарств та ін.”

З огляду на викладене, оскаржуване рішення прийнято відповідачем у відповідності з чинним законодавством без порушення прав позивача.

На підставі наведеного, керуючись  ст. ст. 9, 31 Земельного кодексу Української РСР в редакції від 13.03.1992р., ст. ст. 99, 100, 160 - 163  КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

2.          Відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Постанова виготовлена в повному обсязі і підписана 30.01.2007р.  та  набирає чинності відповідно до ст. ст. 160, 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                              Л.С.Журавчак