ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30.01.07                                                                                           Справа№ 5/1720-28/304 А

14 год 55 хв

За позовом: Комунального підприємства „Наше місто”, м. Трускавець Львівської області

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Трускавець, м. Трускавець Львівської області

про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2006 року № /3 та № /3

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Дикий А.О. –начальник юридичного відділу

Від відповідача: Боднар В.І. –старший державний податковий інспектор; Бехта Л.І. –завідувач сектором

Позов заявлено Комунальним підприємством „Наше місто” до Державної податкової інспекції у м. Трускавець про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2006 року № /3 та № 0000831/3, виданих ДПІ у м.Трускавець в загальній сумі 779723,87 грн.

В поданому суду письмовому клопотанні від 30.01.2007 року позивач зазначив, що в позовній заяві допущена технічна помилка, а саме, в податковому повідомленні-рішенні  №0000831/3 пропущено цифри 640, повний зміст номера повинен читатися №/3.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Позивач просить задоволити позовні вимоги, визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.01.2006 року №/3 та №/3, видані ДПІ у м.Трускавець  в загальній сумі 779723,87 грн, свої вимоги обгрунтовує наступним. Норми Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ не співпадають з нормами Закону України №543/96-ВР від 22.11.1996 року „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, а відповідно до ст. 4.4.1 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків. До 29 липня 2005 року ДПІ у м.Трускавець ні одного разу не зверталася до підприємства з питанням узгоджених сум несвоєчасно виконаних підприємством податкових зобов’язань.

Відповідач у поданому суду поясненні на позовну заяву, а його представники в судовому засіданні проти позову заперечили, просять у задоволенні позову відмовити.  Свої заперечення відповідач обґрунтовує наступним. Строки погашення  податкового зобов’язання  врегульовано п. 5.3. ст. 5 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами”. Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку для  подання  податкової декларації. Терміни подання  податкових декларацій визначено п.п 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами”. Відповідальність за несвоєчасну  сплату узгодженої суми податкового зобов”язання протягом  встановлених граничних строків чинним законодавством передбачена у вигляді  застосування штрафів у розмірах встановлених  п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами”. Такий розмір залежить від терміну затримки  сплати та складає 10,20,50  відсотків. Із врахуванням термінів прострочення  сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання до позивача було застосовано штрафні санкції  відповідно до   податкових повідомлень-рішень, прийнятих   на підставі акту перевірки від 29.07.2006 року №105. За результатами оскарження податкових повідомлень - рішень в адміністративному порядку, після розгляду скарги позивача ДПА України та надіслання йому  рішення про результати розгляду, ДПІ у м. Трускавець  і було прийнято нові податкові повідомлення-рішення від 10.01.2006 року про застосування  штрафних  санкцій на загальну суму 779723 грн., які оскаржуються позивачем. Позивачем не наведено конкретних підстав щодо причини оскарження вказаних у позовній заяві  податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (податкові повідомлення-рішення, рішення про результати розгляду скарг, акт перевірки, довідки та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Працівниками Державної податкової інспекції у м. Трускавець  29.07.2005 року проведено перевірку позивача - Комунального підприємства „Наше місто” на предмет своєчасності  сплати узгодженої суми  податкового зобов”язання. Перевіркою встановлено порушення п. 5.3.1. ст. 5 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-111 (із змінами та доповненнями)- платник не сплачував суму узгодженого податкового зобов’язання по закінченні граничних строків сплати протягом 10 календарних днів. За результатами  перевірки складено Акт від 29.07.2005 року №105.

На підставі  акту перевірки ДПІ у м. Трускавець  прийнято податкові повідомлення- рішення, якими на підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання до КП „Наше місто” застосовано штрафні санкції за платежем з податку на додану вартість. Зокрема, винесено податкові-повідомлення рішення: від 29.07.2005 року на суму штрафу 22634 грн 52 коп (20%) та на суму штрафу 799989 грн 16 коп (50%).

За результатами оскарження податкових повідомлень - рішень в адміністративному порядку, після розгляду скарги позивача ДПА України та прийняття останньою Рішення № 13371/6/25-0215 від 30.12.2005 року, ДПІ у м.Трускавець було прийнято податкові повідомлення рішення від 10.01.2006 року за платежем з податку на додану вартість,  які є предметом спору у даній справі: № /3 на суму штрафу 21913 грн 28 коп(20 %) та  № /3 на суму штрафу 757810 грн 59 коп(50%).

Відповідно до п.п 1.2 ст 1 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ, із внесеними змінами та доповненнями(далі-Закон № 2181-ІІІ) податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Порядок узгодження суми податкового зобов’язання встановлено нормами ст.5 Закону № 2181-ІІІ. Так, законом визначено поняття самостійного та апеляційного узгодження податкового зобов’язання. Пунктом 5.1 ст.5 Закону встановлено, що податкове зобов’язання, самостійно визначене платником у податковій декларації, вважається узгодженими з дня подання такої декларації та не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Строки погашення  податкового зобов’язання  врегульовано п. 5.3. ст. 5 Закону № 2181-ІІІ. Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку для  подання  податкової декларації. Терміни подання  податкових декларацій визначено п.п 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ.

Відповідальність за несвоєчасну  сплату узгодженої суми податкового зобов”язання протягом  встановлених граничних строків чинним законодавством передбачена у вигляді  застосування штрафів у розмірах встановлених  п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону Закону № 2181-ІІІ.  Такий розмір залежить від терміну затримки  сплати та складає 10,20,50  відсотків.

Позивачем на протязі 2003-2004 року самостійно декларувалися податкові зобов’язання по ПДВ у поданих податкових деклараціях, які відповідно до вищеназваних норм законодавства вважаються узгодженими із дня подання таких декларацій та які не були ним погашені у встановлені законодавством строки.

Із врахуванням термінів прострочення  сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання та повного погашення суми податкового боргу по деклараціях, до позивача податковим органом було застосовано штрафні санкції відповідно до спірних податкових повідомлень-рішень.

Суд не вбачає підстав для висновку про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій. Застосування сум штрафу, визначеного у спірних податкових повідомленнях-рішеннях,  здійснено податковим органом на підставі вищенаведених норм законодавства та відповідає обставинам справи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Судові витрати у вигляді 3 грн 40 коп - судового збору покладаються на позивача, решта суми може бути повернута в порядку ч.2 ст.89 КАС України за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 98, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Судові витрати  у вигляді 3 грн 40 коп судового збору покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Морозюк А.Я.