ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2007 р.  09:50              Справа № АС-42/07-07

вх. № 072/1-42

Суддя господарського суду Харківської області Яризько В.О.

за участю секретаря судового засідання Гуцевич М.П.

представників сторін :

позивача - Чуприн С.В. (дов.). Липчанський В.М. (дов.)

відповідача - Німий О.С. (дов.)

по справі за позовом  НВП "Академія" Товариства інвалідів Київського району, с. ПокотилівкаХарківського району Харківської області

до  Харківської ОДПІ у Харківській області, м. Харків

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень та зобов"язання надати висновок

ВСТАНОВИВ:

Позивач, НВП "Академія" Товариства інвалідів Київського району, післяуточнення позовних вимог, які прийняті судом, просить суд визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Харківської ОДПІ :

- №/0 від 08.08.06р., №/1 від 18.09.06р., №/2 щодо виявлення завищення сум бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 200742,0грн.,

- №/0 від 08.08.06р., №000147231/1 від 18.09.06р., №000147231/2 про визначення податкового зобов*язання  по ПДВ на загальну суму 21491,12грн.,

- №/0 від 21.09.06р., № /1 щодо виявлення завищення сум бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 718525,0грн.,

- №/0 від 21.09.06р., №/1 про визначення податкового зобов*язання з ПДВ на загальну суму 177080,48грн.,

- №/0 від 17.11.06р. щодо виявлення завищення сум бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 244983,0грн.,

- №/0 від 17.11.06р. про визначення податкового зобов*язання з ПДВ на загальну суму 101860,0грн.,

- №/0 від 27.12.06р. щодо завищення сум бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 579377,0грн.,

- №/0 від 27.12.06р. про визначення податкового зобов*язання з ПДВ на загальну суму 434809,33грн.,

- зобов*язати Харківську ОДПІ надати протягом п*яти робочих днів, наступних за днем набрання чинності даного рішення суду, висновок органу Держказначейства із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету в розмірі 1743627,0грн., посилаючись на порушення відповідачем норм чинного законодавства при прийнятті спірних рішень.

У судовому засіданні позивач також просить визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Харківської ОДПІ № /1 від 15.12.2006р., № /1 від 15.12.2006р.

Відповідач проти позову заперечує повністю, посилаючись на висновки акту перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, підприємство позивача відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ від 20.01.05р. №28032471 у встановленому законом порядку зареєстрований платником ПДВ. В зв*язку з цим позивачем за результатами господарської діяльності було надано до відповідача наступні податкові декларації з ПДВ та розрахунки суми бюджетного відшкодування:

-за квітень 2006р. із зазначенням суми бюджетного відшкодування у розмірі 200742,0грн.;

-за травень 2006р. із зазначенням суми бюджетного відшкодування у розмірі  388908,0грн.;

- за червень 2006р. із зазначенням суми бюджетного відшкодування у розмірі  329617,0грн.;

- за липень 2006р. із зазначенням суми бюджетного відшкодування у розмірі  244983,0грн.;

- за серпень 2006р. із зазначенням суми бюджетного відшкодування у розмірі  386970,0грн.;

- за вересень 2006р. із зазначенням суми бюджетного відшкодування у розмірі 192407,0грн.

Внаслідок  проведеної   Відповідачем документальної перевірки Підприємства з питань правомірності  відшкодування податку  на  додану  вартість за  період   квітень 2006 р . був складений акт за № 1583/23-30292597 від 31.07.2006 р., в  якому  були зафіксовані  порушення вимог пп..6.2.8 п.6.2 ст.6 пп.7.7.1. пп..7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону  України „ Про податок  на  додану вартість” в результаті  чого зменшено  суму  бюджетного  відшкодування ПДВ за квітень 2006 р на 200742,00 грн. та донараховано  суму податкового  зобов’язання з ПДВ у розмірі –  15350,8 грн.

На  підставі  вищенаведеного  акту були складені  та  надані  Підприємству податкові  повідомлення –рішення за № /0 від 08.08.2006 р. щодо виявлення  завищення  сум  бюджетного  відшкодування ПДВ в розмірі 200742,00 грн., та  повідомлення –рішення за № /0 від 08.08.2006 р. про  визначення податкового  зобов’язання  по  податку на  додану  вартість у  загальному  розмірі - 21491,12 ( в тому  числі за основним платежем – 15350,8 грн. та за штрафними  санкціями 6140,32 грн.)

Вказані податкові  повідомлення - рішення Харківської об’єднаної ДПІ  були  оскаржені в адміністративному порядку, але скарги залишені без задоволення, а рішення без змін.

На  підставі  направлення № 658  від 29.09.2006 р. відповідачем була проведена  позапланова  виїзна  перевірка Підприємства з питань правомірності відшкодування податку  на  додану  вартість за  період  травень, червень 2006 року. За  результатами  перевірки  був  складений  акт № 2037/23-30292597 від 18.09.2006 р., в  якому  були зафіксовані  порушення вимог пп..6.2.8 п.6.2 ст.6 пп.7.7.1. пп..7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону  України „ Про податок  на  додану вартість” в результаті  чого зменшено  суму  бюджетного  відшкодування ПДВ за травень 2006 р на 388908.00 грн., за  червень 2006 р. на 329617,00 грн. та донараховано  суму податкового  зобов’язання з ПДВ у розмірі –  141409,9 грн.( відповідно  за  травень - 73886,00 грн. та за червень -67523,90 грн.).

На  підставі  вищенаведеного  акту були складені  та  надані  Підприємству податкові  повідомлення –рішення за № /0 від 21.09.2006 р. щодо виявлення  завищення  сум  бюджетного  відшкодування ПДВ в розмірі 718525,00 грн., та  повідомлення –рішення за № /0 від 21.09.2006 р. про  визначення податкового  зобов’язання  по  податку на  додану  вартість у  загальному  розмірі - 177080,48 ( в тому  числі за основним платежем – 141409,9 грн. та за штрафними  санкціями  36670,58 грн.).

Вказані податкові  повідомлення - рішення Харківської об’єднаної ДПІ  були  оскаржені в адміністративному порядку, але скарги залишені без задоволення, а рішення без змін.

Відповідачем  в період з 30 жовтня 2006 р по 03  листопада 2006 р була  проведена  позапланова  перевірка Підприємства з питань правомірності  відшкодування податку  на  додану  вартість за  період  липень 2006 року. За  результатами  цієї перевірки  був складений  акт № 2520/23-30292597 від 10.11.2006 р., в  якому  були зафіксовані  порушення вимог пп..6.2.8 п.6.2 ст.6 пп.7.7.1. пп..7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону  України „ Про податок  на  додану вартість” в результаті  чого зменшено  суму  бюджетного  відшкодування ПДВ за липень 2006 р на 244983,00 грн., та донараховано  суму податкового  зобов’язання з ПДВ у розмірі –  78354.00 грн.  На  підставі  вищенаведеного  акту були складені  та  надані  Підприємству податкові  повідомлення –рішення за № /0 від 17.11.2006р. щодо виявлення  завищення  сум  бюджетного  відшкодування ПДВ в розмірі 244983,00 грн., та  повідомлення –рішення за  № /0 від 17.11.2006 р. про  визначення податкового  зобов’язання  по  податку на  додану  вартість у  загальному  розмірі - 101860 ( в тому  числі за основним платежем – 78354,00 грн. та за штрафними  санкціями - 23506,00 грн.).

Вказані податкові  повідомлення - рішення Харківської об’єднаної ДПІ були оскаржені в адміністративному порядку, але скарги залишені без задоволення, а рішення без змін.

Внаслідок  проведеної   Відповідачем   документальної перевірки Підприємства за  період  серпень - вересень 2006 р . був складений акт за № 3158/2340-30292597 від 21.12.2006 р., в  якому  були зафіксовані  порушення вимог пп..6.2.8 п.6.2 ст.6 пп.7.7.1. пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону  України „ Про податок  на  додану вартість” в результаті  чого зменшено  суму  бюджетного  відшкодування ПДВ за серпень 2006 р. на 386970,00 грн., за вересень 2006 р. на 192407,00 грн. та донараховано  суму податкового  зобов’язання з ПДВ у розмірі: за серпень 2006 р –  154731,80 грн., за вересень 2006 р – 167834,47 грн.

На  підставі  вищенаведеного  акту були складені  та  надані  Підприємству податкові  повідомлення –рішення за № /0 від 27.12.2006 р. щодо виявлення  завищення  сум  бюджетного  відшкодування ПДВ в загальному розмірі 579377,00 грн., та  повідомлення –рішення за № /0 від 27.12.2006 р. про  визначення податкового  зобов’язання  по  податку на  додану  вартість у  загальному  розмірі - 434809,33 грн. ( в тому  числі за основним платежем – 322566,27 грн. та за штрафними  санкціями 112243,06 грн.).

Відповідач в обгрунтування винесених спірних рішень вказує на те, що в ході проведення зазначених перевірок встановлено, що НВП "Академія" користувалось пільгою при обчисленні та сплаті ПДВ.

Згідно п.п. 6.2.8 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість" за нульовою ставкою оподатковуються операції з поставки товарів та послуг, які безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, майно яких є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків загальної чисельності працюючих, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків від продажної ціни таких виготовлених товарів.

Однак, згідно наданих платником податків для перевірки первинних документів (угод, актів виконаних робіт, послуг), виявлено, що НВП "Академія" безпосередньо не виготовляло товари, а для переробки (обробки, інших видів перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів використовувало послуги сторонніх суб'єктів господарювання, що не заперечується позивачем.

Зокрема, при виготовленні:

-ковдри   атласні   -   послуги   з   пошиву   елементів   ковдри   здійснювались фізичною особою - підприємцем;

-цукрова пудра - мікромлин та приймальний бункер орендувались у фізичної особи - підприємця;

-меблі - послуги з виробництва елементів меблів здійснювались фізичною особою - підприємцем;

-упаковки ПВХ - послуги з пошиву упаковки ПВХ здійснювались фізичною особою - підприємцем;

Також, в ході проведення перевірок встановлено, що НВП "Академія" виготовляло (переробляло) рибу: оселедець солоний, мойва солона, мойва копчена, аргентина копчена, філе мінтая та цукрову пудру. Для переробки риби та виготовлення цукрової пудри підприємство орендувало приміщення та обладнання у фізичних осіб-підприємців. Витрати на оренду приміщень розподілялись на готову продукцію при виробництві згідно калькуляцій, що затверджені директором підприємства.

Згідно наданих калькуляцій сума витрат понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні риби та цукрової пудри (без врахування витрат на оренду) складає менше ніж 8 відсотків, що є порушенням  п.п.   6.2.8    п.6.2 ст. 6 Закону України   "Про податок на додану вартість".

При цьому слід зазначити, що орендні операції згідно Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" відносяться до операцій особливого виду і регулюються  ст.   7   Закону  України  "Про  оподаткування  прибутку підприємств".

Таким чином, відповідач вважає, оскільки НВП "Академія", безпосередньо не виготовляло товари, а використовувало послуги інших суб'єктів господарювання, є всі підстави стверджувати про порушення підприємством умов, визначених п.п. 6.2.8 п.6.2 ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість" .

Згідно п.п. 6.2.8 п.6.2 ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість" при порушенні вимог цього підпункту платником податку податковий орган скасовує його реєстрацію як особи, що має право на податкову пільгу, а податкові зобов'язання такого платника податку перераховуються з податкового періоду, за наслідками якого були виявлені такі порушення, відповідно до загальних правил оподаткування, встановлених цим Законом, та з одночасним застосуванням відповідних фінансових санкцій.

На підставі наведеного відповідачем було здійснено перерахунок податкових зобов'язань НВП "Академія" згідно п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та винесено спірні податкові повідомлення-рішення.

Позивач в обгрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що нормами Закону  України  „ Про  податок  на  додану  вартість”  передбачено, що за нульовою ставкою оподаткуються  операції з:  пп..6.2.8 „ поставки товарів( крім підакцизних товарів) та  послуг, що  безпосередньо виготовляються  підприємствами  та  організаціями  громадських  організацій  інвалідів які  засновані громадськими  організаціями  інвалідів і є їх  власністю, де  кількість  інвалідів,  які  мають там  основне  місце роботи, становить  протягом  попереднього  звітного  періоду не  менше 50  відсотків  середньо облікової  чисельності  штатних  працівників  облікового  складу. І за  умови,  що фонд  оплати  праці  таких  інвалідів  становить протягом  звітного  періоду  не  менше 25  відсотків суми  загальних  витрат  на  оплату  праці, що відносяться  до  складу  валових  витрат  виробництва.

Безпосереднім вважається  виготовлення  товарів,  внаслідок  якого  сума  витрат,  понесених на  переробку (  обробку, інші види  перетворення) сировини,  комплектуючих,  складових частин,  інших покупних  товарів,  які  використовуються у  виготовленні  таких  товарів,  становить  не  менше 8  відсотків  продажної  ціни  таких  виготовлених  товарів.

Зазначені  підприємства та  організації громадських  організацій інвалідів  мають  право  застосувати цю  пільгу  за  наявності  реєстрації у  відповідному  податковому  органі, яка  здійснюється з  питань  діяльності  підприємств  та  організацій громадських  організацій  інвалідів  та  відповідної  заяви  платника  податку про  бажання  отримувати  таку  пільгу  відповідно до Закону  України „ Про основи соціальної  захищеності  інвалідів  в  Україні”.

В ході  проведення  перевірок були  ретельно  перевірені  всі  вимоги  цього  пункту  стосовно  застосування    Підприємством  цієї пільги  та  встановлено,  що  Підприємство  мало  відповідні  Дозволи на  право  користування  пільгами, а також чисельний  склад інвалідів  та  їх фонд оплати  праці  відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Мінфіна України від 31.12.99р. № 318 та зареєстрованого в Мінюсті України 19.01.00р. № 27/4248

"Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукці, (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загально виробничих витрат та наднормативних виробничих витрат", куди входять і витрати на оренду приміщень та обладнання.

Необхідність орендування приміщень, обладнання позивач обгрунтовує їх відсутністю у нього, та на даний час неможливістю придбання приміщень та обладнання в зв*язку з їх дорожнечею та відсутністю вільних коштів у підприємства.

Також при виготовленні меблів, ковдр атласних, упаковки ПВХ позивач користовувався послугами інших СПД для виготовлення окремих елементів меблів, пошиву елементів ковдр, пошиву упаковки ПВХ, оскільки для виготовлення таких елементів використовується спеціальне дороговартістне обладнання, придбання якого при малих обсягах виготовлення продукції нерентабельне (обладнання для фігурної порізки ДВП при виготовленні меблів, спеціальні швейні машинки для пошиву елементів ковдр та упаковки) та кваліфіковані працівники для виконання таких операцій.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

П.п.6.2.8 ст.6 Закону  України  „ Про  податок  на  додану  вартість”  передбачено, що за нульовою ставкою оподаткуються  операції з „ поставки товарів (крім підакцизних товарів) та  послуг, що  безпосередньо виготовляються  підприємствами  та  організаціями  громадських  організацій  інвалідів які  засновані громадськими  організаціями  інвалідів і є їх  власністю, де  кількість  інвалідів,  які  мають там  основне  місце роботи, становить  протягом  попереднього  звітного  періоду не  менше 50  відсотків  середньо облікової  чисельності  штатних  працівників  облікового  складу, і за  умови,  що фонд  оплати  праці  таких  інвалідів  становить протягом  звітного  періоду  не  менше 25  відсотків суми  загальних  витрат  на  оплату  праці, що відносяться  до  складу  валових  витрат  виробництва.

Безпосереднім вважається  виготовлення  товарів,  внаслідок  якого  сума  витрат,  понесених на  переробку (  обробку, інші види  перетворення) сировини,  комплектуючих,  складових частин,  інших покупних  товарів,  які  використовуються у  виготовленні  таких  товарів,  становить  не  менше 8  відсотків  продажної  ціни  таких  виготовлених  товарів.

Зазначені  підприємства та  організації громадських  організацій інвалідів  мають  право  застосувати цю  пільгу  за  наявності  реєстрації у  відповідному  податковому  органі, яка  здійснюється з  питань  діяльності  підприємств  та  організацій громадських  організацій  інвалідів  та  відповідної  заяви  платника  податку про  бажання  отримувати  таку  пільгу  відповідно до Закону  України „ Про основи соціальної  захищеності  інвалідів  в  Україні”.

Підприємство позивача мало Дозвіл №150 на підставі рішення від 04.05.06р. за №3 регіональної комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів терміном дії з 01.03.06р. по 01.04.06р., та Дозвіл №4   на підставі рішення від 04.05.06р. за №3 регіональної комісії з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів терміном дії з  01.04.06р. по 01.01.07р.

Відповідно до п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Мінфіна України від 31.12.99р. № 318 та зареєстрованого в Мінюсті України 19.01.00р. № 27/4248

"Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції .(робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загально виробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються:

прямі матеріальні витрати;

прямі витрати на оплату праці;

інші прямі витрати;

змінні загальновиробничі та постійні розподілені загально виробничі витрати.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

15. До складу загальновиробничих витрат включаються:

15.4.          Витрати   на  утримання,   експлуатацію   та  ремонт,   страхування, операційну оренду основних засобів,інших необоротних активів загальновиробничого призначення.

15.5.          Витрати на вдосконалення технології й організації виробництва (оплата праці та відрахування на соціальні заходи працівників,  зайнятих удосконаленням технології й організації виробництва, поліпшенням якості продукції, підвищенням її надійності, довговічності, інших експлуатаційних характеристик   у   виробничому   процесі; витрати   матеріалів,   купівельних комплектуючих виробів і напівфабрикатів, оплата послуг сторонніх організацій тощо).»

Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14"оренда" затвердженого наказом Мінфіна України від 28.07.00р. № 181 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 р. N 487/4708

"п.8. Об'єкт операційної оренди відображається орендарем на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку за вартістю, указаною в угоді про оренду.

Затрати орендаря на поліпшення об'єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що приводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісне очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.

9. Належна за користування об'єктом операційної оренди плата визнається витратами згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" на прямолінійній основі протягом строку оренди або з урахуванням способу одержання економічних вигод, пов'язаних із використанням об'єкта операційної оренди. На суму заохочення орендаря щодо продовження або укладення нової орендної угоди зменшуються протягом строку оренди його витрати з орендної плати".

Таким чином, оборотні відомості по  витратам  на виготовлення  продукції, які були  надані  Підприємством для перевірки  Відповідачу,  складені  згідно з Порядком розрахунку собівартості, та відповідно до розрахунків наведених в актах перевірок, засвідчують  про  те, що  витрати  на  переробку  сировини та  комплектуючих  при безпосередньому  виготовленні продукції  значно  перевищують  рівень  8 % від продажної  ціни.

Також з матеріалів справи ( т.3 а.с.71-77) вбачається, що в орендованих приміщеннях та на орендованому обладнанні (мікромельниці, холодильники-рефрижератори, морозильні камери та ін.) роботи виконували працівники позивача, а також використовувались послуги сторонніх організацій по виготовленню окремих елементів меблів та пошиву елементів упаковки з використанням спеціального обладнання та спеціалістів таких організацій відповідно до укладених договорів з такими організаціями про надання послуг.

Суд зазначає, що відповідачем не проводився розрахунок долі витрат сплачених стороннім організаціям у продажній ціні ковдр атласних, меблів та упаковок ПВХ.

Таким чином, в актах перевірки  документально не обгрунтовано ствердження про те, що сума витрат понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, менше ніж 8% та не відповідає вимогам п.п. 6.2.8 п.6.2 ст. 6 Закону України „Про податок на додану вартість".

Крім того, відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Перелік витрат, що включаються до складу валових витрат виробництва (обігу), визначено підпунктом 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Таким чином, враховуючи викладене та беручи до уваги статус підприємств, до операцій з поставки товарів та послуг яких застосовується пільговий режим оподаткування, при визначенні суми витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні товарів, що вважаються безпосередньо виготовленими підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, слід керуватися пунктом 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

В пункті 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» вказано, що до складу валових витрат включаються:

п.п. 5.2.1 Суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті."

З урахуванням наведеного, до складу витрат, при визначенні суми витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні товарів, що вважаються безпосередньо виготовленими підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, повинні включатися всі суми витрат сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг).

В актах  Відповідача не доведено, що витрати Підприємства на оренду приміщення та основних засобів виробництва не пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг).

Також в актах перевірки Відповідачем зазначено, що Підприємство здійснювало реалізацію готової продукції (одіял атласних, цукрової пудри, різноманітних меблів, рибопродукції ),  а не їх частин  або елементів.

При цьому при розрахунку суми витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні товарів, що вважаються безпосередньо виготовленими підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, в актах перевірки  не враховано суми витрат виробничого характеру за послуги стороннім організаціям за переробку сировини та виконання ними окремих операцій при виробництві готової продукції, що також не відповідає вимогам вищезазначених нормативних актів України.

Тому висновок стосовно того, що Підприємство безпосередньо не виготовляло готову продукцію виходячи тільки з того, що воно використовувало послуги сторонніх організацій в актах  Відповідача документально не доведено, тобто є безпідставним.

Також в актах  Відповідача зроблено висновок про невиконання вимог п.п.7.7.1 та п.п.7.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", але в актах перевірки не зазначено в чому саме полягає це невиконання. З актів перевірки  слідує, що розбіжностей в обсягах поставок та придбання товарів (робіт, послуг) не встановлено. Встановлено тільки порушення вимог п.п. 6.2.8 п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість"  та проведено на підставі цього перерахунок сум податку на додану вартість, який підлягає сплаті (відшкодуванню) в бюджет (з бюджету).

Враховуючи те, що в актах перевірки документально не обгрунтовано встановлене невиконання вимог п.п. 6.2.8, п.6.2 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість", то і проведення перерахунку сум ПДВ на підставі п.п. 7.7.1 п.п. 7.7.2 п.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість"  проведено не обґрунтовано.

Наведене підтверджується і висновками спеціаліста-економіста ХНДІСЕ ім.Бокаріуса №7022 від 15.08.06р. та №8641 від 23.10.06р., які надавалися на запит начальника Харківського ВПМ УПМ ДПА в Харківській обл., та на підставі яких слідчим органом було винесено постанову про відмову в порушення кримінальної справи у відношенні посадових осіб підприємства позивача в зв*язку з заявленою до відшкодування суми ПДВ з держбюджету за спірний період.

Також відповідно до роз*яснення ДПА в Харківській обл., яке викладено в листі №4024/10/15-220 від 02.11.06р., яке надавалось на запит позивача, вказано, що для визначення витрат, понесених на переробку сировини, коплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, необхідно керуватись п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Відповідно до п.п.4.4.1 п.4.4.ст. 4 Закону  України „ Про  порядок  погашення зобов’язань платників  податків  перед  бюджетними  та  державними цільовими фондами”  „ У разі  коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на  підставі закону, або  коли  норми різних  законів чи   різних нормативно –правових актів припускають неоднозначне трактування прав  та  обов’язків платників  податків або  контролюючих  органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на  користь як платника податків, так і контролюючого  органу, рішення  приймається  на  користь платника  податків.”

Згідно п.п.4.4.2. п.п.4.4.ст.4. того ж Закону

а) роз’яснення  окремих  положень  податкового законодавства  надаються контролюючими органами  у  порядку, визначеному відповідним центральним (керівним)  органом контролюючого  органу,  виходячи із  положень 4.4.1 цього пункту, принципів оподаткування викладених у Законі України „Про систему оподаткування” , та економічного змісту податку, збору, який  розглядається.

д) не  може  бути  притягнутим  до  відповідальності платник податків,  який діяв  відповідно  до  наданого  йому  податкового роз'яснення (за відсутності податкових роз'яснень з цього питання,що  мають  пріоритет)  або узагальнюючого податкового роз'яснення, тільки   на   підставі   того,  що  у  подальшому  таке податкове роз'яснення чи узагальнююче податкове роз'яснення було змінено або скасовано,  чи  надано  нове податкове роз'яснення такому платнику податків  або узагальнююче  податкове  роз'яснення, що суперечить попередньому,  яке  не  було скасовано (відкликано).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач ні документально ні нормативно не довів правомірність прийнятих ним спірних рішень.

Законом  України „ Про  податок  на  додану  вартість” абз.2  п.п.7.7.8 п.7.7 ст.7 передбачено „Після  закінчення  процедури адміністративного  або  судового оскарження податковий  орган протягом  п’яти  робочих  днів, наступних за днем отримання  відповідного  рішення, зобов’язаний  надати  органу  державного  казначейства висновок  із  зазначенням  суми  податку, що  підлягає  відшкодуванню  з  бюджету.”

На підставі наведеного  позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись 4, 7, 8, 17, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Харківської ОДПІ у Харківській області № /0 від 08.08.2006р., № /1 від 18.09.2006р., № /2 від 20.11.2006р., №/0 від 08.08.2006р., № 000147231/1 від 18.09.2006р., № 000147231/2 від 20.11.2006р., № /0 від 21.09.2006р., № /1 від 23.11.2006р., №/0 від 21.09.2006р., № /1 від 23.11.2006р., № /0 від 17.11.2006р., № /1 від 15.12.2006р., №/0 від 17.11.2006р., № /1 від 15.12.2006р., № /0 від 27.12.2006р., № /0 від 27.12.2006р.

Зобов"язати Харківську ОДПІ надати протягом п"яти робочих днів, наступних за днем набрання чинності постановою суду, висновок органу Державного казначейства із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету в розмірі 1743627,00 грн. за квітень - вересень 2006 року.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 22.03.2007р.

Суддя                                                                                            Яризько В.О.