СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.02.07                                                                                 Справа № 12/20пд-ад.

Суддя Палей О.С., розглянувши матеріали справи за позовом

Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську

до   1-го відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЛІОС", м. Луганськ

до ІІ-го відповідача –Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Діамант-сервіс",м.Луганськ

про визнання угоди недійсною

В присутності представників сторін:

від позивача - Буркова О.М., держ.подат.інсп., довіреність № 39590/10 від 27.12.06.;

від 1-го відповідача - не прибув;

від 2-го відповідача - не прибув.

Суть спору: заявлено вимогу про визнання угоди недійсною на підставі ст. 207 ГК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в :

Між ТОВ "ІЛІОС" і.к. 31530469 (далі-покупець) 01.08.2003 р. було укладено угоду № 01/08 з МПП "ВКФ "Дімант-сервіс" і.к. 32473590 (постачальник) на проведення операції купівлі продажу нафтопродуктів.

Відповідно до цього договору Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупця товар (нафтопродукти) , а Покупець зобов'язується прийняти Товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Розрахунки за поставлений товар були здійсненні Покупцем -ТОВ "ІЛІОС" у національній валюті України в безготівковому порядку на р/р постачальника МПП "ВКФ "Дімант-сервіс".

Виконуючи обов'язки по угоді МПП "ВКФ "Діамант-сервіс" поставив, а ТОВ "ІЛІОС" придбав нафтопродукти на загальну суму 75982 грн.52коп., в т.ч. ПДВ 12 66376 грн.

МПП "ВКФ "Діамант-сервіс" поставило нафтопродукти згідно податкових накладних:

-    згідно податкової накладної № 435 від 07.08.2003 р. МПП "Діамант-сервіс" здійснило ТОВ "ІЛІОС" продаж керосину в кількості 13754 л. на загальну суму 18 980,52 грн., у т.ч. ПДВ - 3 163,42 грн.(накладна № 435 від 07.08.03 р.)

-    згідно податкової накладної № 450 від 11.08.2003 р. МПП "Діамант-сервіс" здійснило ТОВ "ІЛІОС" продаж керосину ТС-1 в кількості 13754 л. на загальну суму 18 980,52 грн., у т.р. ПДВ   3 163,42 грн.(накладна № 450 від 11.08.03 р.)

-    згідно податкової накладної № 459 від 13.08.2003 р. МПП "Діамант-сервіс" здійснило ТОВ "ІЛІОС" продаж дизпалива в кількості 7028 л. на загальну суму  9 136,40 грн., у т.р. ПДВ   1 522,73 грн.(накладна № 459 від 13.08.03 р.)

-    згідно податкової накладної № 470 від 18.08.2003 р. МПП "Діамант-сервіс" здійснило ТОВ "ІЛІОС" продаж керосину в кількості 7028 л. на загальну суму 9 628,36 грн., у т.р. ПДВ   1 604,73 грн.(накладна № 470 від 18.08.03 р.)

-    згідно податкової накладної № 520 від 20.08.2003 р. МПП "Діамант-сервіс" здійснило ТОВ "ІЛІОС" продаж керосину ТС-1 в кількості 7028 л. на загальну суму 9 628,36 грн., у т.р. ПДВ   1 604,73 грн.(накладна № 520 від 20.08.03 р.)

-    згідно податкової накладної № 521 від 20.08.2003 р. МПП "Діамант-сервіс" здійснило ТОВ "ІЛІОС" продаж керосину ТС-1 в кількості 7028 л. на загальну суму 9 628,36 грн., у т.р. ПДВ   1 604,73 грн.(накладна № 521 від 20.08.03 р.)

Сума договору по спірній угоді склала    75 982 грн.52 коп., в т.ч. ПДВ  12 663,76

грн.)

Розрахунки за поставлений товар проведені ТОВ "Іліос" повністю загалом на суму 75982 грн. 52коп., що підтверджується копіями доданих до матеріалів справи документами.

Позивач просить визнати недійсною угоду з підстав, передбачених ст. 207 ГК України та застосувати правові наслідки визнання угоди недійсною, передбачені ст. 208 ГК України.

На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що керівником МПП ВКФ "Діамант-сервіс" Писаренко С.В. підприємство було створено без  наміру здійснювати підприємницьку діяльність, за проханням малознайомої особи, та на вирок Жовтневого району м. Луганська від 07.10.04р.

Представники відповідачів в судове засідання не з’явилися, відзив на позов не надали.

Враховуючи, що неявка відповідача без повідомлення ним причин, не є  перешкодою для розгляду справи, суд розглядає заявлений позов за суттю.

Дослідивши  матеріали  справи,  представлені докази  та доводи, суд дійшов  висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Артемівського райсуду м. Луганська від 30.11.2004р., що набуло  законної сили, на підставі досліджених доказів  встановлено, що МПП "ВКФ "Діамант-Сервіс" зареєстроване без вільного волевиявлення особи, зазначеної засновником,  який ніякого відношення до створення та діяльності підприємства не має.

У зв‘язку з викладеним, суд визнав недійсними установчі документи підприємства ІІ-го відповідача.

Вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 07.10.2004р. по справі № 1-1167/2004р. визнано винним засновника (керівника) МПП "ВКФ" "Діамант-сервіс" Писаренко С.В. за фактом фіктивного підприємництва.

Необхідними умовами визнання угоди недійсною згідно зі ст.ст. 207, 208 ГК України, є доведення факту наявності  завідомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а також наявність вини у формі  наміру хоча б у однієї  із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Здійснення невідомими  особами  господарської діяльності від імені підприємства  зі статусом  юридичної особи, на яке  законодавством покладені  конкретні обов‘язки у сфері оподаткування, є підставою вважати, що стороння особа вчиняла вказані дії умисно з тим, щоб не здійснювати господарську діяльність і приховувати прибутки, одержані на підставі угод з іншими суб‘єктами підприємництва.

Тому угоди, укладені від імені цих підприємств будь-якими особами, предметом яких є одержання доходів, можна розцінювати як такі, що укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства.

Інтерес держави і суспільства у сплаті суб‘єктами оподаткування  податків випливає з обов‘язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в статті 67 Конституції України  та законах України з питань оподаткування.

Суд також вважає доведеним факт наявності умислу у МПП «ВКФ «Діамант-сервіс»при укладенні та виконанні спірної угоди, направленого на ухилення від сплати податків, що суперечить  інтересам держави та суспільства.

Наявність умислу у сторони при укладенні угоди означає, що сторона усвідомлювала або повинна була усвідомлювати протиправність укладеної угоди, яка суперечить меті діяльності суб’єкта господарювання та інтересам держави.

Умисел ІІ-го відповідача як юридичної особи вбачається в умислі посадової особи, що підписала договір, накладні на поставку товарів, податкові накладні, та не мала на це законних  повноважень.

З матеріалів справи не вбачається, що  податкові зобов’язання  по оспорюваній угоді та  оподатковуваний прибуток підприємством визначалися.

З викладеного можна дійти висновку, що ІІ відповідач усвідомлював  (повинен був усвідомлювати) протиправність укладеної угоди та свідомо допускав настання протиправних наслідків.

Як вказано в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. № 3, зі змінами внесеними Постановами від  25.12.1992 р. № 13 та від  25.05.1998 р. "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" при розгляді справ про визнання угоди недійсною  на підставі  статті 49 ЦК УРСР  (яка містила  норму тотожню нормі ст. 208 ГК України) судам слід мати на увазі, що дія цієї норми поширюється на угоди, які  укладені з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто які порушують основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать  угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів.

Згідно п.7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002 р. "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки", вирішуючи спори за позовами органів  державної  податкової  служби про визнання угод недійсними, господарські суди повинні  враховувати, що дія статті 49 ЦК України поширюється на угоди, укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, тобто які порушують  основні принципи існуючого ладу. До таких  належать, угоди, спрямовані на приховування фізичними  та юридичними особами від оподаткування  прибутків  та доходів. Згідно цього пункту доказами спрямованості умислу суб’єкта  оспорюваних  угод на приховування від оподаткування прибутків  та доходів  можуть бути, зокрема, надані податковими органами, відомості про відсутність  підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною  та фактичною адресою, про  визнання недійсними в установленому чинним законодавством порядку установчих (статутних ) документів, про неподання податкової  звітності до податкових органів, про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності та інше.

Статтею 208 ГК  України передбачено, що при наявності умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави. За неможливості повернути майно в натурі, згідно п.18 Роз’яснення Вищого арбітражного суду від  12.03.99 р. № 02-5/111"Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними", набувач повинен відшкодувати первісну вартість майна.

Крім того позивачем встановлено, що отриманий ТОВ «Іліос»товар –нафтопродукти –був в подальшому реалізований третім особам

Суд застосовує при вирішенні даного спору вищевказане роз’яснення та стягує з  І-го відповідача в доход бюджету вартість отриманого товару в сумі 75982  грн. 52 коп., а з ІІ-го відповідача на користь І-го відповідача –сплачені за товар кошти в сумі 75982 грн. 52 коп.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.207,208 ГК України , ст.ст.160,163,186,254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 01.08.2003р. № 01/08, укладений між МПП "ПКФ"Діамант-Сервіс" та ТОВ "ІЛІОС" як такий, що  вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

3.Стягнути з МПП "Діамант-Сервіс", 91050, м.Луганськ, вул.Тухачевського,9, код 32473590 на користь ТОВ "Іліос", 91000 м.Луганськ проїзд 3-й Каспійський,7, ід.код 31530469 -75982 грн. 52 коп. отриманих за угодою коштів.

4.Стягнути з ТОВ "Іліос", 9100 м. Луганськ, проїзд 3-й Каспійський,7, ід.код 31530469 в доход Державного бюджету України 75982 грн. 52 коп. вартості отриманого товару.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк  встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили, якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржувану постанову. Копії апеляційної скарги одночасно  надсилаються  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на  постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі та підписано –09.02.2007р.

Суддя                                                                             О.С.Палей

Помічник судді                                                              Є.С.Бубен

Надр. 4 прим.

1-          до справи

2-          позивачу

3-4-відповідачам