ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.05.07 р.                                                                               Справа № 40/88

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Культтовари+” м. Донецьк

до відповідача комунального підприємства „Донелектроавтотранс” м. Донецьк

за участю третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Орлова Сергія Олександровича м. Донецьк

про стягнення 5229 грн. 13  коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Євсєєнко С.В. - юрисконсульт

від відповідача Федоров В.В. - юрисконсульт

від третьої особи не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про відшкодування шкоди у вигляді збитків в розмірі 5229 грн. 13 коп., заподіяних позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 15.11.06р. в результаті зіткнення транспортних засобів.

До прийняття рішення по справі позивач згідно ст. 22 ГПК України зменшив розмір позовних вимог, у зв’язку з чим утворилася нова ціна позову, яка дорівнює 4775 грн. 74 коп. збитків, які він намагається стягнути.

До прийняття зменшення розміру позовних вимог позивачу роз’яснені його процесуальні права, у т.ч. те, що держмито у цій частині поверненню не підлягає і покладається на нього.

Відповідач позов визнав в розмірі 4775 грн. 74 коп. та вважає, що відшкодуванню підлягає матеріальна шкода з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Ухвалою по справі № 40/88 від 29.03.07р. був залучений до участі у справі у якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Орлов Сергій Олександрович.

Неприбуття у судове засідання третьої особи, яка була належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України.

З’ясувавши  фактичні  обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників позивача та відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 15.11.06р. у Київському районі м. Донецька по вулиці Університетська та проспекту Панфілова сталася дорожньо-транспортна пригода.

Орлов Сергій Олександрович - водій тролейбуса ЮМЗ-Т1, державний номер 1010, що належить комунальному підприємству „Донелектроавтотранс”, не обрав безпечну дистанцію скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ-31105, державний номер АН 8672 АС, що належить товариству з обмеженою відповідальністю „Культтовари+”, під керуванням водія Котенко Г.М., чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови Київського районного суду м. Донецька від 18.12.06р. вина водія відповідача Орлова Сергія Олександровича у скоєні дорожньої транспортної пригоди була встановлена та він був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до акту автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1710/06-12 від 14.12.06р. та кошторису вартість матеріальної шкоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 4775 грн. 74 коп., яку позивач намагається стягнути з відповідача.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено два способи відшкодування заподіяної шкоди: відшкодування шкоди в натурі та  повне відшкодування заподіяних збитків коли відшкодування шкоди в натурі неможливо.

Відносно цієї імперативної норми потерпілому надається право вибору способу відшкодування шкоди як найбільш прийнятого для нього, однак кінцеве рішення залишається за судом.

Відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов’язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування можливий.

Компенсація шкоди, заподіяної особі, у повному обсязі  за допомогою відшкодування збитків передбачає, зокрема, відшкодування  витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки та їх вид для підприємства, передбачених у статтях 22, 623 ЦК України як загальних норм права, так і  за допомогою спеціальних норм визначених у статтях 224, 225 ГК України).

Стягнення цих збитків відповідає принципу повного відшкодування заподіяної шкоди та забезпечує відновлення майнового стану особи, якій заподіяно шкоду.

Як визначено ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином для виникнення зобов’язання по відшкодуванню заподіяної шкоди необхідна наявність наступних умов:

1)          протиправна поведінка заподіювача шкоди;

2)          заподіяння шкоди майну юридичної особи або громадянину;

3)          причинний зв’язок між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та заподіяною шкодою;

4)          вина заподіювача шкоди;

5)          обґрунтований розрахунок шкоди.

Підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоду; причинний зв’язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання  відповідальності.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

На момент дорожньо-транспортної пригоди Орлов Сергій Олександрович був робітником підприємства відповідача, що підтверджується довідкою комунального підприємства „Донелектроавтотранс” № 03/297 від 26.04.07р. та наказом про прийняття на роботу від 06.09.06р.

Оцінюючи, наскільки шкода є значною, слід виходити з конкретних обставин справи, враховуючи, зокрема, розмір витрат, які зробила юридична (фізична) особа, що зазнала шкоди, чи має зробити для усунення згаданих наслідків.

Факт порушення та розмір шкоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Донецька від 18.12.06р., актом автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1710/06-12 від 14.12.06р. та кошторисом.

Адміністративний матеріал (схема дорожньо-транспортної пригоди, дані про параметри і стан дорожньої обстановки, обставини щодо дій учасників події) свідчать про те, що ДТП сталося з вини водія підприємства відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов щодо стягнення з відповідача шкоди у вигляді збитків в розмірі 4775 грн. 74 коп. обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Зменшення позовних вимог позивачем не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому прийнята судом.

З урахуванням викладеного, у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача шкоди у вигляді збитків в розмірі 453 грн. 39 коп. слід відмовити.

У задоволенні клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат в розмірі 250 грн. згідно рахунку № 1710/06-11 від 17.11.06р., понесених при проведенні автотоварознавчого дослідження слід відмовити, оскільки суд не призначав проведення експертизи за вимогами ст. ст. 31, 41 ГПК України. Ці витрати підлягають відшкодування способами визначеними законодавством.

Витрати по держмиту та забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних  вимог за приписами частини п’ятої ст. 49 ГПК України.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1172, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 22, 27, 35, 44, частиною п’ятою ст. 49, 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з комунального підприємства „Донелектроавтотранс”, 83086, м. Донецьк, вул. Донецька, 39, ід. код 03328250, на користь:

- товариства з обмеженою відповідальністю „Культтовари+”, 83059, м. Донецьк, вул. Складська, 5, ід. код 32011280, р/р 2691 в ДФ АКІБ „Кредитпромбанк”, МФО 335593, шкоду у вигляді збитків в розмірі 4775 грн. 74 коп., витрати по держмиту в сумі 93 грн. 16 коп., витрати по судовому процесу в сумі 107 грн. 77 коп., видавши наказ.

3.У задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача шкоди у вигляді збитків в розмірі 453 грн. 39 коп. відмовити.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 23.05.07р.

Суддя