ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 30  ”  січня  2007 року                                                                              справа № 7/14

Суддя            Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ?Підприємство  матеріально –технічного забезпечення  ?Агро –Союз –Чернігів?

14026, м. Чернігів, вул. Квітнева, 17

До Державного підприємства  Дослідного господарства ?Прогрес? Чернігівського  інституту  Агро –промислового  виробництва
17030, Козелець кий р-н, с. Прогрес, вул.. Гедройця, 4

Про  стягнення 3001,90 грн.

Представники сторін:

Від позивача : Продан Г.Д. –дов. № 5 від 15.01.2007 р., Кухаренко А.А.  -дов. № б/н від 29.01.2007 р.

Від відповідача :  не з?явився

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 2711,41 грн. боргу по неоплаті вартості автозапчастин, отриманих  згідно накладних за період з 04.07.2005 р. по 20.12.2005 р., 235,89 грн.  інфляційних за період з  травня 2006 р. по листопад 2006 р., 54,60 грн.  –3% річних за період з 14.04.2006 р. по 15.12.2006 р.

Відповідач  відзиву на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи , що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 1602677.

Зважаючи  на  те,  що згідно  до  ст.. 22 Господарського  процесуального  кодексу  України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка   представника   відповідача  у  судове  засідання ,  неподання  відповідачем   відзиву  на  позов   не  є  перешкодами  для  розгляду  справи  за  наявними   доказами  у  порядку  ст.. 75  Господарського   процесуального  кодексу  України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача,   суд

Встановив:

Між сторонами договір як єдиний письмовий документ не укладався.

Позивачем за перл з 04.07.2005 р. по 20.12.2005 р. поставлено відповідачу автозапчастини на загальну суму 31975,84 грн., що підтверджується накладними, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач частково оплатив вартість автозапчастин в сумі 11857,89 грн., що підтверджується  платіжними дорученнями: № 1526098 від 29.11.2005 р. на суму 10000 грн. –сума заборгованості 7435,04 грн. віднесена в рахунок погашення  заборгованості по оплаті вартості автозапчастин відповідно до листа відповідача № 424 від 26.12.2005 р., № 1155 від 16.12.2005 р. на суму 1700 грн., № 1657425 від 19.12.2005 р. на суму 2722,85 грн.

Крім того, відповідно до акту повернення товару № 02360 від 08.08.2005 р. відповідачем повернуто позивачу товару на суму 167,54 грн.

Відповідно до ст.. 530 Цивільного кодексу України якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

03.03.2006 р. позивач надіслав відповідачу  претензію № 96 від 02.03.2006 р. з вимогою про сплату боргу в сумі 19950,14 грн., який існував у відповідача станом на 02.03.2006 р..

Відповідач отримав  претензію 07.03.2006 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 72824.

Після отримання претензії відповідач  частково оплатив заборгованість в сумі 17239 грн., що підтверджується  платіжним дорученням № 489286 від 14.04.2006 р.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем  по неоплаті вартості автозапчастин склала 2711,41 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків, підписаним сторонами.

Відповідач на день розгляду справи в суді  доказів оплати 2711,41 грн. не надав.

Таким чином,  вимоги позивача по стягненню 2711,41 грн. боргу по неоплаті вартості автозапчастин  правомірні, підтверджуються матеріалами справи, актом звірки розрахунків і підлягають задоволенню.

Відповідно до  ст..625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та пред?явлено до стягнення  235,89 грн. інфляційних за період з травня 2006 р. по листопад 2006 р., 54,60 грн. –3% річних за період з 14.04.2006 р. по 15.12.2006 р.

Вимоги позивача по стягненню 235,89 грн. інфляційних та 54,60 грн. –3% річних є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.ст. 530,625,655 Цивільного кодексу України,   ст..ст. 49,  ст.. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з  Державного підприємства Дослідного господарства ?Прогрес? Чернігівського інституту  Агро –промислового  виробництва , Козелець кий р-н, с. Прогрес, вул.. Гедройця, 4 (р. 2521 в УДК Чернігівської області.,  МФО 351005, код 32859018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ?Підприємство матеріально –технічного  забезпечення ?Агро –Союз - Чернігів? , м. Чернігів,в ул. Квітнева, 17 (р. 1462 в Промінвестбанку м. Чернігів, МФО 353456, код 25620134) 2711,41 грн. боргу, 235,89 грн. інфляційних, 54,60 грн. річних,  102 грн. державного мита, 118 грн.  витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                 Н.О. Скорик