КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2007                                                                                           № 2/495-16/519

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – Кухно А.В. – за довірен.

від відповідача 1 – представник не з’явився

від відповідача 2 –    Кащеєва І.О. – юр.

від відповідача 3 –    Шинкаренко Я.В. – юр.

від відповідача 4 –    представник не з’явився

від відповідача 5 –    Шинкаренко Я.В. – юр.

від відповідача 6 –    представник не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 29.03.2007

у справі № 2/495-16/519

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Владислав"

до                                                   Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація

Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна"

Київська міська рада

Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації

Головне управління комунальної власності КМДА

Головне управління архітектури та містобудування

про                                                  визнання права власності на будівлю

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.01.2005 року у справі № 2/495 позов ТОВ «Науково-виробнича фірма «Владислав» до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації та КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права власності на будівлю був задоволений частково. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2005р. рішення було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2005р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2005р. та рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2005 року скасовано, справу передано на новий розгляд.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.03.2007р. позов було задоволено повністю. За позивачем визнано право власності на будівлю загальною площею 1397, 0 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, провул. Інженерний, 2 та зобов’язано  Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна зареєструвати за позивачем право власності на зазначену будівлю. Відповідача-1 - Дарницьку районну в м. Києві державну адміністрацію виключено з числа відповідачів.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач-2 звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що його було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу,  дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судовою колегією встановлено наступне:

ТОВ «Науково-виробнича фірма «Владислав» є власником промислової бази, що розташована за адресою: м. Київ, пров. Інженерний, 2 (попередня будівельна адреса: вул. Світла, 5). В період з 1997 року по 2003 рік позивачем за рахунок власних коштів було збудовано капітальну будівлю, загальна площа якої складає 1 257,57 кв.м.

Вказане приміщення збудоване на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні позивача з 1997 року, що підтверджується листом Харківської районної державної адміністрації м. Києва № 1129/03 від 15.05.1997 року.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю загальною площею 1 257,57 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, пров. Інженерний, 2.

Як вбачається із наданих матеріалів, позивач без належного дозволу чи належно затвердженого проекту здійснив будівництво нежитлової будівлі виробничо - складського призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно.

Як свідчать матеріали справи, своїм листом №6887/01  від  16.10.2003 року Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація надала згоду  на відведення  земельної ділянки ТОВ «Науково-виробнича фірма «Владислав» для будівництва та експлуатації промислової бази по провулку Інженерному, 2 в Дарницькому районі м. Києва.

06.08.2004 р. між Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Владислав» було укладено попередню угоду № 293 щодо купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 74 га, розташованої за адресою: пров. Інженерний, 2 у Дарницькому районі м. Києва.

Крім того, Рішенням Київської міської Ради «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Владислав» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд промислової бази по пров. Інженерному, 2 у Дарницькому районі м. Києва» №1005/2415 від 23.12.2004 р. вказану вище ділянку було передано ТОВ «Науково-виробнича фірма «Владислав».

Колегією також встановлено, що 25.04.2005 р. між Київською міською радою та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки по пров. Інженерному, 2 у Дарницькому районі м. Києва, розміром - 7331 кв.м, цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд промислової бази (п.2.1. договору), відповідно до якого Київська міська рада (орендодавець за договором) на підставі рішення Київської міської ради від 23.12.2004 р. № 1005/2415 за актом приймання -передачі передала, а позивач (орендар за договором) прийняв в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку визначену цим договором.

Доказів припинення чи розірвання зазначеного договору суду не надано.

Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно зі статтею 9 Земельного кодексу України передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб та надання земельних ділянок: у користування, а також здійснення контролю за використанням і охороною земель відноситься до виключної компетенції Київської міської ради.

Таким чином, земельну ділянку площею 0, 74 га, розташовану за адресою: пров. Інженерний, 2 у Дарницькому районі м. Києва фактично було надано у користування позивача компетентними органами місцевого самоврядування.

Крім того, колегія також зауважує, що чинне законодавство, зокрема ст. 376 Цивільного кодексу України, не вимагає у особи, що просить визнати право власності на самочинно зведену будівлю, наявності права власності на земельну ділянку. Надання особі земельної ділянки може здійснюватись шляхом встановлення права користування.

За таких обставин колегія прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню повністю.

У своїй апеляційній скарзі відповідач-2 звертає увагу суду на ту обставину, що відповідно до Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» від 07.02.2004 №7/5 реєстрації підлягають права власності тільки на об’єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об’єкти.

Відповідно до с.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно є акти прийому нерухомого майна до  експлуатації.

Таким чином скаржник вважає, що КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, навіть у разі визнання судом права власності на будівлі, не може зареєструвати за позивачем права власності на спірну будівлю за відсутності акту приймання об’єкту в експлуатацію, оскільки це буде грубим порушенням законодавства.

З приводу даного зауваження відповідача-2 колегія відзначає, що відповідно ст..115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Згідно з ч.6 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, ухвали, постанови господарських судів підлягають обов’язковому виконанню.

Крім того, чинне законодавство України та Закон України «Про виконавче провадження» не передбачають необхідності надання будь-яких документів до рішення та наказу суду, що зумовлюють його виконання. Таким чином твердження відповідача-2 про те, що рішення суду не може бути виконано без акту приймання об’єкту в експлуатацію, є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідач-2 також посилається на те, що згідно з Тимчасовим положенням №7/5 тимчасові споруди, а також споруди, не пов’язані  фундаментом із землею, не підлягають державній реєстрації, а спірний об’єкт, який має бути зареєстрований, на його думку, не є нерухомим майном, яке має бути зареєстроване.

Проте до матеріалів справи залучено висновок №5447/12115 судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно якого зазначено, що нежитлова будівлі виробничо-складського призначення площею 1397,0 кв. м., яка розташована по пров. Інженерному, №2 в дарницькому районі м. Києва є об’єктом нерухомого майна – земельної ділянки з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов’язані.

До матеріалів справи також залучено пояснення по справі Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, згідно яких райдержадміністрація вважає, що вона є неналежним відповідачем по справі оскільки не наділена згідно вимог чинного законодавства повноваженнями щодо оформлення та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, а також відведення фізичним та юридичним особам земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності.

Відповідно до ст..9 Земельного кодексу України  до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: розпорядження землями територіальної громади міста;  передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності  відповідно до цього Кодексу;  здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону та інше.

У відповідності до п.6 Положення «Про порядок оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31.08.2001р. №1820, Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації здійснює оформлення права власності а видає свідоцтва про право власності фізичним та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані та реконструйовані житлові будинки.

Згідно п.8 вказаного положення, Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, виготовляє матеріали технічної інвентаризації, необхідні для оформлення свідоцтв про право власності на об’єкти нерухомого майна та реєструє право власності на об’єкти нерухомого майна, розташовані на території м. Києва.

Таким чином Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація повноваженнями щодо прийняття рішень про відведення земельних ділянок, а також повноваженнями щодо оформлення права власності, видача свідоцтв про право власності та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна не наділена, а отже спір між позивачем та відповідачем-1 відсутній.

За таких обставин колегія приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції в часині виключення з числа відповідачів  Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації як неналежного відповідача є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду  м. Києва від 29.03.2007р. у справі №2/495-16/519 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 2/495-16/519 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді