ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15 червня 2007 р.
Справа  № 5/174-А

За  позовом
Ужгородської  МДПІ, м. Ужгород

до відповідача
Приватного підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення 1
830,74 грн. податкової заборгованості

Суддя  О.С. Йосипчук

представники:

від позивача -  Рогач
В.М., представник

від відповідача -

СУТЬ СПОРУ:
Ужгородська МДПІ звернулася до суду  з позовною
заявою  про стягнення  з ПП ОСОБА_1
податкового в сумі 1 830,74 грн.

Позивач просить задоволити позов по мотивах, викладених у позовній
заяві, посилаючись на їх підтвердження долученими  до справи доказовими матеріалами.

Відповідач письмові заперечення проти позову та докази, які в
нього є не подав.

Вивчивши та проаналізувавши
подані по справі доказові матеріали,
заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

Відповідно до  ч. 2 Указу Президента України  „Про спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності  суб'єктів малого
підприємництва” суб'єкти малого підприємництва
- фізичні особи мають право самостійно обирати  спосіб оподаткування  доходів за єдиним податком шляхом
отримання  свідоцтва про  сплату єдиного податку.

На підставі
поданої заяви від 11.03.2005 р.  ПП
ОСОБА_1 було видано свідоцтво  про
сплату  єдиного податку на 2005р., на
такий вид діяльності, як роздрібна торгівля
побутовими товарами в магазині.

Рішенням
Ужгородської районної ради  від
01.07.2005р. встановлено ставку по вищевказаному  виду
діяльності з розрахунку на місяця в сумі 150 грн.

Згідно з
Указом Президента  України „Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” суб'єкти підприємницької
діяльності   -   юридичні
особи сплачують  єдиний  податок щомісяця не пізніше 20 числа
наступного місяця  на  окремий
рахунок  відділень  Державного
казначейства України.

В порушення
зазначеного відповідачем належні суми до бюджету сплачувалися несвоєчасно та не
в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість  по єдиному податку
в сумі  598,47  грн.

Отже, матеріалами
справи підтверджується факт узгодження
відповідачем податкового зобов'язання в сумі 598,47 грн.

Узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у визначені строки,
визнається сумою податкового боргу, що підлягає примусовому стягненню.

Крім того,
проведеною податковим органом перевіркою щодо контролю  за здійсненням розрахункових операцій у
сфері  готівкового та безготівкового  обігу
суб'єктами підприємницької діяльності зафіксовано порушення відповідачем
ЗУ „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування та
послуг”  (акт перевірки НОМЕР_1).

На підставі зазначеного акту перевірки Ужгородською МДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення НОМЕР_2 про застосування штрафних (фінансових)
санкції  в сумі 1 304,85 грн. відповідно
до ст. 17 ЗУ „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Відповідно до ст. 25 ЗУ „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері  торгівлі,
громадського харчування та послуг” суми фінансових санкцій, які визначені
статтями 17-24 цього Закону  підлягаю
перерахуванню  суб'єктами підприємницької
діяльності  до державного бюджету України
у десятиденний термін  з дня
прийняття  органами державної податкової
служби  України рішення про застосування
таких фінансових санкцій.

Однак, сума застосованих штрафних санкцій самостійно  до бюджету ПП ОСОБА_1  сплачена лише частково, у заявку з чим
утворилась заборгованість  в сумі 1
232,27 грн., в т.ч. 1106, 04 грн. основний платіж та  126, 23 грн. пеня.

По факту несплати податкового боргу Ужгородською МДПІ було
направлено відповідачу  першу податкову
вимогу НОМЕР_3 та   другу податкову
вимогу НОМЕР_4, які залишені відповідачем без задоволення.

Відповідно до вимог Закону України „Про державну податкову службу
в Україні” органам державної податкової служби надано право стягувати до
бюджетів суми заборгованості у порядку передбаченому законом.

Оскільки чинним законодавством не передбачено самостійне стягнення
за рішенням податкового органу, а тільки за рішенням суду, слід вважати
правомірним звернення податкового органу до господарського суду з позовом про
примусове стягнення активів платвника податків.

Таким чином, за приватним підприємцем ОСОБА_1 рахується
заборгованість по єдиному податку в сумі 598,47 грн., та заборгованість по
штрафним санкціям  в сумі 1232,27 грн.
яка, з огляду на вищенаведене, підлягає стягненню з боржника примусово.

Керуючись ст. ст. 160-163 КАС
України,

П О С Т А Н О В И В :

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з ПП
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_5, рахунок відсутній) в
доход бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації заборгованості
перед бюджетом в сумі 1 830,74  грн., у
т. ч. 598,47 грн. заборгованості по єдиному податку та  1232,27 грн.  заборгованості по сплаті фінансових
(штрафних) санкцій.

Суддя
О.С. Йосипчук