ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" квітня 2007 р.
Справа  № 5/76-07-1994

За позовом Відкритого акціонерного товариства „ЕК Одесаобленерго” в особі Південного РЕМ, м. Одеса.

До відповідача Закритого акціонерного товариства „Електропівденьзахідмонтаж”, м. Одеса.

про зобов’язання укласти договір

Суддя      Могил С. К.

Представники:

Позивача: Копіца С. М., на підставі довіреності.

Відповідача: Балог Г. Б., на підставі довіреності,

У судових засіданнях оголошувались перерви з 26.03.2007 року до 02.04.2007 року та з 02.04.2007 року до 18.04.2007 року у відповідності з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство „ЕК Одесаобленерго” в особі Південного РЕМ звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства „Електропівденьзахідмонтаж” про зобов’язання відповідача укласти договір № 1783 про постачання електричної енергії з в редакції запропонованій позивачем.

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву від 21.03.2007 року №01-07/8, в якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю та зобов’язати позивача скласти протокол врегулювання розбіжностей.

В процесі розгляду справи представниками позивача та відповідача до суду були подані додаткові документи, які у судових засіданнях судом були оглянуті та долучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив:

З метою встановлення між сторонами господарсько –договірних зобов’язань по постачанню електричної енергії, Відкритим акціонерним товариством „ЕК Одесаобленерго” в особі Південного РЕМ (за договором –Постачальник) було направлено разом з додатками для підписання на адресу Закритого акціонерного товариства „Електропівденьзахідмонтаж” (за договором –Споживач) проект договору на постачання електричної енергії. Направлений позивачем проект договору відповідачем був розглянутий та 08.02.2007 року разом з протоколом розбіжностей був повернутий позивачу (отримано позивачем 12.02.2007 року). У своєму протоколі розбіжностей відповідач не погодився з пунктами 2.2.3, 2.3.4, 2.3.5, 2.3.6, 3.1.5, пп3 п.4.1.1, 4.1.2, 4.2.2, 4.2.4, 4.2.5, пп2 п.6.1.3, 6.1.6, 7.1, 7.4, 7.8, 7.9, 9.7, п.2 додатку 2, додаток 3, п.2 додатку 5, які були запропоновані позивачем у проекті договору та надав позивачу свої пропозиції щодо спірних умов договору.

В процесі розгляду справи 30.03.2007 року (отримано судом 02.04.2007 року) між позивачем та відповідачем було укладено протокол узгодження розбіжностей до договору №1783 на постачання електричної енергії відповідно до якого сторони за правочином узгодили редакцію окремих пунктів договору, а саме: 2.2.3, 2.3.4, 2.3.5, 2.3.6, 3.1.5, 4.1.2, 4.2.2, 4.2.4, 4.2.5, пп2 п.6.1.3, 6.1.6, 7.1, 7.8, 7.9, 9.7, п.2 додатку 2, п.2 додатку 5.

Щодо ч. 3 п. 4.1.1, п. 7.1 та додатку №3 до договору то сторони за правочином не узгодили редакцію цих пунктів, в зв’язку з чим позивач просив суд зобов’язати відповідача укласти договір №1783 про постачання електроенергії в наступній редакції:

-          ч. 3 п. 4.1.1 договору „із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на межі балансової належності електромереж в точці продажу”;

-          п. 7.1 договору „заміна, ремонт, перепрограмування, планова повірка засобів обліку електричної енергії здійснюється за рахунок власника цих засобів”;

-          додаток №3 до договору –залишити без змін у редакції за текстом позивача.

Пунктом 7 ст. 181 Господарського кодексу України  встановлено, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному  замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона –виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з відповідним позовом, щодо отриманих розбіжностей до запропонованої їм редакції договору про постачання електричної енергії, звернувся до господарського суду Одеської області 05.03.2007 року. Таким чином, судом зроблено висновок про те, що позивачем було дотримано строк який встановлено п. 7 ст. 181 Господарського кодексу України.

Позивач, запропоновані відповідачем в протоколі розбіжностей пропозиції вважає такими, що не можуть бути прийняти ним, оскільки запропоновані позивачем умови договору повністю відповідають вимогам діючого законодавства України та підлягають включенню у договір саме в редакції позивача, а умови запропоновані відповідачем суперечать вимогам діючого законодавства, а тому не можуть бути включені у договір.

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає доводи позивача необґрунтованими та такими, що не засновані на вимогах діючого законодавства України, в зв’язку з чим наполягає на укладанні спірних пунктів договору в редакції яка була запропонована ним, в зв’язку з чим відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розглянув позовну заяву та додані до неї документальні докази, приймаючи до уваги доводи позивача та відповідача викладені у судових засіданнях суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

У відповідності з частинами 1, 3 ст. 179 Господарського кодексу України майново –господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами –юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько –договірними зобов'язаннями. Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Крім того, частинами 4, 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь –які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом, іншими нормативно –правовими актами щодо окремих видів договорів.

За положеннями ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому слід зазначити, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За своїм змістом договір встановлює умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При укладенні зазначеного договору, слід прийняти до уваги вимоги Закону України „Про електроенергетику”, Правила користування електроенергією, Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів, умови типового договору де сторонам за правочином дано право лише конкретизувати окремі умови договору про постачання електроенергії, правила улаштування електроустановок (ПУЕ), а тому суд вважає що пропозиції які були запропоновані позивачем у договорі на постачання електроенергії цілком відповідають наведеним нормативним актам та повинні бути включені у редакції саме тій, яка запропонована позивачем.

Відповідно до п. 6.1 Правил користування електричною енергією договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом зобов'язаний надати проект договору про постачання електричної енергії протягом 7 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю 150 кВт та протягом 14 днів для споживачів із приєднаною потужністю більше 150 кВт від дати прийняття від споживача документів, зазначених у пункті 6.2. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом та споживач зобов'язані укласти договір про постачання електричної енергії на основі умов, викладених у пунктах 6.2, 6.3, 6.4, 6.5 цих Правил.

З урахуванням наведеного, наявних документальних доказах у справі, а також Правил користування електричною енергією, суд вважає що вимоги позивача щодо ч. 3 п. 4.1.1 договору, додатку №3 до договору, п. 7.1 договору є обґрунтованими, в зв’язку з чим означені умови договору повинні бути викладені в редакції яка була запропонована саме позивачем.

При вказаних обставинах слід прийняти до уваги, що ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України встановлено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи викладені у судових засіданнях доводи сторін, а також надані документальні докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести на відповідача, згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Закрите акціонерне товариство „Електропівденьзахідмонтаж”, код 04872292 (м. Одеса, вул. Академіка Глушко, 27) укласти договір про постачання електричної енергії №1783 з Відкритим акціонерним товариством „ЕК Одесаобленерго” в особі Південного РЕМ, код 26302268 (м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18Б) з урахуванням укладеного протоколу узгодження розбіжностей від 30.03.2007 року та з ч. 3 п. 4.1.1 договору, п. 7.1 договору, додаток №3 до договору в наступній редакції:

- ч. 3 п. 4.1.1 договору „із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на межі балансової належності електромереж в точці продажу”;

- п. 7.1 договору „заміна, ремонт, перепрограмування, планова повірка засобів обліку електричної енергії здійснюється за рахунок власника цих засобів”;

- додаток №3 до договору –залишити без змін в редакції за текстом позивача.

3.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Електропівденьзахідмонтаж”, код 04872292 (м. Одеса, вул. Академіка Глушко, 27) на користь Відкритого акціонерного товариства „ЕК Одесаобленерго” в особі Південного РЕМ, код 26302268 (м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18Б) 85 (вісімдесят п’ять) держмита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат за ІТЗ судового процесу.

4.          Датою укладання договору, вважати день набрання чинності рішення суду.

Накази видати згідно статті 116 ГПК України.

Рішення підписано 23.05.2007 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя