РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2007 р.
Справа № 16/107-2097

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Хоми С.О.

Розглянув справу

за позовом : Закритого акціонерного товариства «Агробуд», м. Тернопіль, вул.. Крушельницької,18

до відповідача: Відкритого акціонерного  товариства «Тернопільський комбайновий завод», м. Тернопіль , вул. Лук»яновича,8

за участю  представників сторін

Позивача: Кукуруза В.А. –голова спостережної ради, довіреність № 144 від 14.05.2007р.

Відповідача:  Ханас І.О. –представник, довіреність № 92/274 від 23.04.2007р.

Суть справи:

Ухвалою суду від 22 травня 2007 року розгляд справи відкладено відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.77 ГПК України на 07 червня 2007 року на 09 год. 45 хв. в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено перерву у відповідності до ч.3 ст.77 ГПК України з 9 год.45 хв. 07.06.2007р до 10 год.50 хв.14.07.2007р. для оголошення  повного тексту рішення.

Закрите акціонерне товариство «Агробуд», м. Тернопіль, вул. Крушельницької,18 звернулось до суду з позовом до Відкритого акціонерного  товариства «Тернопільський комбайновий завод», м. Тернопіль , вул. Лук»яновича,8  про стягнення 150000 грн.попередньої оплати за продукцію.

Як зазначив позивач в позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом до відповідача стало невиконання грошових зобов’язань за договором  № 2-4-82 від 26.01.2006 року. Щодо поставки 50 тонн металоконструкцій на суму 150000 грн.

Відповідач у відзиві на позов  та його повноважний представник в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних, мотивуючи це ти, що п.3.2 та3.4 Договору № 2-4-82 від 26.01.2006 року сторонами передбачено, що товар поставляється покупцеві в термін до 01.04.2006р. на умовах «франко-склад»ТеКЗ і відповідно до цього відповідачем надіслано позивачу лист № Г/263 від 22.03.2006р. щодо готовності відвантажити із складу ТеКЗ  50 тон металоконструкцій б/в, однак відповіді від позивача не отримано і товар  залишився  ним не отриманий.

Учасникам судового процесу роз’яснено їх права та обов’язки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України. Також роз’яснено наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу відповідно до ст.81-1 ГПК України не проводилась за відсутності відповідних клопотань представників сторін.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, суд встановив наступне.

26 січня 2006 року між Відкритим акціонерним  товариством «Тернопільський комбайновий завод», іменоване надалі „Продавець”, в особі в.о. голови правління Білого І.І., що діяв на підставі Статуту, з однієї сторони та Закритим акціонерним товариством «Агробуд», іменоване надалі „Покупець”, в особі голови правління Присяжнюк Ю.К., що діяв на підставі Статуту, з іншого боку було укладено договір №2-4-82.

Згідно п.1.1 та п.2.1 даного договору  „Продавець” (відповідач  по справі) зобов’язується поставити, а „Покупець” (позивач по справі) прийняти та оплатити 50 тон металоконструкцій б/в  на загальну суму 150000 грн..

Відповідно до п.3.1 розділу 3 даного договору «Покупець»зобов’язувався провести попередню оплату в розмірі 100% від суми договору на рахунок «Продавця»до 10.02.2006р., а відповідач, відповідно до п.3.2 договору поставити товар в строк –до 01.04.2004р..

У відповідності до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна  сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання, або одностороння зміна його  умов не допускається;

Як слідує з матеріалів справи позивач свої зобов’язання згідно договору № 2-4-82 від 26.01.2006р.  щодо здійснення попередньої оплати  виконав, перерахувавши відповідачу 150000грн., що підтверджується платіжними дорученням №6182 від 30.01.2006р. на суму 50000 грн.; № 6184 від 30.01.2006р.  на суму 25000 грн.; № 6186 від 3101.2006р. на суму 10000 грн.; № 6187 від 31.01.2006р. на суму 45000 грн.; № 6188 від 31.01.2006р. на суму 20000 грн.( належним чином засвідчені копії платіжних доручень знаходяться в матеріалах справи) та довідкою № 15-15/67-292 від 30.05.2007р. тернопільської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк»(оригінал довідки знаходиться в матеріалах справи).

Позивач стверджує, що відповідач своїх зобов’язань щодо поставки  товару не виконав, 50 тон металоконструкцій б/в позивачу не поставив.

Згідно п.2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На день розгляду справи відповідач не надав суду будь-яких даних, які б свідчили про  поставку 50 тон металоконструкцій б/в, або повернення суми попередньої оплати, а тому згідно ст.33, 34 Господарського процесуального України слід вважати, що за ним рахується борг в сумі 150000грн.

При таких обставинах та відповідно до вимог ст.ст.33.34 ГПК України, ст.ст.509,525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України позовні вимоги підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені.

Що стосується твердження відповідача про звернення до позивача з листом  щодо готовності відвантажити із складу ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» 50 тон металоконструкцій у відповідності до п.3.4 Договору («Товар Покупцеві відвантажується Продавцем на умовах «Франко-склад»Продавця і за рахунок Покупця»), то такі судом до уваги не приймаються, оскільки відповідачем не додано належних доказів надіслання (отримання) позивачу (позивачем) такого листа, а отже не мають доказової сили в розумінні ст.33,36 ГПК України.

Судові витрати, які  включають 1500 грн. державного мита, 118 грн. витрат в оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, понесені позивачем при поданні позову, згідно  ст.49 ГПК України покладаються на відповідача .

Керуючись ст.ст. 43,49,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Тернопільський комбайновий завод», м. Тернопіль, вул. Лук»яновича,8,  ідентифікаційний код 05754502  на користь Закритого акціонерного товариства «Агробуд», м. Тернопіль, вул. Крушельницької,18, ідентифікаційний код 31276906  –150000 грн. 00 коп. та  1618 грн.00 коп. в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

3.Рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор –апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення  через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          С.О. Хома