ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.06.2007
Справа №2-19/11252-2006А

За позовом – Суб’єкта підприємницької діяльності Єріліна Людмила Миколаївна (російською мовою Ерилина Людмила Николаевна), м.Алушта АР Крим

До відповідача – Державна податкова інспекція в м.Алушта, м.Алушта АР Крим

Про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – не зґявився

Від відповідача  – не зґявився

Суть спору:

Позивач заявив позов про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Алушта від 10.09.2004 року № /0/3458 про застосування фінансових санкцій у сумі 51958,80 грн. за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (№ 481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушений порядок проведення перевірки, а також позивач вважає, що здійснювалася перевірка іншого суб’єкта підприємницької діяльності.

У процесі розгляду справи позивач змінив предмет позову та просив визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в м.Алушта № /2/141 від 18.01.2005 року.

Відповідач надав відзив на позов, позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Справа слухалася у відповідності до положень Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями).

Сторони відмовилися від послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989 року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України та клопотанням представників сторін сторони давали пояснення по справі на російській мові.

Відповідно до п.2-1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747) фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747) перед початком слухання справи сторонам були роз’яснені права, передбачені ст.49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747) та вручені пам’ятки про права та обов’язки сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд-

В С Т А Н О В И В :

Суб’єкт підприємницької діяльності Єріліна Людмила Миколаївна (російською мовою Ерилина Людмила Николаевна) зареєстрована 07.10.1999 року у якості суб’єкту підприємницької діяльності виконавчим комітетом Алуштинської міської ради АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.10).

Згідно із ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії..

Відповідно до п.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Попередні положення, однак, ніяким чином не обмежують право держави запроваджувати такі закони, які, на її думку, необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи штрафів.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України (від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи  зобов'язані діяти лише на підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (від 04.12.1990 року № 509 із змінами та доповненнями) органи податкової служби є органами виконавчої влади.

Таким чином, органи податкової служби та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Алушта від 10.09.2004 року № /0/3458 про застосування фінансових санкцій у сумі 51958,80 грн. за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (№ 481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями).

У процесі розгляду справи позивач змінив предмет позову та просив визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в м.Алушта № /2/141 від 18.01.2005 року у зв’язку з тим, що у результаті апеляційного оскарження податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Алушта від 10.09.2004 року № /0/3458 відкликане.

Суб’єкт підприємницької діяльності Єріліна Людмила Миколаївна (російською мовою Ерилина Людмила Николаевна) орендує частину приміщення в м.Алушта по вул.Сімферопольська, 24, що підтверджується договором суборенди, який укладений між СПД Єріліною Л.М. та третьою особою від 10.11.2003 року (а.с.28-30).

31.08.2004 року за вказаною адресою (м.Алушта по вул.Сімферопольська, 24) була проведена перевірка СПД Єріліної Л.М. за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності, про що складений акт № 002278 (а.с.58-59).

Відповідно до вказаного акту відповідач встановив порушення діючого законодавства, зокрема продаж алкогольної продукції та тютюнових виробів без сертифікату відповідності та без відповідних ліцензій. Продавець від підпису акту відмовився, заперечень на акт перевірки не надав.

На підставі вказаного акту Державною податковою інспекцією в м.Алушта прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2004 року № /0/3458, яке у результаті  апеляційного оскарження було відкликано, у зв’язку з чим Державною податковою інспекцією в м.Алушта було прийнято податкове повідомлення-рішення № /2/141 від 18.01.2005 року (а.с.57).

Постановою помічника прокурора м.Алушта від 25.05.2005 року відмовлено в відкритті кримінальної справи по факту неправомірних дій працівника податкової міліції (а.с.40-42). Відповідно до вказаної постанови третя особа, яка також орендувала частину приміщення в м.Алушта по вул.Сімферопольська, 24 не здійснює підприємницьку діяльність.

Таким чином, суду не доведено факту здійснення перевірки іншого суб’єкту підприємницької діяльності, як стверджує позивач.

Свідки, які були викликані до суду, Іщенко І.В. та Максимов О.В. пояснень по суті спору дати не змогли, оскільки не були присутні при проведенні перевірки.

Надані позивачем докази того, що продавець є робітником іншого суб’єкта підприємницької діяльності, не можуть спростовувати того, що у момент перевірки продавець не був робітником позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" Державна податкова адміністрація України здійснює такі функції: виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану із проведенням роботи по боротьбі з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Указом Президента України від 11.07.2001 № 510/2001 "Про посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" на Державну податкову адміністрацію України покладено функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, здійснення міжгалузевої координації у цій сфері.

Згідно із ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (№ 481/95-ВР від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями) за порушення  норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом  етиловим ректифікованим   виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним,  спиртом-сирцем  плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів    підприємницької   діяльності   застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової  (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим,   коньячним   і   плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними   напоями   та  тютюновими  виробами  без наявності  ліцензій, - 200  відсотків вартості отриманої партії товару,  але  не менше 1700 гривень. Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством. Рішення  про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим  виноградним,  спиртом  етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем  виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями  і  тютюновими виробами, та іншими  органами  виконавчої  влади  у  межах  їх компетенції визначеної законами України. У разі невиконання   суб'єктом  підприємницької  діяльності рішення сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Згідно із ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (від 19.12.1995 року № 481/95-ВР із змінами та доповненнями) за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим   виноградним, спиртом   етиловим  ректифікованим плодовим,  спиртом-сирцем  виноградним,  спиртом-сирцем  плодовим, алкогольними  напоями  та  тютюновими  виробами  посадові  особи і громадяни притягаються до відповідальності  згідно  з  чинним законодавством. До суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: несвоєчасної реєстрації як платника акцизного збору - 1 700 гривень; виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії - 200 відсотків  вартості виробленої  продукції (за оптово-відпускними цінами), але не менше 8 500 гривень; виробництва алкогольних напоїв з використанням  інших видів спирту (крім  етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого  виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового) - 200 відсотків  вартості  виробленої продукції (за оптово-відпускними цінами), але не менше 8 500 гривень; оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень; роздрібної торгівлі  алкогольними  напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий  контрольно-касовий  апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 1000 гривень; сплати  сум  акцизного  збору та податку на додану вартість шляхом взаємних заліків, зустрічних зобов'язань, векселями, в тому числі  казначейськими, та в інших  формах,  які не передбачають сплату таких платежів коштами, - у розмірі вартості відвантаженої продукції; порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 1700 гривень, у разі повторного протягом року порушення - 3400 гривень; зберігання спирту, або алкогольних  напоїв,  або  тютюнових виробів у місцях  зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше  1700 гривень; використання спирту-сирцю   виноградного або спирту-сирцю плодового у спосіб, не передбачений цим Законом, - 200 відсотків вартості спирту, але не менше 1700 гривень; оптової або роздрібної торгівлі коньяком,  алкогольними напоями, виготовленими за коньячною технологією, горілкою та лікеро-горілчаними виробами за цінами, нижчими від встановлених мінімальних  оптово-відпускних або роздрібних цін на коньяк, алкогольні напої, виготовлені за коньячною технологією, горілку та лікеро-горілчані вироби - 100 відсотків вартості отриманої  партії товару,  розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 1000 гривень; роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких  тютюнових  виробів, - 100 відсотків вартості  наявних у суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових  виробів,  але не менше 1000 гривень; зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових  виробів,  алкогольних  напоїв та тютюнових  виробів  без марок акцизного збору встановленого зразка або  з  підробленими  марками  акцизного  збору - 100  відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень. Зазначені штрафи  спрямовуються  до  бюджету згідно з чиним законодавством. Рішення про стягнення штрафів,  передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом,  який видав ліцензію на  право виробництва  і  торгівлі  спиртом  етиловим, коньячним і плодовим, спиртом  етиловим  ректифікованим  виноградним,  спиртом  етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем   плодовим, алкогольними   напоями  і  тютюновими виробами,   та   іншими  органами виконавчої  влади  у  межах  їх компетенції визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом  підприємницької  діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду. Дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у  судовому порядку.

Оскільки позивач не надав доказів, які підтверджують позовні вимоги, а відповідач, навпаки, надав докази, які свідчать про його правомірні дії, суд відмовляє у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.17,  18, 70, 76, 86, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступна та резолютивна частина Постанови проголошена у судовому засіданні 14.06.2007 року у 15 год. 45 хв.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.