ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2007 р.  о 09:30              Справа № АС-54/87-07

вх. № 2318/1-54

Суддя господарського суду Харківської області

за участю секретаря судового засідання

представників сторін :

Позивача - Білик Н. В. доручення № 44 від "26" січня 2007 р.

Відповідача - Удянська Т. В. доручення відповідача № 6/10/10-025 від "09" січня 2007 р.

по справі за позовом  ВАТ "Харківський комбікормовий завод", м. Харків

до  ДПІ у Ленінському районі м. Харкова

про визнання недійсними повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ВАТ "Харківський комбікормовий завод", м. Харків, після уточнення позовних вимог просить визнати недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ Ленінського району м. Харкова № /0 від 17.01.2006р.  та № /0 від 17.01.07 р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на результати перевірки та інші обставини, викладені у запереченнях проти позову.

Судом встановлено, що підставою для прийняття податкових повідомленнь-рішеннь є акт № 1271/23-304/00952214 від 28.12.06 р. виїзної планової документальної перевірки підприємства позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004р. по 30.06.2006р.

В акті перевірки зазначено, що підприємством відповідача було порушено п.4.1, ст.. 4, п.5.1, ст.. 5 Закону України від 28.12.1994р. « Про оподаткування прибутку підприємств», ст.. 86 Закону України « Про державний бюджет України на 2006р.», п.п. 4.9 ст. 4 Закону України « Про податок на додану вартість», в  результаті чого донараховано ПДВ у березні 2004р., п.п. 6.3.2. п. 6.3 ст. 6 Закону України « Про податок з доходів фізичних осіб», не надання розрахунку податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за придбаний транспортний засіб у 2004р., чим порушено ст.. 5 Закону України « Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів».

Податкові повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському району м. Харкова № /0 від 17.01.2006р.  та № /0 від 17.01.07 р. прийняті на підставі акта перевірки від 28.12.2006р. № 1271/23-304/00952214.

Податкове повідомлення-рішення № /0  від 17.01.2006р. прийнято на підставі акту документальної перевірки, якій був складений 28.12.2006р. таким чином, податкове повідомлення-рішення передує акт документальної перевірки.

Зміни до цього податкового повідомлення-рішення керівником податкової служби не вносились.

Відповідно до п. 4.11. Порядку оформлення результатів невиїзної документальної, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ГНАУ № 327 від 10.08.2005 «Податкове повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів від дня реєстрації акта невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок або вручення його поштою суб'єкту господарювання (на підставі відмітки на поштовому повідомленні), а за наявності заперечень посадових осіб суб'єкта господарювання до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді суб'єкту господарювання.»

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначає, що усі необхідні первинні документи були надані перевіряючим у ході перевірки, в тому числі акт про списання машин та обладнання від 10.11.2003р., що підтверджує акт перевірки. Тобто обов'язок платника податків щодо надання таких документів виконано з боку позивача, при тому відповідачем при перевірці використані вибірковим порядком документи, що зазначені в п. 2.10 акту перевірки, а саме первинні документи, накази, декларації, журнали-ордери по рахунках № 10,20.

Таким чином, нарахування податку на додану вартість у розмірі 1980,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 990,00 грн. - безпідставні.

Податковим повідомленням рішенням № № /0 від 17.01.07 р.  визнано порушення п. "б" п.п. 4.2.2. ст. 4 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Згідно підпункту "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону контролюючий орган самостійно визначає суму податкових зобов'язань у випадку коли дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Але, у даному випадку підставою для визначення податкового зобов'язання за пп..17ЛЛ, 17.1.2. п.17.1 ст. 17 Закону України №2181 є обставини, викладені у п. «а» пп4.2.2. п.4.2. ст.4. Закону України №2181: а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Відповідно до ст.5 Закону України №1963 ( в редакції 2003року, що діяла у той період) за придбані протягом року юридичними особами транспортні засоби податок сплачується перед їх реєстрацією по строках сплати (кварталах), які не настали, починаючи з кварталу, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. Розрахунок суми податку за такі транспортні засоби в 10-денний термін після Їх реєстрації подається до відповідного податкового органу.»

ВАТ «Харківський комбікормовий завод» розрахунок за ЗІЛ ММЗ 4502 (об'їм циліндра двигуна 6000 куб см) після реєстрації його в органах ДАІ 03.04.2004р. строком до 13.04.2004р. до податкового органу не надало.

Відповідно до пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України N 2181 платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Але ненадання до органу податкової служби розрахунку не є підставою для донарахування податку.

Підпункти пп.,17.1.1, 17.1.2. п.17.1 ст. 17 Закону України №2181 не містять норми щодо визначення податкового зобов'язання платника податків за підставами викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону та визначення розміру штрафу зазначеного пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.200 №2181.

У розділі 4 акта про ненадання розрахунку з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у 2004році, чим порушено ст.5 Закону №1963, у зв'язку з чим донараховано податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів на суму 450,00 грн. що не є тотожним з таким порушенням, як збільшення чи заниження платником податку податкового зобов'язання.

Донарахованого податкового зобов'язання з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі - 450,00 грн., та застосування до платника податку штрафу в сумі 225 грн. на підставі пп. 17.1.1, 17.1.2 п.17.1. ст. 17 Закону N 2181 є безпідставним.

Таким чином, оскаржене податкове повідомлення-рішення в тій частині, що оскаржується є неправомірним і позов підлягає задоволенню.

Керуючись 7, 9, 17, 79, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 17.01.2006р. № /0 ДПІ у Ленінському районі м. Харкова, за якими визначено суму податкових зобов'язань за платежем: податок на додану вартість у розмірі 2970,00 грн., а саме: 1980,00 грн. - за основним платежем, 990,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, та визнати частково недійсним (нечинним) податкове повідомлення-рішення від 17.01.2007р. № /0, за яким визначено суму податкових зобов'язань за платежем: податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 675 грн., а саме: 450,00 грн. - за основним платежем, 225,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути з державного бюджету України на користь ВАТ "Харківський комбікормовий завод", м. Харків 3, 40 грн. судового збору.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,  свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанову суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанови набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 07.05.2007 р.

Суддя