ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2007 р.

№ 12/73-06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Удовиченко О.С.-головуючого

Панової І.Ю.,

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну  скаргу

Арбітражного керуючого ОСОБА_1

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду  від 30.10.2006

у справі  господарського суду

№  12/73-06 Сумської області

за заявою

фізичних осіб, що об'єднали свої
вимоги

до

ТОВ "Автотранспортна
компанія "Мустанг"

про

визнання банкрутом

за
участю представників сторін:

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Сумської
області від 05.09.2006 у справі № 12/73-06( суддя Кіяшко В.І.) визнано
банкрутом ТОВ "Автотранспортна компанія "Мустанг", відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1,
зобов'язано  ліквідатора  опублікувати відомості про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до вимог ст. 23 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду  від
30.10.2006 у справі № 12/73-06 ( Колегія суддів: Лащенко Л.Д., Гончар Т.В.,
Погребняк В.Я.)  апеляційну скаргу ТОВ КБ
"Володимирський" задоволено частково, постанову господарського суду
Сумської області від 05.09.2006 у справі № 12/73-06 скасовано.

Не погоджуючись з вказаною
постановою суду апеляційної інстанції , Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду  від 30.10.2006, а постанову господарського
суду Сумської області від 05.09.2006 у справі № 12/73-06 залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована  порушенням з боку суду апеляційної інстанції
норм ст.43 ГПК України, ст.ст.16,24 Закону України " Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського
суду України , переглянувши в касаційному порядку  постанову місцевого та апеляційного
господарського суду,  на підставі
встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом
першої  та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права вважає, що правові підстави для
задоволення касаційної скарги відсутні, виходячи з такого:

- з матеріалів справи вбачається,
що ухвалою господарського  суду Сумської
області від  11.04.2006  порушено провадження у справі  № 12/73-06
за заявою кредиторів -  фізичних
осіб, що об'єднали свої вимоги про визнання боржника -Товариства з обмеженою
відповідальністю “Автотранспортна компанія “Мустанг”  банкрутом
відповідно до ст. 11  Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”.

В газеті “Голос України" № 122
від 06.07.2006 опубліковано оголошення про порушення судом справи про
банкрутство боржника.

Ухвалою  господарського суду Сумської області від  10.08.2006 р. затверджено реєстр вимог
кредиторів.

Ухвалою  господарського суду Сумської області від  01.09.2006
у справі № 12/73-06 затверджено додатковий реєстр вимог кредиторів , до
якого були включені вимоги кредиторів, які не були включені до реєстру вимог
кредиторів , затверджених ухвалою від 10.08.2006.

Як встановлено судом ,  питання щодо визнання боржника  банкрутом було розглянуто на зборах комітету
кредиторів 28.08.2006 року, за результатами яких прийнято рішення про визнання
боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором
підприємства -банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 та затвердження   заробітної плати розпоряднику майна ОСОБА_1,
за час здійснення ним своїх повноважень, у розмірі середньомісячної заробітної
плати керівника підприємства щомісяця.

Постановою господарського суду Сумської
області від 05.09.2006 у справі № 12/73-06 визнано банкрутом ТОВ
"Автотранспортна компанія "Мустанг", відкрито ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1,
зобов'язано  ліквідатора  опублікувати відомості про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до вимог ст. 23 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”.

Постанова господарського суду  Сумської області від 05.09.2006 мотивована
тим, що  клопотання голови комітету
кредиторів боржника підлягає задоволенню частково, господарський суд вважає за
доцільне визнати боржника банкрутом, відкрити ліквідаційну процедуру,
затвердити заробітну плату розпоряднику майна ОСОБА_1 за час здійснення ним
своїх повноважень у розмірі середньомісячної заробітної плати керівника
підприємства щомісяця. Щодо призначення ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого ОСОБА_2, суд в цій частині відхиляє клопотання голови комітету
кредиторів, в зв'язку з тим, що відповідно до ч.6 ст.14 Закону України "
Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"
вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника підлягають внесенню
окремо, право вирішального голосу мають лише конкурсні кредитори, а вимоги ТОВ
" Комерційний банк " Володимирський" в особі Сумської філії
забезпечені заставою. За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити
ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що
Харківський апеляційний господарський суд, скасовуючи постанову
господарського суду , правомірне посилався на
ст.ст.15,16 Закону України " Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", відповідно до вимог ст. 15
вказаного  Закону ,  у
попередньому  засіданні  господарський
суд  розглядає реєстр   вимог
кредиторів,  вимоги  кредиторів,
щодо  яких  були заперечення боржника і які не були
включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Реєстр вимог
кредиторів повинен включати усі визнанні судом вимоги кредиторів.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, до додаткового реєстру вимог кредиторів 01.09.2006  включені вимоги кредиторів, які заявлені
вчасно в порядку ч. 1, ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”, тобто
майнові інтереси вказаних кредиторів підлягають  судовому захисту в процедурах банкрутства.

Відповідно до ст. 16 вказаного
Закону учасниками зборів  кредиторів  з правом вирішального голосу є
кредитори,  вимоги яких включені до реєстру  вимог
кредиторів.  У зборах  можуть
брати  участь  представник
працівників  боржника,
уповноважена особа акціонерів або учасників товариства з обмеженою чи  додатковою
відповідальністю,
арбітражний  керуючий  з правом дорадчого голосу.

Називаючи кредиторів учасниками
зборів Закон не розмежовує їх на категорії ( конкурсні, поточні, ті, чиї вимоги
забезпечені заставою) а акцентує увагу лише на тому, щоб їх вимоги були
включені до реєстру вимог кредиторів.

Виходячи з вимог  ч.6, ст.14 Закону,  вимоги, забезпечені заставою майна
боржника,  підлягають обов'язковому
внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як і вимоги кредиторів щодо
виплати заробітної плати авторської винагороди аліментів, відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю громадян.

Вимоги всіх названих кредиторів
становлять єдиний реєстр, що формується розпорядником майна, а тому кожний із них
має право бути учасником зборів кредиторів з правом вирішального голосу.

Будь-яких винятків із цього правила
щодо кредиторів, чиї вимоги забезпечені заставою майна боржника Закон України
" Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"
не містить.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що кредитори, вимоги яких затверджені  ухвалою господарського суду Сумської області
від  01.09.2006  та включені в
додатковий реєстр вимог кредиторів, участі в зборах кредиторів
28.08.2006 не приймали  та про проведення
зборів повідомлені не були.

Отже, судом апеляційної інстанції
правомірно зроблений висновок стосовно того,
що Закон про банкрутство взагалі не
передбачає можливості розгляду та затвердження додаткових реєстрів вимог
кредиторів,  господарським судом Сумської
області при прийнятті постанови про визнання боржника банкрутом не надано
оцінки тому факту , що не всі кредитори , вимоги яких включені в реєстр вимог
кредиторів , приймали участь у зборах кредиторів, тобто на момент проведення
зборів кредиторів 28.08.2006  реєстр
кредиторів боржника був сформований не в повному обсязі та не  усі кредитори боржника мали можливість
прийняти участь  в утворенні  комітету кредиторів боржника.

Виходячи з викладеного, Колегія
суддів Вищого господарського суду України
вважає, що суд апеляційної інстанції обгрунтовано дійшов висновку про
передчасність переходу до процедури ліквідації боржника, а також про
необхідність проведення зборів кредиторів з дотриманням вимог ст.ст.15,16
Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом", утворення комітету кредиторів відповідно до вимог ст.16
Закону, а також прийняття рішення про перехід до наступної судової процедури у
справі про банкрутство.

Керуючись статтями 1117,
1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Арбітражного
керуючого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду  від 30.10.2006 у
справі № 12/73-06 залишити без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді                                                                                           І.Ю.
Панова

М.І. Хандурін