ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" лютого 2007 р.
Справа № 15/289-06-7733А

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Таценко Н.Б.

суддів Мишкіної М.А., Сидоренко М.В.

при секретарі судового засідання Кійко О.В.

за участю представників сторін

від прокурора: Рожкова Ю.О. –прокурор відділу Одеської обласної прокуратури

від позивача: Букур Г.П. –довіреність № юр 124 від 30.12.2005р.

від відповідача: Бабін К.В. –довіреність № 328 від 05.02.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Дунайського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Контрольно-ревізійного управління в Одеській області

на постанову господарського суду Одеської області

від 27.09.2006р.

у справі № 15/289-06-7733А

за позовом Державного підприємства „Ізмаїльський морський торговельний порт”

до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області

про  визнання вимог про усунення порушень недійсними

Повна фіксація судового процесу здійснювалась згідно ст. 129 Конституції України та ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою господарського суду Одеської області від 27.09.2006р. по справі № 15/289-06-7733А (суддя Петров В.С.) уточнені в судовому засіданні 11.09.2006р. позовні вимоги Державного підприємства „Ізмаїльський морський торговельний порт” до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про визнання недійсними вимоги Об’єднаного Ізмаїльського контрольно-ревізійного відділу Контрольно-ревізійного управління в Одеській області № 930-19/753 від 26.07.2006р. „Про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” в частині прийняття заходів щодо відшкодування незаконних витрат порту: 127 980 грн. по оплаті договору № ДО-349 від 13.06.2005р., укладеного між ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” та Державним об’єднанням „Укрморпорт”,  21 800 грн. з оплати праці, 66 007,60 грн. по оплаті ремонту пошкодженого автомобіля задоволені по  ст.  19 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 526, ч. 3 ст. 631 ЦК України, ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, посилаючись на підтвердження позивачем факту виконання робіт за І квартал 2005р. на суму 48 000 грн. з ПДВ актом приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 23.06.2005р., за період квітень –травень 2005р. на суму 31 992 грн. з ПДВ актом приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 2 від 14.06.2005р., за січень –березень 2005р. на суму 47 988 грн. з ПДВ актом приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 3 від 10.07.2005р., за червень 2005р. на суму 15 996 грн. з ПДВ актом приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 4 від 14.07.2005р., котрі являються первинними документами в розумінні п.1 ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, чинність на теперішній час договору № ДО-349 від 13.06.2005р., рішення суду щодо визнання його недійсним відсутні, необґрунтованість висновків контрольно-ревізійного відділу щодо завишення портом на 66 007,60 грн. витрат вартості ремонту автомобіля „Тойота Ленд Крузер”, оскільки аварія сталась з вини водія і згідно Наказу Ізмаїльського морського торговельного порту № 185-А від 09.03.2005р. „Про притягнення до дисциплінарної і матеріальної відповідальності водія автогосподарства Бузанова В.І.” з заробітної плати водія Бузанова В.І. утримано суму середньомісячного заробітку згідно діючому законодавству України в рахунок часткового погашення матеріальної шкоди по ч. 1 ст. 132 Кодексу законів про працю України, тобто позивачем правомірно віднесено за рахунок порту витрати по ремонту пошкодженого автомобіля, т. я. право покладення на водія повної вартості ремонту автомобіля у підприємства відсутнє, правомірність прийняття позивачем наказу № 643 від 01.09.2004р. „Про встановлення доплат працівникам порту”, котрим окремим працівникам порту встановлені  доплати до посадового окладу в розмірі від 10% до 20% за високі досягнення в праці та особливий характер праці, оскільки встановлення доплат та надбавок до тарифних ставок та посадових окладів працівникам передбачено Галузевою угодою, укладеною між Міністерством транспорту України і Профспілкою робітників морського транспорту України на 2001-2003 роки, дію якої продовжено на 2004 –2005 роки на підставі спільного рішення Колегії Укрморрічфлоту і Президії Центральної Ради ПРМТУ від 02.04.2004р., посилання відповідача в акті ревізії на необґрунтованість виплати позивачем доплати на суму 15 400 грн. при понесенні портом по фінансовим результатам роботи підприємства збитків на суму 37 300 грн. не заслуговує на увагу, оскільки умови призначення доплат окремим працівникам за високі досягнення в роботі та особливий характер праці не пов’язані з загальними результатами роботи порту, зазначення відповідачем в акті ревізії про порушення позивачем при нарахуванні і виплаті премій 6 працівникам на суму 6 400 грн. пункту 2 Положення про одночасне заохочування відрізнившихся працівників за виконання особливо важливих виробничих завдань шляхом прийняття наказу № 969 від 30.12.2004р. „Про преміювання працівників порту за виконання особливо важливого завдання” є неправомірним, т. я. по п.1.2 вказаного Положення одночасне заохочування відрізнившихся працівників за виконання особливо важливих виробничих завдань  здійснюється у випадках виникнення необхідності додаткового стимулювання окремих працівників для підвищення їх активності в цілях підвищення продуктивності праці та ефективності виробництва, перелік таких випадків не може вважатися вичерпним, відсутність у контрольно-ревізійного відділу повноважень щодо визначення переліку особливо важливих завдань порту, тобто контрольно-ревізійним відділом неправомірно пред’явлено позивачу вимоги про усунення вищевказаних порушень.

Не погоджуючись з зазначеною постановою від 27.09.2006р. Дунайський транспортний прокурор в інтересах держави в особі Контрольно-ревізійного управління в Одеській області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням № 18/2611-06 від 29.11.2006р., в якому просить постанову господарського суду скасувати, позовну заяву залишити без розгляду, посилаючись на часткове визнання портом в листі № юр 106 від 15.09.2006р. неправомірного віднесення до валових витрат з ремонту автомобіля 42 197 грн. з загальної суми 66 007,60 грн., сторнування вартості транспортування автомобіля і запчастин на суму 42 197 грн. з валових витрат, визнання портом в листі № юр 107  від 15.09.2006р. неправильного віднесення до валових витрат витрат за виконання „особливо важливого завдання” 6 400 грн. шляхом  надання уточнюючого розрахунку податку на прибуток в вересні 2006р.

В запереченнях № юр 16 від 22.01.2007р. на апеляційне подання ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” просить рішення господарського суду Одеської області від 27.09.2006р. залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення, посилаючись на п. 5.6 ст.5, п.8.7 ст. 8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, п. п. 15.4, 23 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку  № 16 „Витрати”, доводи прокурора щодо часткового визнання портом завищення витрат по ремонту автомобіля на суму 66 007,60 грн. та при виплаті премії працівникам на суму 6 400 грн. по матеріалам ревізії Об’єднаного Ізмаїльського контрольно-ревізійного відділу спростовуються фактом подачі портом адміністративного позову, зазначення портом в направлених Ізмаїльському КРВ листах від 15.09.2006р. № № юр 106, юр 107 про здійснення уточнень тільки в податковому обліку шляхом надання уточнюючого розрахунку податку на прибуток у зв’язку з ремонтом автомобілю на 66 007,6 грн. та виплатою премії працівникам на 6 400 грн., не всі витрати по бухгалтерському обліку відносяться до валових витрат, уточнення в податковому обліку не стосуються змін в бухгалтерському обліку, котрі являлись предметом ревізії, питання оподаткування та ведення податкового обліку предметом ревізії не були, незазначення прокурором жодної норми законодавства, порушеної господарським судом при винесені оскаржуваного рішення  від 27.09.2006р.

Заявлене в апеляційному засіданні 06.02.2007р. клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури про залучення до матеріалів справи доданих до апеляційного подання № 18/2611-06 від 29.11.2006р. Дунайського транспортного прокурора доказів, зокрема копій направлених портом Ізмаїльському КРВ листів від 15.09.2006р. № № юр 106, юр 107, колегією суддів задоволено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін і прокурора, судова колегія, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно п. 2.12 Плану контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ України на ІІ квартал 2006 року, направлень № № 106, 107, 108, 109 від 10.05.2006р., № № 129, 130, 131 від 23.05.2006р. та № 133 від 31.05.2006р. (повідомлення № 49 від 21.04.2005р.) начальником КРВ та контролерами-ревізорами відділу проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” за період з 01.07.2004р. по 01.04.2006р. За результатами проведеної ревізії складено акт № 930-24/87 від 21.06.2006р. „Про результати фінансово-господарської діяльності ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” за період з 01.07.2004р. по 01.04.2006р.”, в котрому зафіксовано фінансові порушення, що призвели до втрат фінансових і матеріальних  ресурсів на суму 229 100 грн. (відшкодовано в ході ревізії 9 400 грн.) та інші порушення на суму 21 100 грн.

На підставі зазначеного акту  № 930-24/87 від 21.06.2006р. Об’єднаним Ізмаїльським контрольно-ревізійним відділом КРУ в Одеській області начальнику ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” направлено лист № 930-19/753 від 26.07.2006р. „Про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” з вимогами про прийняття заходів щодо відшкодування незаконних видатків в сумі 217 700 грн., нестачі в сумі 1 800 грн., недоотримання фінансових ресурсів в сумі 200 грн., інших фінансових порушень в сумі 21 100 грн.

ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” звернулося до господарського суду Одеської області з уточненим в судовому засіданні 11.09.2006р. адміністративним позовом до Контрольно-ревізійного управління в Одеській області про визнання недійсними вимоги Об’єднаного Ізмаїльського контрольно-ревізійного відділу Контрольно-ревізійного управління в Одеській області № 930-19/753 від 26.07.2006р. „Про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” в частині прийняття заходів щодо відшкодування незаконних витрат, що складаються з витрат порту в сумі в сумі 127 980 грн. по оплаті договору № ДО-349 від 13.06.2005р., укладеного між ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт” та Державним об’єднанням „Укрморпорт”, витрат порту з оплати праці в сумі 21 800 грн., витрат порту в сумі 66 007,60 грн. по оплаті ремонту пошкодженого автомобіля, посилаючись на ст. ст. 204, 526, ч.3 ст. 631 ГК України, ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п. 15.4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку  № 16 „Витрати”, неправомірність вимог про прийняття заходів щодо відшкодування  перелічених сум.

Постановою господарського суду від 27.09.2006р. уточнений адміністративний  позов задоволено з мотивів, викладених в описовій частині постанови. При цьому висновки господарського суду відповідають чинному законодавству, матеріалам та обставинам справи, а доводи апеляційного подання не заслуговують на увагу виходячи з наступного. Так, вказаною судовою постановою задоволено адміністративний позов  про визнання недійсними вимоги № 930-19/753 від 26.07.2006р. щодо відшкодування незаконних витрат порту на загальну суму 215 787,6 грн., в т. ч.127 980 грн. по оплаті договору № ДО-349 від 13.06.2005р.,  21 800 грн. з оплати праці, 66 007,60 грн. по оплаті ремонту пошкодженого автомобіля. Наразі положення апеляційного подання базуються виключно на частковому визнанні портом в листах від 15.09.2006р. № № юр 106, юр 107  неправомірного віднесення до валових витрат 48 597 грн. (42 197 грн. і 6 400 грн.) шляхом подання уточнюючого розрахунку податку на прибуток в вересні 2006р.Однак сам факт подання до податкового органу вказаного уточнюючого розрахунку податку на прибуток не являється підтвердженням існування зафіксованих в акті ревізії фінансових порушень, т. я. законодавець в ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”  визначає суми яких витрат включаються і яких не включаються до складу валових витрат, особливості віднесення витрат подвійного призначення до валових витрат платника податку за наявності певних обставин і з врахуванням особливостей оподаткування в кожному конкретному випадку, а правила ведення податкового обліку встановлені в ст. 11 названого Закону України. Крім того, апеляційне подання щодо залишення позовної заяви без розгляду не відповідає змісту ст. ст. 155, 203 КАС України. З врахуванням вищенаведеного постанова господарського суду прокурором фактично не оскаржується, т. я. жодних посилань стосовно  необґрунтованості і незаконності висновків господарського суду з наведенням певних обставин, норм матеріального та процесуального права апеляційне подання не містить. Таким чином, виходячи з предмету доказування даного адміністративного позову та з  змісту апеляційного подання, в межах котрого суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, підстави для скасування постанови господарського суду від 27.09.2006р. у апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч.4 ст. 167, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову господарського суду Одеської області від 27.09.2006р. по справі                      № 15/289-06-7733А залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту оголошення.

Статтями 13, 211, 212 КАС України передбачено право на касаційне оскарження і визначено порядок і строк останнього.

Виготовлення ухвали в повному обсязі буде здійснено протягом 2 днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий суддя                                                                                Н.Б.Таценко

Суддя                                                                                                    М.В.Сидоренко

Суддя                                                                                                    М.А. Мишкіна