ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 8/10ад.
Суддя  госполарського суду
Луганської області Середа А.П.,  розглянувши
матеріали справи за позовом
Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА
України в Луганській області, місто Луганськ,
до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
за участю Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -Державної податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Луганська, -
про стягнення 1700 грн. 00 коп.,
при секретарі судових засідань
в присутності представників сторін:
від позивача -Чернявська
Т.І. - головний державний податковий інспектор, - довіреність №5/21-130 від
від відповідача  - не прибув;
суть спору: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача  не сплаченої ним суми штрафних (фінансових)
санкцій у  розмірі  1700 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 111 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі -КАСУ) попереднє судове
засідання призначене та фактично відбулося 23.01.07 року.
На підставі ст. 150 КАСУ розгляд
справи було відкладено з 06 до 22 лютого 2007 року - у зв'язку з неприбуттям
відповідача до судового засідання.
Представником позивача заявлено
клопотання про відмову від фіксації судового процесу  технічними засобами, яке не суперечить
вимогам ст.41 та пункту 2-1 розділу УІІ „Прикінцеві та перехідні положення”
КАСУ, а тому його задоволено судом.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у
Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, до судового
засідання не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про
причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату,
час та місце судових слухань.
Суд дійшов висновку
про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судових слухань з
1)згідно матеріалам справи, юридичною адресою відповідачаАДРЕСА_1;
2) 04.01.07 року  за вих.
НОМЕР_1  за вих. НОМЕР_2 за НОМЕР_3 судом
на цю адресу спрямовано ухвали  про
призначення справи до судового слухання та судові повістки;
3)оператором поштового зв'язку жодне з цих поштових відправлень не
повернуто до суду;
4)У зв'язку з викладеним суд керується частиною 1 пункту 132 Правил
надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 17.08.02 року №1155, -  в
поштові відправлення можуть бути повернені об'єктом поштового зв'язку
за зворотною адресою у разі письмової заяви відправника,  письмової відмови адресата, смерті адресата
(одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи
закінчення встановленого терміну зберігання.
Жодна з цих обставин матеріалами справи не доведена, а значить
вищезгадані поштові відправлення отримані відповідачем.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.40,49,51, ч. 6 ст. 71 та
ст. 86 КАСУ, суд розглянув спір по суті за відсутності відповідача, - на
підставі наявних у справі доказів.
Третя особа  відзив на позов та
витребувані судом документи не надала, до судового засідання не прибула, участь
у ньому свого представника не забезпечила, хоча належним чином повідомлена про
дату, час та місце судових слухань.
Суд дійшов висновку про належне повідомлення третьої особи про дату,
час та місце судових слухань з тих же самих підстав, що і стосовно відповідача,
з тією лише різницею, що юридичною адресою третьої особи є місто Луганськ, кв.
представника позивача, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,
суд  дійшов  наступного.
27.03.2002 року виконавчим комітетом Луганської міської ради ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4,  зареєстрований в
якості суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи (далі
-СПД  ОСОБА_1, - відповідач), що
підтверджується довідкою з ЄДР НОМЕР_5, виданою державним реєстратором
Управління державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради
2.  31.05.2006 року фахівцями Регіонального
департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової
адміністрації  України у Луганській
області (далі -РУ ДААК, - позивач),
на підставі посвідчень на  право
проведення перевірки  НОМЕР_6 та НОМЕР_7,
в присутності продавця кіоску ОСОБА_2, здійснено перевірку СПД
ОСОБА_1 щодо додержання ним у своїй діяльності чинного законодавства щодо
наявності ліцензій на виробництво спирту етилового, на право проведення
роздрібної і оптової торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами;
цільового використання спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів; виявлення порушень встановлених правил торгівлі підакцизними товарами;
наявності сертифікатів відповідності та якості або сертифікатів про визнання;
наявності свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності; дотримання стандартів; маркування підакцизних товарів, а також з
інших питань, що регулюють виробництво та обіг спирту етилового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів в Україні - у належній йому господарській одиниці
-торговому  кіоску,  розташованому АДРЕСА_2.
В ході перевірки було
виявлено  факти здійснення роздрібної
торгівлі тютюновими виробами  (1 пачка
сигарет «LM»по ціні 2,65 грн. та 1 пачка
сигарет «Cemel»по ціні 3,35 грн.) без наявності
ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами;
перевірки складено акт НОМЕР_8, з яким того ж дня фахівцями РУ ДААК було
ознайомлено продавця кіоску ОСОБА_2, яка підписала його без будь-яких заяв та
До нього складено додаток,
згідно якому під час перевірки виявлено 16 найменувань тютюнових
виробів на загальну суму 307,40 грн., накладні щодо походження яких відсутні.
доданих до акту письмових пояснень продавця ОСОБА_2, ліцензія на право
здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами у кіоску відсутня; будь-що
пояснити з цього приводу вона не може, оскільки сигарети до кіоску надає СПД
року у зв'язку з виявленими порушеннями чинного законодавства РУ ДААК винесено
рішення про застосування фінансових санкцій НОМЕР_9, згідно якому щодо
СПД ОСОБА_1 за порушення вимог  ст. 15 Закону
України  від 19.12.95 року №481/95-ВР
„Про державне регулювання і виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (далі -ЗУ
№481/95-ВР) на підставі абзацу 5 частини 2  ст. 17 цього Закону  застосовано штрафні санкції у сумі 1700 грн.,
а саме за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності
ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі такими виробами.

Того ж дня це
рішення  за вих. НОМЕР_10 було спрямовано
на адресу СПД ОСОБА_1 та отримано ним 10.06.06 року (відповідні докази з цього
приводу  долучено до матеріалів справи).

4.Як
вбачається з наявних у справі доказів, відповідачем це рішення НЕ було
оскаржено у судовому порядку.

5.Що стосується строків давності звернення позивача з позовом про
стягнення спірної суми, то суд при вирішенні цього спору виходить з наступного.

Згідно статті 250 Господарського кодексу України (далі -ГКУ) адміністративно-господарські
санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести
місяців з дня виявлення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Факт  порушення встановлених правил
здійснення господарської діяльності з боку відповідача виявлено 31.05.06
року (тобто у день складення вищезгаданого акту перевірки).

07.06.06 року, тобто у межах шестимісячного терміну, винесено спірне
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Звідси, - річний термін з дня порушення СПД ОСОБА_1 встановлених законодавчими
актами правил здійснення господарської діяльності закінчується 31.05.07 року.

Позивач звернувся з позовом до суду, згідно реєстрації,  03.01.07 року (вих. НОМЕР_11; до суду здано
26.12.06 року), - тобто у межах річного строку.

ІІ. Заслухавши
представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

1.Що стосується
правомірності дій РУ ДААК при прийнятті вищезгаданого спірного рішення, - суд  виходить з наступного.

1.Відповідачем не
оспорюється правомірність перевірки, проведеної 31.05.06 року фахівцями РУ
ДААК, - воно передбачене пунктом 1 ст. 11 Закону України від 04.12.1990 року
№509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»(далі -ЗУ №509-ХІІ).

2.При
здійсненні роздрібної торгівлі тютюновими виробами СПД ОСОБА_1 повинен був
дотримуватися вимог частини 10 статті 15 Закону України від 19.12.95 року
№481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»(далі - ЗУ
№481/95-ВР), в якій сказано, що роздрібна торгівля  алкогольними напоями або тютюновими виробами
може здійснюватися суб'єктами підприємницької
діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками, за
наявності у них ліцензії.

3.За порушення
цих вимог Закону абзацом п'ятим частини другої статті 17 Закону України
№481/95-ВР передбачено сплату фінансових санкцій, а саме за здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії -у розмірі 200
відсотків вартості  отриманої партії
товару, але не менше 1700 грн.

4.Право РУ ДААК на звернення з позовом до суду з приводу стягнення
своєчасно не сплачених штрафних санкцій, застосованих до СПД ОСОБА_1, прямо
передбачене пунктом 17 ст.11 того ж Закону.

5.Частиною 3 ст.17
Закону України №481/95-ВР передбачено, що штрафи, накладені на порушників на
її підставі, спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.

А частиною 5 тієї ж
статті Закону визначено, що у разі невиконання суб'єктами підприємницької
діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума
штрафу стягується на підставі рішення суду.

Отже, вищенаведені докази та доводи дають
суду підстави вважати, що РУ ДААК
законно та обґрунтовано щодо відповідача застосовано  правило абзацу 5  частини 2
ст.17 ЗУ №481/95-ВР, - тобто застосовано штрафні  (фінансові) санкції у сумі 1700 грн. за факт
порушення, зафіксованого у акті перевірки НОМЕР_12.

Факт відсутності у відповідача ліцензій на право здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими виробами доведено матеріалами справи, у тому
числі актом перевірки.

Відповідач позовні вимоги  не спростував.

Приймаючи до уваги
те, що позивач належним чином документально довів суду наявність у відповідача
несплачених штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1700,00 грн., а також факт
його ухилення від їх сплати, -  позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають  повному задоволенню.

Відповідно до частини 4 ст.94 КАС України суд не стягує з
Відповідача  судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 “Про державне мито”  при зверненні до суду з позовом звільнений
від сплати державного мита.

На підставі
викладеного, ст.ст.10,15 та 17 Закону України
від 19.12.95 року №481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”, керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в  и в :

1.Позов
задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4, який мешкає АДРЕСА_1, - на користь Державного бюджету України на
розрахунковий рахунок 0004 в установі банку  ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, КБК
21081100, одержувач -державний бюджет Жовтневого району міста Луганська,
ідентифікаційний код 24046538, -
фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі  1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Відповідно до частини
4 ст. 167 КАС України  за згодою
представника позивача у судовому засіданні 22.02.2007 року оголошено тільки
вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної
інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу - з  дня  складення
в  повному обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанову у
повному обсязі складено та підписано 27.02.2007 року.

Суддя
А.П.Середа