СУД
РІШЕННЯ

15.01.07р.

Справа № 41/248

За позовом  Приватного виробничо-комерційного
підприємства "Спецторг", м. Черкаси

до  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 1873,15 грн.

Суддя Орєшкіна Е.В.

В засіданні приймали участь
представники:

Від позивача: Довбій Ю.Ю.,
довіреність № 41 від 31.07.06 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з відповідача суми
боргу -1085,68 грн., пені -160,26 грн., інфляційних збитків -58,27 грн.,
3 % річних -26,10 грн., штрафу -542,84 грн., всього -1873,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань щодо оплати
поставленої йому позивачем продукції за умовами укладеного між сторонами
договору довгострокового постачання НОМЕР_1 від 10.11.05 року.

Представник позивача позов
підтримав, просить суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на позов та витребуваних судом документів на надав, вимог не
заперечив, присутність повноважного представника в судовому процесі не
забезпечив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався,
про час і місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином
(а.с. 23).

Нез'явлення відповідача на виклик
суду не перешкоджає розгляду справи по суті.

Справа, згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Оригінали документів, оглянутих в
судових засіданнях, відповідають копіям, долученим до позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

Між позивачем -Приватним
виробничо-комерційним підприємством „Спецторг” та відповідачем -суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 укладений договір довгострокового постачання
НОМЕР_1, пунктом 1.1. якого передбачено зобов'язання постачальника (позивача у
справі) на протязі дії договору поставляти покупцю (відповідачу у справі) товар
за його замовленнями окремими партіями, за цінами, в асортименті (за
номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних,
які є невід'ємною частиною договору, та зобов'язання покупця, відповідно,  приймати цей товар та оплачувати його на
встановлених договором умовах.

На виконання умов договору
позивачем була поставлений відповідачу товар на суму 1085,68 грн. за видатковою
накладною НОМЕР_2 від 10.11.05 року, копія яких долучена до матеріалів справи,
в якій зазначений термін сплати поставленого товару -з відстрочкою у 3
банківські дні.

Пунктом 5.1.2 договору сторонами
узгоджено, що при проведенні поставки з відстроченням платежу покупець
(відповідач у справі) сплачує суму ціни товару протягом терміну, зазначеного у
видатковій товарній накладній після приймання зазначеної партії покупцем від
постачальника.

Таким чином, відповідач
зобов'язаний розрахуватися за отриману від позивача продукцію до 15.11.05 року.

Фактичні дії сторін підпадають під
норми ст.ст. 11, 202, 509, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України і свідчать про існування між сторонами відносин
купівлі-продажу,  в результаті чого у
відповідача виникли зобов'язання по оплаті поставленого  позивачем товару.

Згідно приписів ст. 193
Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, дія яких
поширюється на спірні взаємовідносини, зобов'язання мають виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК
України).

Сторонами не подані суду докази
сплати відповідачем вартості поставленого позивачем товару. Відсутність
заборгованості, що є предметом позову, відповідачем не доведена.

За таких обставин, суд вбачає
підстави для стягнення з відповідача боргу в розмірі - 1085,68 грн.

Пунктом 10.3. договору передбачено,
що при простроченні оплати товару покупець (відповідач у справі) зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період
прострочення платежу, а також пеню, нараховану на суму заборгованості за весь
період прострочки платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в
період прострочення.

Нарахована позивачем сума
інфляційних збитків за період з листопада 2005 року по липень 2006 року включно
становить 58,27 грн., пені за період з 16.11.05 року по 09.06.06 року -160,26
грн.

Вимогу позивача щодо стягнення з
відповідача інфляційних збитків, суд вважає обґрунтованою та підлягаючою
задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано,
тобто в даному випадку пеню слід рахувати за 182 дні, починаючи з 16.11.05
року.

З огляду на викладене, суд вбачає
підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені
частково, в межах шестимісячного терміну з моменту порушення відповідачем своїх
зобов'язань щодо своєчасного розрахунку за поставлений позивачем товар, у
розмірі 97,48 грн.

Згідно п. 10.6. договору, при
простроченні оплати більше одного місяця, постачальник (позивач у справі) має
право, крім стягнення передбачених п. 10.3. договору суми боргу та пені,
додатково стягнути з покупця (відповідач у справі) штраф у розмірі 50 відсотків
від суми заборгованості. Нарахована позивачем сума штрафу складає 542,84 грн.

Вимогу позивача щодо стягнення
штрафу суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо
інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Нарахована позивачем  сума 3 відсотків річних становить 26,10 грн.

Вимогу позивача щодо стягнення 3
відсотків річних суд вважає обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на обидві
сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що спір
виник внаслідок неправильних дій сторони, на відповідача покладаються витрати
по сплаті держмита у встановленому діючим законодавством України мінімальному
його розмірі.

На підставі вищенаведеного та

керуючись ст. ст. 1, 33, 34, 49,
82-84  Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 -АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_3, ін. № НОМЕР_4, р/р
НОМЕР_5 в ЗАТ „ПроКредитБанк”, МФО НОМЕР_6 на користь  Приватного виробничо-комерційного
підприємства „Спецторг” - м. Черкаси вул. Смілянська,163, ,
р/р 3100 в АКІБ „УкрСиббанк”, м. Харків, МФО НОМЕР_6 суму боргу
1085,68 грн. (одна тисяча вісімдесят п'ять грн. 68 коп.), інфляційні збитки
-58,27 грн. (п'ятдесят вісім грн.. 27 коп.), 3 % річних -26,10 грн. (двадцять
шість грн.. 10 коп.), пеню  -  97,45 грн. (дев'яносто сім грн. 45 коп.),
штраф -542,84 грн. (п'ятсот сорок дві грн. 84 коп.), витрати по сплаті держмита
в сумі 102 грн. (сто дві грн.)  та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -114,05 грн.
(сто чотирнадцять  грн. 05 коп.).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання
рішенням законно сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ
Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано 22.01.07 року

З оригіналом згідно

Пом. судді
О.А.Лисінська