ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.2007                                                                                                    Справа  № 16/43

за позовом                    відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України”, м. Київ в особі філії Міжгірського відділення №7296,                   смт Міжгір’я

до  відповідача            відкритого акціонерного товариства „Міжгірське автотранспортне підприємство 12138”, смт Міжгір’я

третя особа, яка  не

заявляє  самостійних

вимог   на   предмет

спору   на   стороні

позивача                      Управління пенсійного фонду України в Міжгірському районі,                 смт. Міжгір’я

про                                стягнення суми 4768,00 грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача –Перец В.Ю. –юрисконсульт першої категорії (дов. від 22.02.07)

від відповідача – Бабічин М.С. - директор

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Ленчур Ю.Ю. –головний спеціаліст-юрисконсульт (дор. від 17.01.06 №104/07)

СУТЬ СПОРУ: відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України”,                  м. Київ в особі філії Міжгірського відділення №7296, смт Міжгір’я (далі –позивач) звернулося з позовом до відкритого акціонерного товариства „Міжгірське автотранспортне підприємство 12138”, смт Міжгір’я (далі – відповідач) за участі  третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління пенсійного фонду України в Міжгірському районі, смт. Міжгір’я (далі –третя особа) про стягнення суми 4768,00 грн. фінансових санкцій, застосованих рішенням Управління пенсійного фонду в Міжгірському районі  від 27.12.06 за №279 за несвоєчасне зарахування на банківські рахунки органів Пенсійного фонду сум страхових внесків та перерахованих на рахунок Управління пенсійного фонду в Міжгірському районі.

Позивач просить позов задоволити, мотивуючи тим, що на вимогу Пенсійного фонду ним було сплачено 4768,00 грн. недоотриманих пенсійних внесків, внаслідок отримання відповідачем  готівки у розмірі 149333 грн. на заробітну плату. Під час отримання готівки відповідач запевняв про перерахування страхових внесків з поточного рахунку відкритому в іншому банку.

Відповідач заперечує позов з наступних мотивів. Пенсійним фондом з позивача стягнуто суму штрафних санкцій за допущені ним порушення Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”. Неправомірність накладення штрафних санкцій банком не оскаржувалась. Відповідач як самостійна юридична особа не може нести майнової відповідальності по сумам штрафних санкцій накладених на позивача. Крім того, відповідач теж сплати фінансові санкції за  не своєчасне перерахування страхових внесків.

Рішення проголошено у відповідності до ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України (далі -  ГПК України). Повний текст рішення оформлено відповідно до            ст. 84 ГПК України  та підписано 20.04.07.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши матеріали справи та  додатково подані докази, суд встановив:

07.03.06 Міжгірським автотранспортним підприємством 12138 в особі бухгалтера Юртин Г.Д. по чеку серії КЖ №9870840, було отримано суму готівки 14933 грн. на заробітну плату у філії-Міжгірське відділення №7296 ВАТ „Державний ощадний банк України”.

Як зазначає позивач, під час отримання готівки відповідач (головний бухгалтер Юртин Г.Д.) повідомив працівника банку (позивача), що нарахування до Пенсійного фонду із зазначеної суми коштів, через відсутність необхідної кількості готівки, буде проведено з поточного рахунку відкритого у відділенні іншого банку.

За наслідками перевірки (акт №4 від 20.12.06) філії-Міжгірське відділення №7296 ВАТ „Державний ощадний банк України”, управлінням Пенсійного фонду України в Міжгірському районі прийняте рішення №279 27.12.06 про застосування фінансової санкції за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на банківські рахунки органів Пенсійного фонду сум страхових внесків, фінансових санкцій за порушення вимог , передбачений частиною 12 ст.20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”  шляхом накладання на банк штрафу у розмірі  4768, 00 грн.

У відповідності до п.12 ст.20 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон - № 1058-IV), встановлено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього  Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу(перерахування) зазначених коштів  лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що  підтверджують фактичну сплату цих сум. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

У підпункті 2 п.10 ст.106 Закону № 1058-IV зазначено, що за порушення вимог, передбачених  частиною дванадцятою статті  20  цього Закону, накладається штраф у розмірі   суми страхових внесків, яка підлягає сплаті страхувальником.

Припис про те, що банки приймають від платників (клієнтів) платіжні доручення або грошовий чек на отримання заробітної плати лише за умови одночасного подання  платником у строк, установлений законодавством України, платіжних доручень на перерахування платежів, утриманих із заробітної плати працівників та нарахованих на фонд  оплати праці податків до бюджету і зборів/страхових внесків до державних  цільових  фондів, або документального підтвердження їх сплати раніше, передбачений також у п.3.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою НБУ від 21.01.2004 № 22. Зазначена Інструкція  встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України,  що здійснюються за участю банків.

У зв’язку із наведеним суд відхиляє доводи позивача з посиланням на ч. 12 ст.20 Закону № 1058-IV, оскільки вказана норма передбачає право зворотної вимоги у випадку, коли банк  у порядку, встановленому Національним банком України,  сплачує відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі  несплачених страхових внесків. У даному випадку, позивач сплатив штраф відповідно до підпункту 2 п.10 ст.106 Закону № 1058-IV, а не перерахував суму несплачених страхових внесків, як того вимагає п.12 ст.20 Закону № 1058-IV.

Посилання позивача на ст.ст. 206, 230, 1166 Цивільного кодексу України, та доводи, що через винні дії відповідача та введення банку в оману, позивач сплатив штраф, суд також відхиляє, оскільки, застосування санкцій стало можливим внаслідок неналежного виконання банком, при здійсненні обслуговування платника, приписів вищенаведених нормативно-правових актів.

Отже у задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 15, 27, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 77, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

у позові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов’язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                О.В. Васьковський