ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.07 р.                                                                               Справа № 44/123

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою статутного територіально-галузевого об’єднання „Південна залізниця” (представник Передерій С.М., довіреність 690 від 31.10.06 року), до товариства з обмеженою відповідальністю „Цемент Донбасу” (представник до судового засідання не з’явився) про стягнення штрафу за неправильне зазначення у залізничних накладних коду одержувача у розмірі 12’270 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Статутне територіально-галузеве об’єднання „Південна залізниця” (далі – Залізниця) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Цемент Донбасу” (далі – Вантажовідправник) про стягнення штрафу 12’270 грн. за неправильне зазначення у залізничних накладних №№ 48883809 та 48883810 (далі – Накладні) коду одержувача приватного підприємця Керопян Армена Герасимовича (далі – Підприємець). Позовні вимоги Залізниці ґрунтуються на неправильному зазначенні Вантажовідправником коду Підприємця у Накладних – 9117 замість 9443.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник Вантажовідправника до судового засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням № 6164559, витребуваних судом документів та відзиву на позовну заяву не надав, втім суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду відповідачем докази не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, а надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Залізниці підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Дослідивши Накладні, на підставі яких виникли цивільні права та обов’язки Вантажовідправника, Залізниці та Підприємця, суд дійшов висновку, що укладений між Вантажовідправником та Залізницею правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором перевезення, який підпадає під правове регулювання норм статей 908-928 ЦК України та 306-316 ГК України.

Таким чином, в силу Накладної, статті 909 ЦК України та статті 307 ГК України, система підприємств залізниці України зобов’язалася доставити у вагонах №№ 97121164 та 93698553 довірений їй Вантажовідправником вантаж цементу вагою нетто 134 тони від станції Єнакієве Донецької залізниці до станції Зміїв Південної залізниці та видати його Підприємцю, а Вантажовідправник зобов’язався сплатити за перевезення вантажу встановлену плату 2’454 грн.

Статтями 24 та 122 Статуту залізниць України на Вантажовідправника покладено відповідальність за факт, а також за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених останнім у Накладних.

В порушення 2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 року № 644, Вантажовідправник неправильно зазначив у Накладних код одержувача Підприємця – 9117 замість 9443, як зазначено у договорі № 2729 від 30.12.05 року про транспортно-експедиційне обслуговування. Означене також підтверджено актом загальної форми № 298 від 26.09.06 року.

Наразі, норми статей 118 та 122 Статуту залізниць України передбачають стягнення штрафу в п’ятикратному розмірі провізної плати з Вантажовідправника у разі неправильного зазначення у Накладних коду одержувача. З огляду на наведене, суд вважає доказово доведеною та юридично обґрунтованою вимогу Залізниці щодо стягнення з Вантажовідправника штрафу у розмірі 12’270 грн. (2’454 грн. Х 5).

Таким чином, причиною виникнення спору є порушення Вантажовідправником норм Статуту залізниць України, ГК України та ЦК України та інших підзаконних актів, які регулюють правила оформлення перевізних документів та загальні правила виконання договорів перевезення.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.ст.908-928 ЦК України, ст.306-316 ГК України, ст.ст.24, 118, 122 Статуту залізниць України, керуючись ст.ст.22, 24, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов статутного територіально-галузевого об’єднання „Південна залізниця” до товариства з обмеженою відповідальністю „Цемент Донбасу” про стягнення штрафу за неправильне зазначення у залізничних накладних коду одержувача у розмірі 12’270 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Цемент Донбасу” на користь статутного територіально-галузевого об’єднання „Південна залізниця” суму штрафу 12’270 грн., відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 122,70 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.