ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.07
р.
Справа № 28/497

м. Донецьк, вул. Артема, 157, к.
223

Суддя господарського суду Донецької
області
Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання
Возневій Н.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Прокурора
Будьонівського району м. Донецька в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Донецьк

про стягнення штрафних санкцій в
розмірі 2700,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Будьонівського району м.
Донецька в інтересах держави в особі Міжрайонної державної податкової інспекції
у Будьонівському районі м. Донецька, звернувся до господарського суду Донецької
області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
про стягнення штрафних санкцій в розмірі 2786,00 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької
області по справі від 25.01.2007р. відкрито провадження в адміністративній
справі № 28/497.

13.02.2007 року судом задоволено
клопотання Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька,
здійснено заміну позивача по справі його правонаступником - Державною
податковою інспекцією у Будьонівському районі м. Донецька

Прокурор надав до суду уточнення до
адміністративного позову, відповідно до яких просить стягнути з відповідача на
користь держави штрафні санкції у розмірі 2700,00 грн.

Прокурор в обґрунтування своїх
вимог посилається на застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 2700,00
грн. за порушення Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” та несплату відповідачем до теперішнього часу суми заборгованості.

Позивачем у судовому засіданні
надані пояснення, відповідно до яких порушення законодавства встановлені ним в
ході перевірки  відповідача, викладені у
відповідному акті перевірки та призвели до застосування штрафних санкцій у
загальному розмірі 2700,00 грн. Оскільки сума нарахованих штрафних санкцій
відповідачем у встановлений строк не сплачена, позивач просить стягнути її з
відповідача.

Відповідач заперечив проти позовних
вимог з підстав, викладених в уточненому відзиві, відповідно до якого рішення
МДПІ прийнято в порушення діючого законодавства. Відпоавдач зазначив, що
рішення про застосування штрафу прийнято неправомочним органом, оскільки
рішення про застосування штрафних санкцій повинно видаватися органом, який
видав ліцензію; МДПІ за своїм статусом відноситься до районних податкових
інспекцій в містах з районним поділенням, функції та права яких визначені ЗУ
„Про державну податкову службу України”, яким визначено, що на районні
податкові інспекції покладено функції контролю за наявністю свідоцтв про
державну реєстрацію СПД, ліцензії на проведення видів господарської діяльності
з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці
документи; органом, що здійснює ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними
та тютюновими виробами, є Департамент по адмініструванню акцизного збору, а
податкова інспекція не володіє юридичним статусом територіального підрозділу
Департаменту, та, у зв'язку з цим, не виконує покладені на нього обов'язки - не
видає та не відзиває ліцензії.

Відповідач вказує, що посилання на
наказ № 331 при прийняття спірного рішення неправомірно, оскільки наказ є
підзаконним актом, його статус нижче статусу закону, наказом затверджено
положення про Департамент та МДПІ не надала доказів того, що вона має юридичний
статус територіального підрозділу регіонального управління Департаменту. На
підставі викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову про
стягнення 2700,00 грн.

У судовому засіданні судом
досліджені надані сторонами документи: документи про правовий статус
відповідача, позивача, акт перевірки, пояснення, акт відмови від підписання
матеріалів перевірки, акт інвентаризації наявності коштів, рішення про
застосування фінансових санкцій, повідомлення про вручення потового
відправлення, розрахунок штрафних санкцій, акти звірки, облікова картка,
посвідчення на перевірку, графік проведення перевірок, рішення господарського
суду Донецької області, постанова Донецького апеляційного господарського суду,
ухвала Вищого адміністративного суду України по справі № 28/30а.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні,
суд встановив:

Відповідач, ОСОБА_1, зареєстрований
як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа розпорядженням голови
Будьонівського виконавчого комітету м. Донецька (свідоцтво про державну
реєстрацію №НОМЕР_1року).

27.02.2004 року Будьонівською МДПІ
м. Донецька, правонаступником якої є позивач, здійснено перевірку відповідача
щодо контролю за здійсненням ним розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, а саме,
господарської одиниці - магазину, що належить відповідачу та розташований за
адресою: АДРЕСА_2.

За результатами перевірки складений
акт  № НОМЕР_2р. (далі „акт перевірки”).

Перевіркою встановлені та в акті
перевірки зафіксовані, серед інших, порушення відповідачем вимог чинного
законодавства, зокрема, відсутність у місці торгівлі засвідчених виробником або
імпортером копій чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на тютюнові
вироби, а саме, сигарети „Chesterfield”; роздрібна торгівля сигаретами за
ціною, вищою від максимальної роздрібної ціни на сигарети, встановленої
виробником або імпортером, а саме, реалізація сигарет „Chesterfield” за ціною
3,10 грн. за пачку.

Відповідачем в акті перевірки
зроблені висновки про порушення позивачем, серед інших, статті 6 Декрету КМУ
„Про акцизний збір”.

За результатами перевірки
податковим органом було прийняте рішення про застосування фінансових санкцій
від ІНФОРМАЦІЯ_1 року №НОМЕР_3/г, яким відповідно до висновків акту перевірки №
НОМЕР_2р. та на підставі абз. 5 ч. 2ст. 17 Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за відсутність у місці торгівлі
засвідчених виробником або імпортером копій чинних декларацій про максимальні
роздрібні ціни на тютюнові вироби до відповідача були застосовані штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 1700,00 грн., та на підставі абз. 12 ч. 2 ст. 17 цього закону
за роздрібну торгівлю сигаретами за ціною, вищою від максимальної роздрібної
ціни на сигарети, встановленої виробником або імпортером, застосовані штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 1000,00 грн.

Зазначене рішення про застосування
фінансових санкцій було направлено відповідачу поштою та отримано ним
09.03.2004р., що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні про
вручення поштового відправлення.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач оскаржував рішення про застосування фінансових санкцій від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року №НОМЕР_3/г у судовому порядку шляхом подання позовної заяви
про визнання недійсним такого рішення.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 07.04.2005 року по справі № 28/30а відмовлено у
задоволенні позовних вимог Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 в частині визнання недійсним рішення про застосування фінансових
санкцій від ІНФОРМАЦІЯ_1 року №НОМЕР_3/г. Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 31.01.2005 року по справі № 28/30а вказане рішення
залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.11.2006
року залишено без змін рішення господарського суду Донецької області від
07.04.2005 року та Постанову Донецького апеляційного господарського суду від
31.01.2005 року по справі № 28/30а.

Відповідно до ч. 24 ст. 6 Декрету
Кабінету міністрів „Про акцизний збір” у суб'єкта підприємницької діяльності,
що здійснює роздрібну торгівлю підакцизними товарами, на які встановлено ставки
акцизного збору у відсотках до обороту, у місці торгівлі такими товарами на
видному місці повинні бути розміщені засвідчені виробником або імпортером копії
чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари, що були
подані їх виробником або імпортером до центрального органу державної податкової
служби України або центрального органу державної митної служби України.

Абзацом 5 частини другої статті 17
Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (в редакції,
що діяла на момент перевірки та прийняття рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій) встановлено, що до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи
імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без
наявності ліцензій або за відсутності у місці торгівлі засвідчених виробником
або імпортером копій чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на
тютюнові вироби, які продаються у такому місці торгівлі, - 200 відсотків
вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

Абзацом 12 частини другої статті 17
Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (в редакції,
що діяла на момент перевірки та прийняття рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій) встановлено, що до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі
тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових
виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності
тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень.

Наведені норми законодавства та
факти його порушення встановлені в ході перевірки відповідача стали підставою
для застосування до нього фінансових санкцій в розмірі 2700,00 грн. рішенням
про застосування фінансових санкцій від ІНФОРМАЦІЯ_1 року №НОМЕР_3/г.

Як вбачається з рішенням
господарського суду Донецької області від 07.04.2005 р., воно прийняте по
справі № 28/30а за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи
ОСОБА_1 до Будьонівської МДПІ м. Донецька про визнання недійсним, серед інших,
рішення про застосування фінансових санкцій від ІНФОРМАЦІЯ_1 року №НОМЕР_3/г. В
ході розгляду справи судом досліджувались саме обставини правомірності
застосування до відповідача фінансових санкцій та обґрунтованість прийняття
зазначеного рішення.

Дослідження судом тексту рішення
від 07.04.2005 р. по справі № 28/30а свідчить про те, що судом в ході розгляду
справи не прийняті до уваги посилання позивача - СПДОСОБА_1. на прийняття цього
рішення не вповноваженим органом. Судом встановлено правомірність застосування
до відповідача вказаним рішенням штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
2700,00 грн.

Відповідно до ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, оскільки
правомірність застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 2700,00 грн. рішенням про застосування фінансових санкцій від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року №НОМЕР_3/г встановлена судовим рішенням у господарській
справі, суд не приймає до уваги посилання відповідача на необґрунтоване та
неправомірне прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

Відповідно до п. 11. ст. 11 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені
у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до частини 5 статті 17
Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у  разі невиконанням суб'єктом підприємницької
діяльності рішення органів, зазначених у частині третій наведеної статті, сума
штрафу стягується на підставі рішення суду.

Таким чином, враховуючи права
державної податкової служби щодо стягнення до бюджетів суми штрафних санкцій, встановлені
Законом, та передбачений Законом та Конституцією судовий порядок їх стягнення,
а також враховуючи той факт, що рішення, яким до позивача застосовані штрафні
фінансові санкції, не скасовано та не визнано недійсним, позовні вимоги
позивача суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, ст. 11 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні”, ст.ст. 2, 17-20, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167,
розд. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Прокурора
Будьонівського району м. Донецька в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька до Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 2700,00 грн. -
задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_4) на користь Державного
бюджету України штрафні санкції в розмірі 2700,00 грн.

Постанова набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Малашкевич С.А.