ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 квітня 2007 р.                                                                               Справа  № 2/36

Суддя господарського суду           О.Ф. Ремецькі

по справі за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства „Кордон”, м. Тячів

до Тячівської міської ради, м. Тячів та

до виконавчого комітету Тячівської міської ради, м. Тячів

про визнання нечинним (незаконним) рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради від 17.01.2007р. за №22

та за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Норіс”, як третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору

до Тячівської міської ради, м. Тячів та

до виконавчого комітету Тячівської міської ради, м. Тячів

про визнання нечинним (незаконним) рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради від 17.01.2007р. за №22

за участю представників:

від позивача – Продан Ю.Ю. –представник за дорученням №26 від 11.04.07р.

від відповідачів – не з’явився

від третьої особи – Сторожук О.С. –представник за дорученням №30 від 10.04.07р.

Суть спору :

Представник позивача просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи. Зокрема, у підставу своїх доводів вказує на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства та обставинам справи, оскільки Тячівською міською радою не делегувались виконавчому комітету повноваження стосовно уточнення місцезнаходження гуртожитку. Крім того, відповідачем при цьому в оспорюваному рішенні робиться посилання на п.1 статті 37 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, яка передбачає підготовку виконавчим комітетом відповідних рішень з цього приводу для їх подальшого затвердження відповідною радою.

Відповідач –виконавчий комітет Тячівської міської ради у поданому суду письмовому поясненні з приводу вимог ВАТ „Кордон” заперечує можливість їх задоволення судом з тих підстав, що з прийняттям оспорюваного позивачем рішення не порушувались жодні права чи охоронювані законом інтереси позивача у справі, оскільки такий не є власником будівлі гуртожитку (свідоцтво про право власності на нерухоме майно №91 від 14.06.2000р. скасовано постановою Тячівського районного суду від 12.12.2005р., яка надрала законної сили 30.03.2006р.). Відповідно, заявлене позивачем в позові право захисту не підлягає. Також просить взяти до уваги те, що

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 24.04.2007 року по справі №2/36

присвоєння об’єкту нерухомого майна адресного номеру належить до повноважень виконавчого комітету Тячівської міської ради згідно пункту 10 підпункту „б” статті 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”. Вважає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення допущено тільки описку в частині посилання на норму, що регламентує повноваження виконавчого комітету.

Відповідач –Тячівська міська рада письмового пояснення по суті позовних вимог не подала та свого уповноваженого представника на засідання суду не направила.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору –ТОВ „Норіс” подала відповідний адміністративний позов з вимогами до відповідачів та просить рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради від 17.01.2007р. за №22 „Про уточнення місцезнаходження об’єкту нерухомості - гуртожитку колишнього консервного заводу, розташованого по вул.. Комсомольській, (номер не вказаний) та присвоєння номера” визнати нечинним (незаконним) з підстав, наведених у поданому суду позові. В обґрунтування своїх доводів вказує на явну невідповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства, що полягає у винесенні рішення виконкомом за відсутності відповідних делегованих йому повноважень відповідною міською радою, до компетенції якої належить вирішення питань з приводу адміністративно-територіального устрою. Крім того, приймаючи дане рішення виконком вийшов за межі своїх повноважень та шляхом зміни адреси будівлі, право власності на яку за ТОВ „Норіс” підтверджено доданими до заяви документами, фактично здійснив примусове вилучення нерухомого майна із власності однієї особи і передачу його іншій особі.

У підтвердження своїх доводів також вказує на те, що постановою господарського суду міста Києва від 05.04.2007р. у справі №2/76-А позовні вимоги ТОВ „Норіс” до Тячівського районного підприємства технічної інвентаризації про визнання нечинним рішення про відмову в реєстрації права власності позивача на нерухоме майно –будівлю в м. Тячів, вул.. Заводська, 1 задоволено повністю.

Відповідачі вимог ухвали суду від 12.04.2007р. не виконали, витребуваних судом письмових пояснень по суті поданого третьою особою адміністративного позову не подали, своїх уповноважених представників на засідання суду не направили. Згідно пункту 6 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) якщо особа,  яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для  підтвердження  обставин, на  які  вона  посилається,  суд  вирішує справу на основі наявних доказів.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення  представників сторін, суд встановив:

Рішенням виконавчого комітету Тячівської міської ради від 17.01.2007р. за №22 „Про уточнення місцезнаходження об’єкту нерухомості - гуртожитку колишнього консервного заводу, розташованого по вул.. Комсомольській, (номер не вказаний) та присвоєння номера” гуртожиток, розташований в м. Тячів по вул.. Комсомольська, б/н та який зареєстровано в Тячівському районному підприємстві технічної інвентаризації за адресою: м. Тячів, вул.. Заводська, 1 визнано одним об’єктом та присвоєно гуртожитку, розташованому в м. Тячів, вул.. Комсомольська, адресний номер 27.

Дане рішення згідно його мотивувальної частини прийнято у відповідності до пункту 1 статті 37 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” на підставі рішення виконавчого комітету Тячівської районної ради депутатів трудящих від 29.03.1977р., рішення виконкому Тячівської міської ради депутатів трудящих №38 від 22.03.1977р. „Про надання земельної ділянки під будівництво гуртожитку на 234 місце в м. Тячів, вул.. Комсомольській на земельній ділянці площею 0,25га” та

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 24.04.2007 року по справі №2/36

рішення виконавчого комітету Тячівської районної ради народних депутатів від 30.12.1980р. №412 про затвердження акту державної комісії по прийомці в експлуатацію закінченого будівництвом гуртожитку.

Аналізуючи аргументи сторін щодо відповідності оспорюваного рішення вимогам чинного законодавства суд констатує наступне.

На підставі рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради №121 від 30.05.2000 року відкритому акціонерному товариству „Кордон” було видано свідоцтво записане в реєстрову книгу №1-в під реєстроваим №132 від 14.06.2000р. про право колективної власності на нерухоме майно, що розташовано в м. Тячів, вул.. Заводська, 1 в цілому, в тому числі і на будівлю гуртожитку.

Постановою Тячівського районного суду від 12.12.2005р. по справі №2-1560/05 (яка набула законної сили 30.03.2006р.), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області та ухвалою Вищого адміністративного суду України, визнано недійсними вищевказані накази Регіонального відділення ФДМУ в Закарпатській області в частині приватизації відповідачем 1 гуртожитку та вилучено його зі статутного фонду ВАТ „Кордон”. Також даними судовими актами частково визнано недійсними рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради від 30.05.2000р. за №121 та свідоцтво про право колективної власності від 14.06.2000р. за №91 в частині оформлення права власності на гуртожиток в м. Тячів, вул. Комсомольська (Заводська), 1 за ВАТ „Кордон”.

В свою чергу 20.12.2006р. між відкритим акціонерним товариством „Кордон”, м. Тячів та товариством з обмеженою відповідальністю „Норіс”, м. Київ було укладено договір  купівлі-продажу нерухомого майна –будівлі гуртожитку (літера А) загальною площею 2621,44кв.м., що знаходиться в м. Тячів, вул. Заводська, 1. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації „Український правовий альянс”, м. Київ від 28.12.2006р. в повному обсязі задоволено позовні вимоги ТОВ „Норіс” до ВАТ „Кордон” та визнано у передбаченому законодавством порядку покупця за оспорюваним правочином добросовісним набувачем. Також даним рішенням визнано право власності покупця на об’єкт нерухомості - будівлю гуртожитку (літера А) загальною площею 2621,44кв.м., що знаходиться в м. Тячів, вул. Заводська, 1. Рішенням господарського суду області від 28.02.2007о. у справі №2/2, що набуло законної сили,  в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області про визнання даного договору купівлі-продажу недійсним відмовлено з підстав, наведених в ньому.

Таким чином, у визначеному законодавством порядку було підтверджено факт вибуття з власності ВАТ „Кордон” будівлі гуртожитку в м. Тячів, вул.. Заводська, 1 та його належність на день розгляду справи ТОВ „Норіс”, як добросовісному набувачу за відповідною угодою.

Згідно статті 2 КАС України завданням  адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,  прав  та  інтересів  юридичних осіб  у  сфері  публічно-правових  відносин  від  порушень  з боку органів державної влади,  органів місцевого самоврядування,  їхніх посадових  і  службових осіб,  інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій  на  основі  законодавства,  в  тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивачем, тобто ВАТ „Кордон”, на відповідне заперечення відповідача –виконавчого комітету Тячівської міської ради не подано суду доказів про те, в чому саме полягає порушення прав, свобод та інтересів товариства у  сфері  публічно-правових  відносин  від  порушень  з боку відповідачів при здійсненні ними владних управлінських функцій  на  основі  законодавства,  в  тому числі на виконання

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 24.04.2007 року по справі №2/36

делегованих повноважень. Відповідно, в задоволенні позовних вимог ВАТ „Кордон” належить відмовити.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору –ТОВ „Норіс” також оспорює законність та обґрунтованість прийнятого виконавчим комітетом Тячівської міської ради рішення №22 від 17.01.2007р. та в обґрунтування своїх доводів вказує на порушення виконкомом його права як власника вказаного об’єкту нерухомості. Вважає, що виконкомом прийнято рішення із перевищенням наданих йому законом повноважень та спрямоване на порушення прав ТОВ „Норіс” на володіння, розпорядження та користування належним йому майном та є прямим порушенням Конституції України, яка гарантує державний захист прав усіх суб’єктів права власності і господарювання, декларує рівність усіх суб’єктів права власності перед законом (ч.4 ст.13 Конституції України), оскільки виконком вийшов за межі своїх повноважень та шляхом зміни адреси будівлі, право власності на яку за ТОВ „Норіс” підтверджено доданими до заяви документами, фактично здійснив примусове вилучення нерухомого майна із власності однієї особи і передачу його іншій особі.

У відповідності до Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” повноваження виконавчого комітету органу місцевого самоврядування –міської ради визначено статтями 27-41 даного Закону. Відповідач - міськвиконком при прийнятті оспорюваного позивачем та третьою особою рішення посилається на пункт 1 статті 37 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, яка передбачає, що  до відання виконавчих органів  сільських,  селищних,  міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: підготовка  і  внесення  на  розгляд  ради   питань   щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту; підготовка і внесення  на  розгляд  ради  пропозицій  щодо питань  адміністративно-територіального  устрою  в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Згідно статті 11 даного Закону виконавчими   органами   сільських,   селищних,   міських, районних  у  містах  (у  разі  їх  створення)  рад  є їх виконавчі комітети,  відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських,  селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам,  а з питань  здійснення  делегованих  їм повноважень органів виконавчої влади  -  також  підконтрольними  відповідним  органам  виконавчої влади.

За таких обставин питання про присвоєння об’єкту нерухомості, який розташований на території відповідної ради, належить не виконавчому комітету ради, а  самій раді. Зокрема, виконавчі органи рад це органи,  які відповідно до Конституції України   та   цього  Закону  створюються  сільськими,  селищними, міськими,  районними в містах (у разі  їх  створення)  радами  для здійснення    виконавчих    функцій    і   повноважень   місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами. Делеговані повноваження це повноваження  органів  виконавчої влади,  надані органам місцевого самоврядування законом,  а  також повноваження  органів  місцевого  самоврядування,  які передаються відповідним   місцевим   державним   адміністраціям   за  рішенням районних, обласних рад.

В свою чергу пунктом 41 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що до виключної компетенції ради віднесено питання прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами. Повноваження, що належить до виключної компетенції міської ради, не можуть передаватись виконавчим органам міської ради та рішення з таких питань повинні прийматись

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 24.04.2007 року по справі №2/36

лише на пленарному засіданні в межах повноважень міської ради та в порядку, встановленому цим Законом.

Посилання відповідача –виконавчого комітету Тячівської міської ради на те, що при винесенні оспорюваного рішення було допущено описку та присвоєння об’єкту нерухомого майна адресного номеру належить до повноважень виконавчого комітету Тячівської міської ради згідно пункту 10 підпункту „б” статті 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” не може бути взято судом до уваги, оскільки в контексті даної статті облік та реєстрація  відповідно  до  закону  об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності стосується прийняття рішень з приводу обліку та реєстрації відповідного майна за конкретною особою та не стосується зміни адресного місцезнаходження нерухомого майна. Фактично відповідачем шляхом зміни адреси будівлі здійснено примусове вилучення такого об’єкту, як речі (предмету матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов’язки) визначеної відповідними індивідуальними ознаками, із власності ТОВ „Норіс”. Згідно статті 184 Цивільного кодексу України річ  є  визначеною  індивідуальними  ознаками,  якщо  вона наділена тільки їй властивими ознаками,  що вирізняють її  з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Згідно статей 70 та 71 КАС України обставини,   які  за  законом  повинні  бути  підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами  доказування,  крім  випадків,  коли  щодо  таких обставин не виникає спору. Кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідачем, тобто виконавчим комітетом Тячівської міської ради, як суб’єктом владних повноважень, яким прийнято оспорюване позивачем та третьою особою рішення, не доведено правомірності свого рішення.

За таких обставин, адміністративний позов ТОВ „Норіс” до виконавчого комітету Тячівської міської ради підлягає задоволенню, оскільки заявником доведено, а відповідачем не спростовано доводів третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору. В задоволенні вимоги до Тячівської міської ради відмовити, оскільки даним суб’єктом владних повноважень не приймалось оспорюване ТОВ „Норіс” рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 52, 70, 71, 105, 122, 139, 143, 160, 162, 163, 186, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1. В задоволенні адміністративного позову ВАТ „Кордон” відмовити.

2. Адміністративний позов ТОВ „Норіс” задовольнити частково.

Визнати нечинним рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради від 17.01.2007р. за №22 „Про уточнення місцезнаходження об’єкту нерухомості - гуртожитку колишнього консервного заводу, розташованого по вул.. Комсомольській, (номер не вказаний) та присвоєння номера”.

Продовження постанови господарського суду Закарпатської області від 24.04.2007 року по справі №2/36

3. В задоволенні позовних вимог до Тячівської міської ради відмовити.

4.  Постанова набирає законної сили з 05.05.2007р.

5. Заява на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                 О.Ф. Ремецькі