донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

15.05.2007 р.
справа №16/371

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Шевкової  Т.А.

суддів

Діброви  Г.І. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

ОСОБА_1 дов. № НОМЕР_1,

від відповідача:

Кодочігов М.К. дов.
нікчемна,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Прогрес ЛТД"
м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

04.01.2007 року

по справі

№ 16/371 (суддя Манжур В.В.)

за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_2 м.
Макіївка Донецької області

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Прогрес ЛТД"
м. Донецьк

про

стягнення 11609грн. 14коп.

В С Т А Н О В
И В :

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_2 м.Макіївка Донецької області звернувся до господарського
суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія “Прогрес.ЛТД”   м.Донецьк 11609грн.14коп. суми
заборгованості за надані послуги.

Господарський суд Донецької області
рішенням від 04.01.2007р. по справі №16/371 позовні вимоги задовольнив
частково, стягнувши з відповідача на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 м.Маківка 11149грн.38коп. - суми заборгованості, 1500грн.
-витрат на послуги адвоката, витрати по сплаті держмита в сумі 115грн.24коп.,
витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі
113грн.32коп. В іншій частині позову відмовив.

Відповідач, не погоджуючись із
рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Донецької області від 04.01.2007р. у справі
№16/371.

Заявник скарги вважає, що
господарським судом при винесенні рішення не були досліджені у повному обсязі
всі обставини справи, рішення прийнято на підставі документів, за якими
неможливо встановити надання та споживання послуг позивачем.

Вважає, що судом не визначена
правова природа договору, який за своїми юридичними ознаками відноситься до
договору про надання послуг. Також, суд не дослідив наявність “Талонів
замовника”, ф. № 1-Т3, застосування якого передбачено умовами договору
№НОМЕР_2, а форма затверджена спільним Наказом Міністерства транспорту України
та Міністерства статистики України № 488/346 від 29.12.1995р., із підписом
уповноваженої особи ТОВ “ВБК “Прогрес.ЛТД” та суд не витребував ці докази.

Заявник скарги вважає, що
господарський суд в порушення статті 24 ГПК України, не залучив до участі у
розгляді справи іншого відповідача - ТОВ “Донгазбудінвест”, яким були спожиті
послуги з автомобільної вежі.

Крім того, заявник скарги вважає,
що господарський суд порушив його права, не повідомивши належним чином про час
та місце розгляду справи, рішення господарського суду було винесено без участі
заявника скарги (відповідача), оскільки він дізнався про порушення даної справи
лише 26.02.2007р., після отримання постанови про відкриття виконавчого
провадження державної виконавчої служби у Ворошиловському районі м.Донецька.

Представник заявника скарги
Кодочигов М.К. у судовому засіданні, в якості доказу своїх повноважень надав
довіреність без номеру та дати, дійсну до 31.12.2006р.

У зв'язку з тим, що у довіреності
на Кодочигова М.К. не вказана дата її вчинення та закінчений строк довіреності,
колегія суддів, на підставі ст.ст.247, 248 Цивільного Кодексу України, визнає
дану довіреність нікчемною, а представництво за довіреністю припиненим.

Представник позивача просив рішення
господарського суду Донецької області від 04.01.2007р. у справі №16/371
залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає
оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами
діючого законодавства.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України
“Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на
підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської
справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи
норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції
України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44,
811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений
запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено
протокол.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що між позивачем та відповідачем   було
укладено договір № НОМЕР_3.

Відповідно розділу 1 договору
замовник поручає, а виконавець   приймає
на себе повноваження та обов'язки по забезпеченню замовника будівельною
технікою, обладнанням та механізмами.

Згідно п.2.1. договору виконавець
зобов'язувався надати замовнику  технічно
справну техніку на підставі заявок, телефонограм, поданих не пізніше 2-х днів
до дати виконання робіт.

Пунктом 3.7 договору на відповідача
покладено обов'язок щодо оформлення заявок на автотранспорт із вказанням
маршруту прямування, дати та місця подання.

На підставі п.2.1 договору №
НОМЕР_3. відповідачем була подана заявка про надання будівельної техніки на
об'єкт житлового будинку в кварталі ІНФОРМАЦІЯ_1

Дана заявка була передана
співробітником замовника ОСОБА_3, про що зроблена відмітка в журналі приймання
заявок.

Пунктом 4.1. договору встановлено,
що оплата здійснюється згідно протоколу договірних цін вартості послуг
будівельної техніки та механізмів.

Пунктом 4.2 договору зазначено, що
послуги приймаються згідно актів приймання-передачі виконаних робіт, які
замовник зобов'язувався підписати протягом трьох днів після його надання або
згідно талонів замовника та реєстру виконаних робіт.

Пунктом 4.3. договору встановлено,
що оплата послуг здійснюється на розрахунковий рахунок виконавця в 5-дений
строк з моменту отримання рахунку на оплату.

Позивач за заявками відповідача
надавав послуги будівельної техніки та обладнання, що підтверджується
подорожніми листами вантажного автомобіля № НОМЕР_4 (а.с.45), № НОМЕР_5
(а.с.41), №НОМЕР_6 (а.с.37), № НОМЕР_7 (а.с.49), № НОМЕР_8(а.с.55),
№НОМЕР_9(а.с.52).

Позивач на адресу відповідача
04.10.2006р. направив акти приймання-передачі виконаних робіт, рахунки-фактури,
податкові накладні, реєстри виконаних робіт.

Відповідач листом № НОМЕР_10
повідомив, що  послуги, оформлені
направленими документами, були надані ТОВ “Донгазбудінвест”, який є генеральним
підрядником на об'єкті жилому будинку в кварталі ІНФОРМАЦІЯ_1 Акти №НОМЕР_11,
№НОМЕР_12 в 2005р. були передані ТОВ “Донгазбудінвест” для оформлення оплати.
Дублікати цих актів повторно вручені особисто представнику ТОВ
“Донгазбудінвест” ОСОБА_4 для оформлення оплати. Також відповідач зазначив, що
всі претензії по оплаті рахунків направляються
ТОВ “Донгазбудінвест”.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно подорожніх листів вантажного автомобіля позивачем надавалася будівельна
техніка, а саме автовишка 33м, яка відпрацювала на об'єкті відповідача 48, 5
годин.

Позивачем до актів виконаних робіт
та рахунків включено 50,5 часів роботи автовишки 33м., але відповідно до
подорожніх листів вантажного автомобіля автовишкою 33м. було відпрацьовано 48,5
годин.

Оскільки згідно договірної ціни
експлуатації машин та механізмів до договору № 4/18/10 одна година праці
автовишки 33м. складає 191грн.57коп. (без ПДВ), то господарський суд
обґрунтовано визнав, що відповідач повинен сплатити позивачу 11149грн.38коп. (з
ПДВ).

На виконання умов договору №
НОМЕР_3. (п.4.3) позивач виставляв на адресу
відповідача рахунки № НОМЕР_13 на суму 7931грн., № НОМЕР_14 на суму
3678грн.14коп., а всього на 11609грн.14коп.

Відповідачем умови договору №
НОМЕР_3. не були виконані, доказів оплати позивачу виставлених рахунків суду
надано не було.

Тому, висновок суду першої інстанції
про задоволення позовних вимог та стягнення 11149грн.38коп. суми заборгованості
з відповідача на користь позивача є правильним.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК
України кожна із сторін повинна довести в суді ті обставини, на які вони
посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Господарський суд правильно
визначив, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 11149грн.38коп.
Оскільки відповідачем не було надано суду доказів погашення заборгованості,
господарський суд визнав, що борг не погашений до теперішнього часу.

Також є законним та обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про стягнення з
відповідача витрат, пов'язаних з наданням адвокатських послуг, наданих
адвокатом ОСОБА_5 (свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю
№НОМЕР_15.) у сумі 1500грн.00коп.

Відповідно до частини 3 статті 48
Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України “Про
адвокатуру”. Дія названого Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 2 Закону України “Про
адвокатуру”.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить
оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми судові витрати за участь
адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони
сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавалися, а їх сплату
підтверджено відповідними фінансовими документами.

Враховуючі те, що позивачем в
підтвердження своїх вимог надано свідоцтво на право зайняття адвокатською
діяльністю №НОМЕР_15., договір про надання адвокатських послуг №НОМЕР_16,
платіжне доручення №НОМЕР_17 про сплату адвокатських послуг на суму
1500грн.00коп., позовні вимоги в цій частині обґрунтовано господарським судом
визнані підлягаючими задоволенню.

Судова колегія вважає недоведеними
посилання заявника скарги на те, що господарський суд не повідомив його про час
та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

Ухвала господарського суду
Донецької області від 13.11.2006р. про порушення провадження у справі № 16/371
та про призначення позовної заяви до розгляду на 07.12.2006р., згідно штампу
канцелярії господарського суд Донецької області була направлена сторонам у
справі 15.11.2006р. рекомендованою кореспонденцією. В матеріалах справи
(а.с.58) є повідомлення № 4947408 про вручення поштового відправлення, згідно
якого ухвала від 15.11.2006р. вручена 16.11.2006р. представнику відповідача за
довіреністю Кушнаренко. В поштовому повідомленні вказана адреса:  вул. Артема, 41/206, м. Донецьк, 83086, така
ж адреса вказана відповідачем в апеляційній скарзі.

Ухвали господарського суду від
07.12.2006р. про перенесення розгляду справи на 20.12.2006р. та від
20.12.2006р. про перенесення розгляду справи на 04.01.2007р. були направлені
сторонам рекомендованою кореспонденцією. Конверти з даними ухвалами на адресу
господарського суду Донецької області не були повернені.

Тому, колегія суддів вважає, що
відповідач був належним чином повідомлений господарським судом про час та місце
розгляду справи №16/371 і його доводи в цій частині є необґрунтованими.

Отже, враховуючі вищенаведене
судова колегія вважає доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції та вважає безпідставними доводи про
невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного,
судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що
відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України
рішення господарського суду Донецької області від 04.01.2007року у справі
№16/371 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, підстав до
його зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита
при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельна компанія “Прогрес.ЛТД”
м.Донецьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 04.01.2007р. у справі № 16/371 залишити без змін

Головуючий          Т.А.
Шевкова

Судді:          Г.І.
Діброва

О.В.
Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС