ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"21" травня 2007 р.
Справа №  2/87

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Деревінської Л.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 2/87

за позовом: Прокурора Новоархангельського  району Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" від імені якого діє Новоархангельське відділення № 2985 філія "Кіровоградське обласне управління відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", смт.Новоархангельськ Кіровоградської  області

до відповідача: приватно - орендного підприємства "Обрій", с.Тимофіївка Новоархангельського району  Кіровоградської області

про визнання недійсним договору N 3 від 1.04.2003р., стягнення з відповідача на користь  позивача кошти в сумі 100581 грн. 16 коп.  та стягнення з позивача на користь державного бюджету 102807 грн. 29 коп.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокуратури – старший прокурор відділу  представництва в судах інтересів громадян та держави прокуратури області Олаг О.С. – посвідчення N 352;

прокурор Новоархангельського району Дульдієр Ю.С. – посвідчення N 229;

від позивача - Василенко Г.В. , довіреність № 1667  від 31.03.07; Сербин В.В. довіреність N 1674 від 31.01.2007р.

від відповідача - участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Прокурором Новоархангельського району Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" від імені якого діє Новоархангельське відділення № 2985 філія "Кіровоградське обласне управління відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" подано позов до приватного - орендованого підприємства "Обрій" про визнання недійсним  договору N 3 від 1.04.2003р. невідновлюваної кредитної лінії, укладеного між позивачем та відповідачем, як такого, що укладений з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства на підставі ст.ст. 207, 208 ГК України; стягнення з відповідача на користь  позивача кошти в сумі 100581 грн. 16 коп.  та стягнення з позивача на користь державного бюджету 102807 грн. 29 коп.

Заявою від 21.05.2007р. позивач відмовився від позовних вимог, мотивуючи тим, що прокурор звернувся з позовом до суду без повідомлення позивача. Крім того, даний позов не може бути розглянутий в порядку  ст. 105 КАС України. Згідно ст. 50 КАС України, сторонами в адміністративному процесі можуть бути лише суб’єкти владних повноважень, якими ні ВАТ «Ощадний банк» ні ПОП Є «Обрій» не являються. Крім того, за твердженням позивача, заява прокурора не містить обгрунтування в чому саме полягає порушення інтересів держави.

Відповідач позов не заперечив, витребувані судом матеріали не подав.

Розглянувши наявні  матеріали справи, заслухавши прокурора, позивача, господарський суд ,-

В С Т А Н О В И В :

Між сторонами 104.2003р.  укладено договір N 3 невідновлюваної кредитної лінії, відповідно до якого позивач надав відповідачеві  кредит на суму 179 000 грн.

З метою забезпечення  зобов’язань щодо повернення суми кредиту, що виникли у ПОП « Обрій» перед ВАТ «Ощадний банк» за вищезазначеним договором, 2.04.2003р. між відповідачем та позивачем укладено договір застави 22 одиниць сільськогосподарської техніки на загальну суму 373988 грн., згідно акта спільної оцінки майна,  що передається в заставу за договором кредитної лінії N 3 від 1.04.2003р. / а.с.11-27/.

Із матеріалів справи / а.с. 30/ вбачається, що відповідач одержав кредит на суму 179000 грн., на який нараховано процентів на суму 24388 грн. 45 коп. Станом на 29.01.2007р.  від відповідача надійшло до банку 102581 грн. 16 коп., із якої погашено 24388 грн. 45 коп. відсотків та 78418 грн. 84 коп. основного боргу. Основний борг становить 100581 грн. 16 коп.

За твердженням прокурора  договір кредитної лінії N 3 від 1.04.2003р.  укладений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, що підтверджується вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2006р., яким керівник ПОП « Обрій» Кукурудза М.В. визнаний винним в скоєнні службового підроблення, що спричинили тяжкі наслідки, шахрайство з фінансовими ресурсами, тобто надання службовою особою  завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, при відсутності ознак злочину проти власності, відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом.

Вказане  є, відповідно до ст. 207 ГК України,  підставою для  визнання такого господарського зобов’язання недійсним та стягнення відповідно до ст. 208 ГК України  з відповідача на користь  позивача кошти в сумі 100581 грн. 16 коп.   та стягнення з позивача на користь державного бюджету 102807 грн. 29 коп.

Суд не приймає заяву позивача про відмову від позову та розглядає спір по суті, так як заявник – прокурор від позову не відмовився.

Суд, розглядаючи заперечення позивача стосовно того, що спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки ні позивач ні відповідач не є суб’єктом владних повноважень,  з врахуванням того, що позов заявлено прокурором, вважає, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суд приходить до висновку, що       позов задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із вироку суду від 21.03.2006р. вбачається, що ним встановлені обставини щодо надання керівником відповідача до ВАТ « Державний ощадний банк України» завідомо неправдивої інформації щодо приналежності майна на праві приватної власності ПОП « Обрій», яка мала значення для прийняття банком позитивного рішення щодо надання кредиту ПОП « Обрій » на суму 179000 грн.  Вказана неправдива інформація – акти передачі за видами засобів,  постанова загальних зборів жителів с. Тимофіївка, акт про передачу майна колишнього СВК «Зоря» до ПОП « Обрій» та про передачу майна   на праві спільно-сумісної власності колективу співвласників майнових паїв колишнього СВК «Обрій»  та ін. стала підставою для укладення 2.04.2003р.  ПОП «Обрій» з ВАТ «Державний ощадний банк України»  договору застави ліквідного  майна – 22 одиниць  сільськогосподарської техніки на суму 373988 грн. згідно акта від 1.04.2003р. оцінки майна, що передається в заставу.

Вирок суду по кримінальній справі, який зазначений, як доказ наявності прямого умислу у сторін за договором N 3 від 1.04.2003р. на вчинення спірного господарського зобов’язання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, не містить висновків щодо укладення  спірного договору з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Як передбачено ст. ст. 207, 208 ГК України господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції ( спеціальної правосуб’єктності ), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Якщо господарське зобов’язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов’язання обома сторонами – в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов’язанням, а у разі виконання зобов’язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Для прийняття рішення зі спору суд встановлює, у чому конкретно полягало завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, якою із сторін і в якій мірі виконано угоду, а також вину сторін у формі умислу.

Умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи, що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на це належні повноваження. За відсутності таких повноважень наявність умислу у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Таким чином, необхідними умовами для визнання господарського зобов’язання недійсним відповідно до ст. ст. 207, 208 ГК України є його виконання з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

В обґрунтування позову прокурор зробив посилання на наявність протиправного умислу лише у ПОП „Обрій». Однак наявність умислу у представника ПОП « Обрій» вироком суду від 21.03.2006р. встановлений відповідно до вчинення не спірного договору N 3 від 1.04.2003р. не відновлюваної кредитної лінії. Тим більше, що за даними позивача,  зобов’Язання по кредитному договору відповідачем частково виконуються.

В наданих прокурором, позивачем та зібраних судом доказах відсутні документи на підтвердження того, що спірні господарські зобов’язання вчинені сторонами / стороною / з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства.

За викладених обставин господарський суд вважає, що докази які б беззаперечно і однозначно свідчили б про наявність умислу юридичної особи ПОП „Обрій» при виконанні спірного господарського зобов’язання з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства відсутні. Тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрат з позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України, ст.ст. 71,72, 94, 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя