ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

24.04.07                                                                                           Справа  № А-15/214

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Бонк Т.Б.

суддів                                                                                Марко Р.І.

Бойко С.М.

при секретарі судового засідання Науменко С.

розглянувши          апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Лукор» (далі ЗАТ «Лукор») від 15.11.2006р. №26/1-218

на постанову           Господарського суду Івано-Франківської області від 19.10.2006р.

у справі           № А-15/214

за позовом           ЗАТ «Лукор», м.Калуш

до          Калуської об’єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, м. Калуш

третя особа           Калузький міський відділ земельних ресурсів, м. Калуш

про           визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Калуської об’єднаної державної податкової інспекції від 19.05.2006р. №/0

за участю представників:

від позивача           –          Бойко Р.Б.- представник;

від відповідача           - Коваленко О.Б.- начальник юридичного відділу;

третя особа          - Яковин Б.М.- начальник управління економіки;

встановив:

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.02.2007р. залучено до участі у справі Калузький міський відділ земельних ресурсів.

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.10.2006р. у справі №А-15/214, суддя Деделюк Б.В., в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована положеннями норм ст.13, ч.1 ст.14 Закону України «Про плату за землю», п.п.4.1.4 п.4.1, п.п.4.2.3. п.4.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»п.5 Порядку подання податкового розрахунку земельного податку»(затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 26.10.2001р. №434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.11.2001р. №963/6154), а також, зокрема тим, що позивачем не подано уточнюючого розрахунку.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 19.10.2006р. у справі №А-15/214 та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги позивача. Зокрема, скаржник зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права а саме: земельний податок розраховується один раз на рік станом на 1 січня кожного року та податкова декларація подається один раз на рік.

У доповненні до апеляційної скарги позивач зазначає, що у зв’язку з прийняттям Постанови Верховною Радою України «Про встановлення меж міста Калуша Івано-Франківської області»не припинилось право користування позивача земельними ділянками за межами населеного пункту; дані земельного кадастру для визначення розміру плати за землю, у зв’язку з включенням земель, які перебувають у користуванні позивача до земель населеного пункту підлягають застосуванню з січня 2006р.

Калуська ОДПІ подала заперечення на апеляційну скаргу, в які, зокрема зазначає, що землі, які знаходяться в користуванні позивача віднесені до меж міста Калуш; постановою Верховної Ради України від 08.04.2005р. не змінювалось призначення земель, які знаходились в користуванні позивача; грошову оцінку земель промислової зони відмінено рішенням Господарського суду Івано-Франківської області у справі №А5/131; Порядком уточнюючого податкового розрахунку земельного податку (затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 26.10.2001р. №434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.11.2001р. №963/6154) передбачено подання нового звітного розрахунку, зокрема у разі зміни грошової оцінки землі, функціонального використання землі.

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав наведених у запереченні до апеляційної скарги

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши подані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Калуською ОДПІ проведено виїзну планову документальну перевірку про що складено акт перевірки від 15.05.2006р. №374/23-1/31256759 про результати виїзної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ЗАТ «Лукор»по податку на додану вартість за період з травень-грудень 2005р., по інших податках та неподаткових платежах за період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р. (а.с.8-18)

На підставі вищезазначеного акту перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення від 19.05.2006р. №/0, яким згідно п.п.4.2.2. п..4.2. ст..4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами», встановлено порушення ст.7, ст.13, ст.14 Закону України «Про плату за землю»у зв’язку з чим визначено суму податкового зобов’язання за платежем земельний податок у розмірі 1053075, 54грн (з них основний платіж –702050,36грн. штрафні (фінансові) санкції –351025,18грн.).

Дане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в порядку адміністративного оскарження, однак визначені до сплати суми, були залишені органами державної податкової служби без змін, а скарги платника податків без задоволення про що прийняте повторне податкове повідомлення-рішення від 18.02.2006р. №/1, яке за своєю суттю нічим не відрізняється від попереднього лише визначено новий строк сплати узгодженої суми податкового зобовязання.

Згідно ст.14 Закону України «Про плату за землю»платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Платник податків має право подавати щомісячно нову звітну податкову декларацію, що не звільняє його від обов'язку подання податкової декларації до 1 лютого поточного року, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, що не звільняє від обов'язку подання податкової декларації протягом місяця з дня виникнення права на нововідведену земельну ділянку, протягом 20 календарних днів місяця наступного за звітним.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про плату за землю»підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно відповіді Калуської міського відділення земельних ресурсів від 18.04.2006р. №8601 у користуванні позивача всі земельні ділянки на території Калуської міської ради згідно даних земельного кадастру знаходяться у межах міста Калуша.

Позивачем не подано належних доказів, що на час подання податкової декларації з земельного податку, землі стосовно яких виник спір знаходились поза межами міста Калуша.

Постановою Верховної Ради України «Про встановлення меж міста Калуш Івано-Франківської області»включено у межі міста Калуш Івано-Франківської області 1435,4 гектара земель, які знаходяться у віданні Калуської міської ради, затверджено загальну площу міста - 6453,5 гектара та встановлено межі міста Калуш згідно з додатком.

Відповідно до п.5 Порядку подання податкового розрахунку земельного податку (затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 26 жовтня 2001 р. N 434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 листопада 2001 р. за N 963/6154) у разі зміни протягом року грошової оцінки землі, функціонального використання землі, настання іншої зміни чи виявлення помилок, що змінюють суму земельного податку за звітний(і) місяць(і), платник податку подає новий звітний Розрахунок з виправленими показниками за такий(і) звітний(і) місяць(і) у строки, установлені підпунктом 4.1.4 "а" пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", без застосування штрафів, установлених пунктом 17.2 статті 17 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не подано уточнюючого розрахунку земельного податку.

Таким чином, враховуючи, що земельні ділянки ЗАТ «Лукор»фактично знаходяться в межах міста Калуша, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем, а грошову оцінку земель промислової зони ЗАТ «Лукор»відмінено, суд І інстанції дійшов підставного висновку, що сплата земельного податку позивачем повинна здійснюватись відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про плату за землю».

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Скаржник не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтували правильність нарахування земельного податку.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, апеляцій ний господарський суд вважає, що постанова місцевого господарського суду відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві, підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 69, 71, 86, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, Львівський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 19.10.2006р. року у справі №А-15/214 залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Лукор»- без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст.212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Матеріали справи повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя                                                                                Бонк Т.Б.

Судді                                                                                                    Марко Р.І.

Бойко С.М.