Харківський апеляційний
господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2007
р.
Справа № АС-27/724-06

Колегія суддів у складі:

головуючого суддя Фоміна В.О.,
суддя Білоконь Н.Д. , суддя Шепітько І.І.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача - не прибув

відповідача -  Аулової
О.М.,  довіреність №  4108/9/10-025 від 14.09.2006 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача
(вх. № 1160 Х/1-14) на постанову господарського суду Харківської області
від 19.02.07 р. і справі № АС-27/724-06

за позовом закритого
акціонерного товариства "Ремонтно-механічний завод № 2", м. Харків

до державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі м. Харкова

про визнання нечинним повідомлення

встановила:

Закрите акціонерне
товариство "Ремонтно-механічний завод №  2 " звернулось  до господарського суду  Харківської області  з позовом
про  визнання  нечинним податкового  повідомлення-рішення державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському районі м. Харкова № /0 від 28.10.2004
р.

Постановою господарського суду Харківської області  від 19.02.2007 р. у  справі
№  АС-27/724-06 (суддя  Мінаєва О.М.) позов  задоволено. Визнано нечинним податкове  повідомлення-рішення державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському районі м. Харкова № /0 від 28.10.2004
р.

Відповідач  із зазначеною постановою господарського суду
першої інстанції не  погодився,
звернувся  до Харківського  апеляційного
господарського суду  з апеляційною
скаргою, в  якій, посилаючись на
невірне  застосування  місцевим господарським судом  норм
матеріального  та  процесуального  права, просить  постанову
скасувати та  прийняти нову  постанову, якою  в
задоволенні  позовних вимог
відмовити.

Позивач  у  відзиві
проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення,
а  апеляційну  скаргу - без змін.

У  судовому засіданні  представник відповідача апеляційну  скаргу підтримує, просить залишити її без
задоволення, а  оскаржуване рішення без
змін.

Представник  позивача  в
судове  засідання  не прибув, позивач надіслав  заяву
про  розгляд  справи
без його  участі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи,
викладені  в  апеляційній скарзі  та  у
запереченнях на  неї, вислухавши
пояснення  представника  відповідача
та  перевіривши правильність
застосування місцевим господарським судом норм
матеріального та  процесуального
права, колегія  суддів  дійшла
висновку, що апеляційна  скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається  з
матеріалів  справи, підставою для
прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення є висновки відповідача,
викладені  в   акті
№ 951/15-365-01267171  від
26.10.2004 р.  перевірки підприємства
позивача, яка проводилась  з питання  несвоєчасної сплати узгодженої суми
податкового зобов"язання  по   земельному податку згідно з розрахунком
земельного податку за  2003 р.,
зареєстрованого у  ДПІ 30.10.2003 р.  за  №
21290  та розрахунку за  на 2004 р., зареєстрованого в ДПІ 28.01.2004
р. за  №
170.

В  акті  зазначено,
що перевіркою було встановлено несвоєчасну  сплату позивачем узгодженої суми податкового
зобов"язання  по сплаті  земельного податку у  граничні
строки в  сумі 22484,92 грн, чим
порушено вимоги ч. 3 статті  75
Закону  України "Про Державний  бюджет України на 2004 р"  та  ч.
3  статті
55 Закону  України"Про
державний  бюджет України на 2003
р." .

Згідно з абзацом першим п.п. 5.3.1. п. 5.3 статті  5 Закону
України "Про порядок
погашення  зобов"язань
платників  податків  перед бюджетами та  державними цільовими фондами"  платник
податків зобов"язаний самостійно сплатити суму  податкового зобов"язання, зазначену  у
поданій  ним  податковій
декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за  останнім днем відповідного граничного строку,
передбаченого підпунктом  4.1.4. пункту
4.1 статті 4 цього Закону для
подання  податкової декларації.

Підпункт  4.1.4. пункту  4.1. статті
4 цього Закону  строки подання
податкових декларацій диференцює в
залежності від базового (звітного) періоду, який згідно  з абзацем шостим цього  підпункту визначено перший податковий  період звітного року, визначений  відповідним законом  з питань оподаткування.

Законом, який  визначає,
зокрема  розміри та  порядок плати за  використання земельних ресурсів, є Закон  України "Про плату  за
землю, частиною 1  статті  14
якого встановлено, що юридичні
особи самостійно обчислюють
суму  земельного податку в  порядку, визначеному цим Законом за  формою, встановленою Головною державною
податковою інспекцією України, щороку
станом  на  1
січня і  до 1  лютого подають дані відповідній  державній
податковій інспекції.

Частиною 1  статті 17 цього
Закону передбачено, що земельний  податок
сплачується рівними частками власниками земельних ділянок, земельних часток
(паїв) і  землекористувачами-виробниками
товарної сільськогосподарської і рибної
продукції та громадянами до 15
січня і  15  листопада, а
всіма  іншими
платниками-щоквартально до 15  числа
наступного за  звітним кварталом  місяця.

Станом  на  2003
та  2004 роки розрахунки
земельного податку подавались платником в
порядку та  по формі,
затвердженими наказом ДПА України від 14.01.1998 р. №  18, яким передбачався розрахунок
платником  річної суми податку із
щорічним поданням такого розрахунку до податкового органу.

Оскільки ч. 3  статті  1
Закону  України "Про
систему  оподаткування"  передбачено, що  механізм
справляння податків  і  зборів (обов"язкових платежів), за  винятком
особливих видів  мита, і  пільги щодо оподаткування  не
можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами  України, крім
законів  про  оподаткування, в  даному
випадку до  правовідносин сторін
не  повинні застосовуватися  норми ч. 3 статті  55 Закону
України "Про Державний бюджет
України на 2003 р." та  ч.
3  статті
75 Закону  України "Про
державний  бюджет України на 2004
рік"

Згідно з підпунктом 20 пункту
1  статті  2 Бюджетного кодексу  України закон про Державний  бюджет України - це закон, який затверджує
повноваження органів державної влади здійснювати виконання  Державного бюджету  України протягом бюджетного періоду. Частиною
2 статті  7 Закону  України "Про систему  оподаткування" встановлено, що
зміна  податкових ставок і механізм
справляння  податків  і зборів (обов"язкових платежів) не  можуть
запроваджуватися  Законом  України про Державний  бюджет України на  відповідний
рік.

Крім того, до позивача податковим органом застосовані штрафні
санкції передбачені підпунктом 17.1.7 п. 17.1 ст.17 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” про що прямо зазначено у оскаржуваному податковому
повідомленні-рішенні,  в акті перевірки
зазначено про встановлення факту несвоєчасної сплати позивачем узгодженої суми
податкового зобов'язання по земельному податку у граничні строки, чим порушено
ч. 3 ст 51 Закону України “Про державний бюджет України на 2002рік” та ч.3 ст.
55 Закону України “Про державний бюджет України на 2003рік”.

Однак, виходячи з норм Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та  державними цільовими фондами” платнику
податку нараховується штраф за несвоєчасну сплату узгодженого податкового
зобов'язання протягом граничних строків встановлених цим законом, а
відповідачем нарахований позивачу штраф за несвоєчасну сплату зобов'язань
протягом граничних строків встановлених ст. 55 Закону України “Про державний
бюджет України на 2003рік” та ст755 Закону України “Про державний бюджет
України на 2004рік”, що не відповідає вимогам підпункту 17.1.7 п. 17.1 ст. 17
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”

Крім того, слід зазначити,
що як  вірно було зазначено  в оскаржуваній постанові суду першої
інстанції, відносини по сплаті земельного податку регулюються Законом України
“Про плату за землю” який є спеціальним законом, що регулює відносини по сплаті
земельного податку, зокрема  статтею 25
цього Закону  встановлено
відповідальність за прострочення
встановлених термінів  сплати  податку у
вигляді  пені  в
розмірах, визначених законом, і цим Законом  не передбачено застосування  (штрафних) фінансових санкцій, а  передбачено застосування  пені .

Однак  зазначені положення
вищевказаного закону відповідачем також не були враховані.

Зважаючи на наведене, місцевий господарський  суд дійшов правильного  висновку, що податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Харкова №
/0 від 28.10.2004 р.
прийняте  з порушенням норм
податкового законодавства у в'язку з чим, правомірно визнав його нечинним,
задовольнивши позовні  вимоги.

Керуючись п. 1  статті 198,
статтями 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія  суддів, -

ухвалила:

Апеляційну  скаргу залишити
без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 19.02.2007
р. у  справі №  АС-27/724-06 залишити без змін.

Ухвала  набирає
чинності  з моменту  проголошення
та  може  бути оскаржена до Вищого адміністративного
суду  України протягом  одного місяця з дня її складення в  повному
обсязі.

Головуючий суддя                                  (підпис)                       Фоміна В.О.

Суддя                                 (підпис)                       Білоконь Н.Д.

Суддя                                  (підпис)                       Шепітько І.І.