ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

12.04.07                                                                                           Справа  № А-9/209

Львівський апеляційний господарський суд в сладі колегії

головуючого –судді  -  М.В.Юркевича

суддів                           -  М.І.Городечна

В.Л. Кузь

Розглянув апеляційну скаргу ПП «Індент»м. Івано-Франківськ

на постанову господарського суду Івано-Франківської області від 28.11.2006 року

в адміністративній справі №А-9/209

за позовом ПП «Індент»м. Івано-Франківськ

до відповідача Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів

Про зобов’язання вчинити дії

З участю представників :

Від позивача: Павлів А.П. –дир-р., Павлів Є.П, - заст. дир-ра.

Від відповідача: Боркан П.І. –ю/т., Семанишин М.Д. –нач.управлін.

Права   та   обов’язки   сторін   передбачені ст.49  КАС   України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 28.11.2006 року в адміністративній справі № А-9/209 ПП «Індент»м. Івано-Франківськ відмовлено в позові до Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів про зобов’язання відповідача видати державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться належне ПП «Індент» нежитлове приміщення на першому поверсі житлового будинку в м. Івано-Франківську по вул. Гетьмана Мазепи, 177, корпус 1.

ПП «Індент»не погоджується з даною постановою суду,  просить переглянути її в порядку апеляційного провадження, скасувати, прийняти нове судове рішення, яким задоволити позов, враховуючи наступні обставини і підстави:

- Частиною 2 ст. 71 КАС України обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладено на суб’єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеного, відповідач не обґрунтував своєї бездіяльності і не пояснив причин надання позивачу відповіді № 1-24/969 від 12.07.2006 року на заяву № 25 від 26.05.2006 року про видачу державного акту;

- При розгляді справи місцевим господарським судом було порушено ч. ч. 2, 3 ст. 11 ЦК України, а також безпідставно відмовлено у задоволені вимог позивача процесуального характеру щодо виклику в засідання в якості свідка начальника Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів, а також про проведення технічного звукозапису судового процесу і відводу судді;

-  Суд невмотивовано звузив застосування у спірних правовідносинах ст. 377 ЦК України, що призвело до прийняття незаконного рішення та порушило права та інтереси позивача.

Івано-Франківське міське управління земельних ресурсів доводи апеляційної скарги заперечує з підстав і мотивів наведених у своєму відзиві від 07.02.2007 року. Оскаржене судове рішення відповідач вважає таким, що ґрунтується на чинному законодавстві, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи. При цьому, ним звертається увага на неможливість видачі позивачу державного  на право власності на спірну земельну ділянку, оскільки для цього відсутні правові підстави і в першу чергу відсутність у позивача правовстановлюючих документів.

Причини та підстави відкладення розгляду справи викладені в попередніх ухвалах Львівського апеляційного господарського суду. Зокрема, це зумовлювалося наполегливими вимогами представників позивача щодо забезпечення обов’язкової участі в засіданні начальника Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів п. Семанишина М.Д.

В ході проведених судових засідань на підставі наявних в справі матеріалів і доказів колегією Львівського апеляційного господарського суду з’ясовано:

На підставі договору купівлі-продажу від 21.085.1997 року між кооперативом «Ескіз»та ПП «Індент»позивач у справі набув право власності на нежитлове приміщення незавершеного будівництва магазину, що розташоване на першому поверсі житлового будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 177, корпус 1. Будівництво обєкта завершено у 2003 році.

17.06.2003 року ПП «Індент»звернулось до міського голови м. Івано-Франківська із заявою про надання дозволу на викуп частки земельної ділянки, на якій знаходиться його приміщення перукарні і магазину в м. Івано-Франківську, по вул. Гетьмана Мазепи, 177, корпус 1,

Згідно технічного звіту по визначенню ідеальної частки земельної ділянки приватного підприємства «Індент», виготовлено по за технічним завданням № 1227 Івано-Франківського управління земельних ресурсів Івано-Франківським БТІ ідеальна частка нежитлового приміщення становить 1/100 частини від будинку, а розмір ідеальної частки земельної ділянки –0,0006 га.

Згідно висновку Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів від 14.10.2003 року ним погоджено передачу спірної земельної ділянки в оренду терміном на три роки без встановлення меж земельної ділянки на місцевості. А 23.03.2004 року  виконкомом Івано-Франківської міської ради було прийнято рішення за № 114, яким вирішено передати земельну ділянку площею 0,0006 га ПП «Індент»терміном на 10 років в оренду (п. 20 ), зобов’язавши останнього укласти такий договір.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2004 року у справі № А-6/114 за позовом ПП «Індент»п. 20 рішення виконкому Івано-Франківської міської ради було визнано недійсним, виходячи з того, що позивач звернувся із своєю заявою 17.06.2003 року не про оренду земельної ділянки, а її приватизацію. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2004 року описане рішення господарського суду Івано-Франківської області було залишене без змін, відмовивши ПП «Індент»в його апеляційних вимогах щодо спонукання виконкому Івано-Франківської міської ради до укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки.

Виходячи із змісту ст. 377 ЦК України ПП «Індент»звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Івано-Франківського міського управління земельних ресурсів про зобов’язання останнього видати позивачу державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться належне позивачу нежитлове приміщення по вул. Гетьмана Мазепи, 177, корпус 1, розташоване на першому поверсі нежитлового цегляного будинку, розміром 0,0006 га у відповідності до технічного звіту Івано-Франківського БТІ.

Колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому, судова колегія виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Позиція позивача щодо автоматичного набуття ним права власності на земельну ділянку, на якій розміщується його приватне приміщення не узгоджується з буквальним змістом ст. 377 ЦК України, оскільки законодавцем в даному випадку наводяться підстави набуття права власності на земельну ділянку при придбанні житлового будинку, будівлі або споруди, як нерухомих об’єктів, що окремі і незалежні від спільної власності на ці об’єкти інших осіб. В розглядуваному ж випадку йдеться про багатоповерховий житловий будинок, в якому право власності на нежитлові і житлові приміщення належить багатьом особам.

Подаючи позовну вимогу про спонукання до видачі державного акту права власності на частину земельної ділянки, позивач не враховує, що чинним законодавством не передбачено безоплатне набуття права власності на землю.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності, право оренди та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документів, що посвідчує право власності, укладення договору оренди чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що при передачі права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування –на підставі договору оренди.

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам, в тому числі щодо подання заяви, строку її розгляду, регламентовано законодавцем у ст. 128 Земельного кодексу України. Відмова органу місцевого самоврядування від продажу земельної ділянки може бути оскаржена в суд. Підставою для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, а вже потім видачі державного акту на землю є прийняття рішення органів місцевого самоврядування про продаж земельної ділянки.

Судом з’ясовано і цього не незаперечено сторонами по справі, рішення Івано-Франківською міською радою про продаж ПП «Індент»земельної ділянки не приймалося, як і відмови у її продажу.

Порядок видачі та складення державних актів на право власності на землю встановлений Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання держаних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року (із наступними змінами), з якої випливає, що видача державного акту права власності на земельну ділянку є неможливою без рішення на це відповідної ради.

Враховуючи вище наведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку відсутності правових підстав для задоволення позову, а отже рішення місцевого господарського суду є таким, що ґрунтується на чинному законодавстві, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись п.6 Р.VІІ Прикінцевих та перехідних положень, ст. ст. 196, 198, 205, 207 КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1.В задоволенні апеляційної скарги ПП «Індент»м. Івано-Франківськ  відмовити.

2. Постанову господарського суду Івано-Франківської області від 28.11.2006 року в адміністративній справі № А-9/209 залишити без змін.

3.  Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи № А-9/209  повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                     М.В.Юркевич

Суддя                                                                            М.І.Городечна

Суддя                                                                            В.Л. Кузь