КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2007                                                                                           № 42/651

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Борисенко  І.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Семененко Є.М. – дов. № 56 від 03.01.2007

від відповідача - не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.01.2007

у справі № 42/651

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

до                                                   Української державної корпорації "Укрзакордоннафтогазбуд"

про                                                  стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов"язання, ціна позову 62139,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго” в особі Ізмаїльського підприємства електричних мереж (надалі – позивач, апелянт) звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом до Української державної корпорації „Укрзакордоннафтогазбуд” (надалі – відповідач) про стягнення 62 139,41 грн. за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання.

Рішенням Господарського суду м. Києва № 42/651 від 16.01.2007 р. у позові Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго”  відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що після відкриття виконавчого провадження між сторонами виникли відносини з виконання рішення господарського суду та чинним законодавством не передбачено відповідальності за невиконання рішення суду про стягнення грошових коштів у вигляді покладання на боржника обов’язку по сплаті індексу інфляції за час прострочення виконання рішення та трьох процентів річних з простроченої суми.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №21а/54 від 27.02.2007р., в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2007 р. у справі № 42/651 та постановити нове рішення, яким апеляційну скаргу ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Представник апелянта (позивача) в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач своїм правом на участь у засіданні апеляційної інстанції не скористався. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм права місцевим господарським судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Між Українською державною корпорацією „Укрзакордоннафтогазбуд” в особі Ізмаїльського заводу „Еталон” (як споживачем) та відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” (як постачальником) укладено договір             № 10 від 24.07.2000 на користування електроенергією, відповідно до умов якого постачальник зобов’язувався відпускати електроенергію, а споживач – своєчасно сплачувати вартість спожитої електроенергії.

У зв’язку з тим, що споживач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував та оплату за спожиту електричну енергію не здійснював, позивач (постачальник) звернувся до господарського суду з позовом про стягнення боргу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.11.2004 по справі № 6/292-5/27-04-773 позов задоволено частково; стягнуто з Української державної корпорації „Укрзакордоннафтогазбуд” в особі Ізмаїльського заводу „Еталон” на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” 521 653,80 грн. боргу, 1 416,10 грн. держмита та 98,29 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі вказаного рішення Господарським судом м. Києва був виданий наказ від 17.06.2005 № 6/292-5/27-04-773 та постановою державного виконавця  відділу ДВС Ізмаїльського МРУЮ в Одеській області від 13.12.2005 було відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного наказу.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа ДВС у м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі (а.с.12), станом на 09.11.2006 по вищевказаному виконавчому документу на користь позивача грошові кошти в рахунок погашення боргу не стягнуто.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду не погоджується з висновком Господарського суду м. Києва про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог та вважає доводи апелянта обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 526 ЦК України (яка передбачає загальні умови виконання зобов’язання) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.598 ЦК України (яка передбачає підстави припинення зобов’язання) зобов‘язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, зокрема, у відповідності до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Чинним законодавством не передбачено таких підстав припинення зобов‘язання як стягнення боргу рішенням господарського суду або відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду.

Таким чином, оскільки чинним законодавством не передбачено таких підстав припинення зобов’язання, то висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог є помилковим.

Наявність виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду не звільняє боржника від виконання належним чином його обов’язків за договором.

Правові наслідки порушення зобов’язання та відповідальність за порушення зобов’язання містяться у главі 51 ЦК України.

Зокрема, згідно ч.1 ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання .

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч.2 ст. 625 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем проведено розрахунок індексу інфляції та трьох відсотків річних за період з грудня 2004 по жовтень 2006, оскільки відповідачем (боржником) своєчасно не виконано рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2004 у справі № 6/292-5/27-04-773, яким з відповідача стягнуто заборгованість за договором           № 10 від 24.07.2000.

Нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних позивачем здійснено на суму  боргу у розмірі 246 665,36 грн. При цьому позивач виходив із суми боргу, стягнутої рішенням Господарського суду м. Києва (521 653,80 грн.), за мінусом сум боргу за перевищення договірних величин в розмірі 144 405,08 грн., боргу за перевищення ліміту споживання в розмірі 123 809,72 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 6 773,34 грн.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних у сумі 51 059,74 грн. та трьох відсотків річних у сумі 11 079,67 грн. вимогам чинного законодавства не суперечить.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних у сумі 51 059,74 грн. та  трьох відсотків річних у сумі 11 079,67 грн. (всього – 62 139,41 грн.) за період з грудня 2004 (тобто, з моменту винесення рішення) по жовтень 2006 включно (до моменту подання позовної заяви) є підставними й обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго” підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2007р. у справі № 42/651 – скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” №21а/54 від 27.02.2007р. на рішення Господарського суду м.Києва від 16.01.2007 у справі № 42/651 задовольнити.

2.  Рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2007 у справі № 42/651 за позовом Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” до Української державної корпорації „Укрзакордоннафтогазбуд” скасувати та прийняти нове рішення.

3.  Позов задовольнити повністю.

4.Стягнути з Української державної корпорації „Укрзакордоннафтогазбуд” в особі Ізмаїльського заводу „Еталон” (68600, Одеська область, м.Ізмаїл, Болградське шосе, 8,  р/р 5047/980 в ОЦО ПІБ, МФО 328135, ЗКПО 14038925) на користь Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго” (65029, м.Одеса, вул.Садова, 3, р/р № в Ізмаїльському відділенні ОФ ВАТ АБ „Укргазбанк”, МФО 328759, ЗКПО 00132187) інфляційні у розмірі 51 059 (п’ятдесят одна тисяча п’ятдесят дев‘ять) грн. 74 коп., три проценти річних у розмірі 11 079 (одинадцять тисяч сімдесят дев‘ять) грн. 67 коп., 933 (дев‘ятсот тридцять три) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.  Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

6.  Матеріали справи № 42/651 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

04.06.07 (відправлено)