ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007 р.                                                                                Справа № 12/222-07

за позовом Мог-Подільського міжрайпрокурора в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Мог-Подільському районі Вінницької області (24000 Вінницька обл., м. Мог-Подільський, вул.. 3-тя Гвардійська, 19, ідент.код 24902919)

до   Селянського (фермерського) господарства «Сяйво»(24000 Вінницька область, Мог-Подільський р-н, с. Мервенці, ідент. код 31726482)

про  стягнення 5802,46 грн.

Суддя                                        М. Кожухар

Секретар судового засідання  Т. Геєчко

Представники:

прокурора     - Жовмір І.І.

Позивача       - Червоняк С.П. - за дорученням

Відповідача   - не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення 7368,29 грн. заборгованості зі сплати платежів до ПФУ, що має місце за період з липня 2006 р. по січень 2007 р.

В судовому засіданні представники прокурора і позивача зменшили позовні вимоги: просили стягнути з відповідача 5802,46 грн. заборгованості по платежах до ПФУ за липень 2006 р. та з вересня 2006 р. по лютий 2007 р.

Відповідач відзиву не дав, правом часті в розгляді справи не скористався. Про час і місце розгляду справи повідомлений судовою повісткою.

З урахуванням цього справа розглядається за наявними матеріалами.

З пояснень представників прокурора і позивача та наданих матеріалів суд вбачає таке.

Згідно звітних документів відповідача за липень 2006 р. та з вересня 2006 р. по лютий 2007 р. у нього утворилась заборгованість зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 5802,46 грн., яка на час розгляду справи не погашена, що стверджується звітними документами відповідача за вказані періоди, витягом з особового рахунку відповідача, відсутністю заперечень відповідача на позов.

Заслухавши пояснення представників прокурора і позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Заборгованість, що є предметом спору, виникла в зв’язку з невиконанням відповідачем вимог Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058) про сплату внесків до ПФУ у встановлені строки.

Відповідно до ст. 106 Закону № 1058 суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні  органи  Пенсійного  фонду  за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі    якщо    страхувальник,    який    одержав    вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідачеві вручено вимоги про сплату боргу, який є предметом спору, що стверджується наданими позивачем корінцями вимог з поштовими повідомленнями про вручення їх представнику відповідача.

Згідно з ч. 5 п. 7 Положення “Про Пенсійний фонд України”, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 р. № 121/2001 р. та п. 7 ст. 64 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” Пенсійний фонд України має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Доказів сплати заборгованості, що є предметом спору, відповідач не надав.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що підтримані прокурором і позивачем позовні вимоги на суму 5802,46 грн. заборгованості за липень 2006 р. та з вересня 2006 р. по лютий 2007 р. підлягають задоволенню.

Керуючись розділом УП, ст.ст. 7, 71, 86, 94 ч. 4, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Сяйво»(24000 Вінницька область, Мог-Подільський р-н, с. Мервенці, ідент. код 31726482, р/р 2001 у КБ «Приватбанк», МФО 302689) на користь Управління Пенсійного фонду України у Мог-Подільському районі Вінницької області (24000 Вінницька обл., м. Мог-Подільський, вул.. 3-тя Гвардійська, 19, ідент.код 24902919, р/р 0103 у ВАТ «Державний ощадний банк», МФО 302076) 5802,46 грн. страхових внесків.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                        М. Кожухар

Повний текст постанови складено 15.06.2007 р.