Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня   2007 року                                                                  Справа № 13/227-05

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Філатов Ю.М., судді Івакіна В.О. , Сіверін В.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

прокурора –Мірошниченко М.Л.

позивача - Дужак Н.Г.

1-го відповідача -  не з’явився

2-го відповідача - Костенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційне подання прокурора м. Ромни (вх. № 3849С/1-7) на рішення господарського суду Сумської області від 08.09.05 по справі № 13/227-05

за позовом Прокурора  м. Ромни в інтересах держави в особі Роменської міської ради

до  1. Приватного підприємства "Теппар" м. Ромни

2.АТ "Український інноваційний банк", м. Київ

про визнання договору іпотеки недійсним

встановила:

Прокурор  м. Ромни в інтересах держави в особі Роменської міської ради  звернувся до господарського суду Сумської області з  позовом про  визнання недійсним договору іпотеки від 07.05.2004 року, який було  укладено між Роменською міською радою та АТ "Український інноваційний банк", відповідно до якого позивач виступив майновим поручителем за виконання 1-м відповідачем умов кредитного Договору від  29.04.2004 року за № 04/8, укладеного  між відповідачами.

Рішенням господарського суду Сумської області  від 03.10.06 року по справі № 13/227-05 ( суддя Миропольський С.О.) у позові відмовлено.

Прокурор м. Ромни з рішенням господарського суду не згоден, подав апеляційне подання, в якому зазначив, що при прийнятті рішення суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права  і тому  рішення підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення господарського суду Сумської області  та постановити нове , яким визнати договір іпотеки від 07.05.04 року, укладений  між Роменською міською радою,   АТ "Український інноваційний банк", та ПП "Теппар" недійсним.

Позивач, Роменська міська рада, у відзиві на апеляційне подання та в судовому засіданні зазначив, що повністю підтримує апеляційне подання прокурора та  не згоден з рішенням господарського суду першої інстанції,  вважає його незаконним та необгрунтованим з тих мотивів, що на його думку, судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, вважає, що рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства. Просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати,  задовольнити апеляційне подання  у повному обсязі.

1-й відповідач, Приватне підприємство "Теппар", в судове засідання не з’явився, надіслана на його адресу ухвала суду від 12 грудня 2006 року повернулася з відміткою поштового відділення: «за зазначеною адресою не проживає».

2-й відповідач, АТ "Український інноваційний банк", у відзиві на апеляційне подання зазначив, що  згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його цілком обгрунтованим та законним, оголосив суду зміст відзиву на апеляційне подання, вважає, що судом були об'єктивно і повно досліджені всі матеріали справи і в рішенні немає ніяких порушень матеріального чи процесуального права,   просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю –доповідача та представників сторін судова колегія встановила, що 29.04.2004 року між Приватним підприємством "Теппар" та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" було укладено кредитну угоду за № 04/ відповідно до якої Приватному підприємству «Теппар» було надано кредит в сумі 100000 грн. 00 коп. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даною кредитною угодою було укладено договір іпотеки, який 29.04.2004 року був посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу за реєстровим № 1524.

Згідно з умовами договору іпотеки 1-й відповідач в якості застави передав 2-му відповідачу нерухоме майно, а саме: котельну з відповідним обладнанням площею 512,5 кв. м, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Московський, 24 та в якості іпотекодавця виступила Роменська міська Рада.

Відмовляючи у позові господарський суд Сумської області виходив з наступного.

Майно, що було передано як застава по договору іпотеки, належить територіальній громаді м. Ромни в особі Роменської міської Ради згідно свідоцтва про право власності від 22.04.2004 року, зазначене свідоцтво видане на підставі рішення 15 сесії 24 скликання Роменської міської ради від 08.08.2004 року та рішення виконавчого комітету Роменської міської ради № 308 від 16.08.2000 року, згідно якого затверджено акт прийому-передачі майна Роменської дільниці обласного комунального підприємства «Сумитеплокомуненерго»у комунальну власність територіальної громади міста Ромни і в перелік цього майна увійшла й котельня, що підтверджує той факт, що зазначена котельна належить до комунальної власності, а не державної.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про іпотеку», ч. 6 ст. 4 Закону України «Про заставу»забороняється передача в іпотеку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, тобто обмеження щодо передачі в іпотеку стосуються об'єктів державної власності, але майно, що було передано в заставу по договору іпотеки, відноситься до об'єктів комунальної власності.

Частиною 1 ст. 169 Цивільного кодексу України передбачено, що територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин, а також відповідно до ст. 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування.

Статтею 327 Цивільного кодексу України, ст.1, п. 30 ст. 26, п.5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" комунальна власність не входить до складу державної і є самостійним об'єктом права власності, управління якою здійснює безпосередньо територіальна громада або створені нею органи, які в свою чергу мають право використовувати об'єкти права комунальної власності як заставу.

Таким чином Роменська міська Рада має право сама безпосередньо виступати іпотекодавцем від імені територіальної громади від імені власника майна на підставі свідоцтва про право власності.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки може бути нерухоме майно, яке є об'єктом комунальної власності, після отримання згоди органу місцевого самоврядування.

04.11.2004 року Роменська міська Рада за результатами розгляду протесту прокурора м. Ромни № 1500 від 03.11.2004 року постановила рішення "Про розгляд протесту прокурора м. Ромни від 03.11.2004 року № 1500", яким скасовано рішення 15 сесії Роменської міської Ради 24 скликання від 08.04.2004 року "Про передачу в іпотеку майна Роменської міської Ради", чим порушено право 2-го відповідача на забезпечення виконань зобов'язань 1-го відповідача за кредитною угодою № 04/8 від 29.04.2004 року, а саме те, що рішення яким скасовано рішення про передачу в іпотеку майна, було винесено після укладення договору іпотеки та виконання 2-м відповідачем своїх зобов'язань по наданню кредиту 1-му відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, таким чином постановлення рішення 20 сесії Роменської міської Ради 24    скликання від 04.11.2004 року "Про розгляд протесту прокурора м, Ромни від 03.11.2004   року № 1500" є актом односторонньої відмови від виконання своїх зобов'язань   по   договору іпотеки, який було укладено на виконання рішення від 08.04.2004 року Роменської міської Ради.

Станом на 12.07.2004 року заборгованість Приватного підприємства "Теппар" перед Акціонерним товариством "Укрінбанк" по кредитній угоді № 04/8 від 29.04.2004 року становить 67970 грн. 31 коп., в тому числі 55525 грн. 11 коп. заборгованості по сплаті кредиту та 12445 грн. 20 коп. процентів за користування кредитом.

Вказана заборгованість виникла внаслідок того, що в серпні 2005 року за рішенням Роменської міської Ради 1-й відповідач відсторонений від виконання функцій теплопостачальної організації міста, на балансі підприємства залишено всю заборгованість по сплаті за газ, енергоносії, кредит, та створено нове підприємство КП "Ромникомунтепло".

До того ж слід взяти до уваги, що в ст. 14 Закону України "Про іпотеку" вказано, що передача в іпотеку майна дозволяється зі згоди органу, який здійснює господарське відання комунальним підприємством. Роменська міська Рада є засновником комунального підприємства "Ромнитеплокомуненерго" і власником майна, яке передано в іпотеку.

З оглядом на те, що відповідно до ст. 19 Конституції України посадові особи виконавчого комітету Роменської міської Ради при укладанні договору іпотеки діяли в межах Законів України "Про місцеве самоврядування" та "Про іпотеку", господарський суд Сумської області вважає, що посилання прокурора м. Ромни на ст. 4 Закону України "Про заставу" та ч. 2 ст. 5 "Про приватизацію державного майна" і ст. 215 Цивільного кодексу України не знаходять свого підтвердження при укладанні та виконанні даного виду договірного зобов'язання, оскільки при укладанні договору іпотеки вимоги чинного законодавства порушені не були.

Обґрунтування прокурора м. Ромни в частині нікчемності договору з посиланням на ст. 228 Цивільного кодексу України, безпідставні, оскільки 1-м відповідачем жодним чином не порушені інтереси територіальної громади міста Ромни, а Роменська міська Рада на сесії дала згоду про передачу в іпотеку майна.

Висновки господарського суду Сумської області не можуть бути визнані обґрунтованими з наступних підстав.

Судова колегія вважає, що господарський суд Сумської області дав невірну правову оцінку  ч. 2 ст. 14 Закону України "Про іпотеку", ч. 6 ст. 4 Закону України "Про заставу", якими забороняється передача в іпотеку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, вказавши, що обмеження стосуються об'єктів державної власності, а не комунальної.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 14 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки може бути нерухоме майно, що є об'єктом права державної чи комунальної власності і закріплено за відповідним державним чи комунальним підприємством, установою, організацією на праві господарського відання. Передача в іпотеку майна здійснюється після отримання у встановленому законом порядку згоди органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, до сфери господарського відання, якого належить відповідне державне чи комунальне підприємство, установа або організація. Забороняється передача і іпотеку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Відповідно до ч. 4 ст. З Закону України " Про приватизацію державного майна" відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування, тобто дія цього закону розповсюджується також на майно комунальної власності.

Згідно з ч.2 ст. 5 вищевказаного закону не підлягають приватизації об'єкти, що мають загальнодержавне значення, зокрема об'єкти інженерної інфраструктури та благополуччя міст, включаючи мережі, споруди, устаткування, які пов'язані з постачанням води, газу, тепла, а також відведення і очищення стічних вод. Роменська міська рада не мала права передавати в іпотеку котельню, оскільки дана споруда має загальнодержавне значення, через те, що вона здійснює постачання тепла для населення.

Представник прокуратури у судовому засіданні зазначив,  що передана в іпотеку котельня має загальнодержавне значення, оскільки є спорудою, яка забезпечує постачання тепла,  не підлягає приватизації, але внаслідок можливого виконання зобов’язань по договору може бути вилучена з комунальної власності і саме в цьому полягає порушення інтересів держави.

Відповідно до п.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5,6 ст. 203 цього кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Крім того, незаконність дій Роменської міської ради при прийнятті рішення від 08.04.04 "Про передачу в іпотеку майна Роменської міської ради" підтверджується також протестом прокурора від 03.11.04 та відповідним скасуванням вищевказаного рішення іншим рішенням Роменської міської ради від 04.11.04.

Отже в зв'язку із скасуванням рішення п'ятнадцятої сесії Роменської міської ради двадцять четвертого скликання від 08.04.2004р. "Про передачу в іпотеку майна Роменської міської ради" у Роменської міської ради зникло  право на передачу в іпотеку майна по іпотечному договору від 07.05.2004р., а у представника Роменської міської ради, заступника голови Агаханяна А.А., стали відсутніми повноваження на підписання зазначеного договору делеговані йому п.5 рішення від 08.04.2004р.

Як уже було зазначено вище, іпотечний договір від 07.05.2004р. був укладений на підставі рішення Роменської міської ради від 08.04.04р. "Про передачу в іпотеку майна Роменської міської ради" яке скасоване рішенням Роменської міської ради від 04.11.2004р. на підставі протесту прокурора міста Ромни, таким чином, визнано неправомірним розпорядження майном органом місцевого самоврядування, а саме передача його в іпотеку, що не відповідає вимогам п.5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вимоги п. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначають компетенцію органів місцевого самоврядування в цілому і стосуються сільських, селищних міських рад районних та обласних рад. Це не було враховано господарським судом Сумської області при прийнятті рішення.

Кожен з органів місцевого самоврядування діє в межах своїх повноважень, передбачених Конституцією України та законами України, зокрема Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".  Відповідно до ч. 1 ст. 10  Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка визначає, що міські ради, органи місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, та ст.. 25 зазначеного закону, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Ні Конституцією України, ні ст.. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ні будь-яким іншим законом, до компетенції міської ради передача комунального майна в іпотеку не віднесена. Таким чином укладаючи договір іпотеки Роменська міська рада діяла за межами своїх повноважень.

Не може бути визнано обґрунтованим посилання господарського суду Сумської області  на ч. 1 ст. 165 Цивільного кодексу України, якою зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, і що рішення двадцятої сесії Роменської міської ради двадцять четвертого скликання від 04.11.04 "Про розгляд протесту прокурора м. Ромни від 03.11.04 №1500" є одностороннім актом відмови від виконання свої зобов'язань по договору іпотеки.

По –перше, позов заявлений не про розірвання договору, а про визнання його недійсним, отже суд послався на норму, яка взагалі не має відношення до предмету спору.

По –друге, рішенням двадцятої сесії Роменської міської ради двадцять четвертого скликання від 04.11.04 "Про розгляд протесту прокурора м. Ромни від 03.11.04 №1500" було задоволено протест прокурора і скасовано рішення Роменської міської ради від 08.04.04. Після скасування вказаного рішення наслідки не наступили, зміни в договір іпотеки не вносились, і в односторонньому порядку він не розривався. Невірним є тлумачення господарського суду про те, що посадові особи виконавчого комітету Роменської міської ради при укладанні договору іпотеки діяли в межах Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Крім цього, при скасуванні рішення Роменської міської ради від 08.04.2004р., були скасовані і делеговані п.5 зазначеного рішення заступнику міського голови Агаханяну А.А. повноваження на підписання договорів застави, право на укладання договору іпотеки заступнику міського голови Агаханяну А.А. зазначеним рішенням не надавалось взагалі, а звідси витікає, що іпотечний договір підписаний особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної правоздатності, що суперечить ч.2 статті 203 Цивільного кодексу України.

На   підставі   викладеного судова колегія вважає, що рішення господарського суду Сумської області від 08.09.05 по справі № 13/227-05   прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права і підлягає скасуванню, а апеляційне подання  прокурора та позов підлягають задоволенню, керуючись ст.. ст.. 101,103,105, п. 4 ст.104 ГПК України

постановила:

Апеляційне подання  прокурора  м. Ромни в інтересах держави в особі Роменської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 08.09.05 по справі № 13/227-05 скасувати.

Позов   задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки від 07.05.2004р.., укладений між Акціонерним товариством «Український інноваційний банк», м. Київ, приватним підприємством «Теппар», м. Ромни, та Роменською міською радою.

Головуючий суддя                                                          Філатов Ю.М.

Судді                                                                            Івакіна В.О.

Сіверін В.І.