ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 березня 2007 р.

№ 5/144б

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка О.С.

суддів:

Панової І.Ю.

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу
та постанову

Господарського суду Донецької
області від 19.10.2006 р. Донецького апеляційного господарського суду від
12.12.2006 р.

у справі

№ 5/144 б господарського суду
Донецької  області

за заявою
до

ОСОБА_1 ТОВ "Маріупольська
фармацевтична фабрика"

про

банкрутство

в судовому
засіданні взяли участь представники :

Кредитора: ДСКП
"Чорнобиль-допомога":

ОСОБА_1 Леонов С.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 06.09.2004 р. за заявою кредитора -фізичної особи ОСОБА_1
було порушено справу про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю
"Маріупольська фармацевтична фабрика" (далі - ТОВ "Маріупольська
фармацевтична фабрика").

Ухвалою місцевого господарського
суду від 15.03.2006 р. фізичну особу ОСОБА_2 було визнано кредитором ТОВ
"Маріупольська фармацевтична фабрика" із сумою вимог 647 578,83 грн.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 05.04.2005 р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

11.09.2006 р. кредитором -фізичною
особою
ОСОБА_1 було подано заяву про перегляд зазначених ухвал господарського суду
Донецької області за нововиявленими обставинами.

19.10.2006 р. ухвалою
господарського суду Донецької області
ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвал господарського суду Донецької області від
15.03.2005 р. та від 05.04.2005 р., визнанні договорів, на яких ґрунтуються
вимоги кредитора -фізичної особи ОСОБА_2 недійсними та визнанні ОСОБА_2
кредитором боржника із сумою вимог 22 078,83 грн.

Ухвала мотивована тим, що
кредитором -фізичною особою
ОСОБА_1 в обґрунтування заяви не надано суду доказів в підтвердження
наявності нововиявлених обставин. На думку суду першої інстанції, угода може
бути визнана судом недійсною лише за заявою керуючого санацією при наявності
умов передбачених ч. 11 ст. 17 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі -Закон).

Не погоджуючись із прийнятою
ухвалою суду першої інстанції, кредитор ОСОБА_1 звернувся до Донецького
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою з вимогою скасувати
ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви від 11.09.2006 р. про перегляд за
нововиявленими обставинами зазначених вище ухвал суду першої інстанції та
прийняте нове рішення, яким дану заяву задовольнити.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від        12.12.2006
р. (судді: Діброва Г.І., Шевкова Т.А., Стойка О.В.) апеляційну скаргу  кредитора -фізичної особи ОСОБА_1 залишено
без задоволення, ухвали господарського суду Донецької області від 15.03.2005 р.
та від 05.04.2005 р. у справі № 5/144б залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою суду апеляційної інстанції, кредитор ОСОБА_1 звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою з вимогами скасувати ухвалу
господарського суду Донецької області від 19.10.2006 р. та постанову суду
апеляційної інстанції від 12.12.2006 р., справу направити на новий розгляд до
господарського суду Донецької області.

При цьому скаржник посилається на
порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 5
Закону та ст. ст. 41, 35, 83 Господарського процесуального кодексу
України (далі -ГПК України).

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 113 ГПК
України, судове рішення господарського суду може бути переглянуто за
нововиявленими обставинами за заявою сторони, поданням прокурора не пізніше
двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду
судового рішення.

В обґрунтування заяви про перегляд
ухвал суду за нововиявленими обставинами позивач посилався на фіктивний
характер укладених договорів, про що йому стало відомо на початку серпня 2006
р. лише з постанови слідчого Жовтневого району РВ Маріупольського ДУ УМВС
України в Донецькій області у кримінальній справі № 67-1345 порушеній за його
заявою, а також на відсутність обладнання, що було предметом договору та
недослідження судом дійсних обставин справи, а саме тих, що ніяке обладнання за
цими договорами взагалі боржнику не передавалось, а отже, і зобов'язань щодо
оплати в нього не виникло.

В обґрунтування касаційної скарги
скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено
договір купівлі-продажу від 02.08.2004 р. та акт прийому-передачі обладнання
від             04.08.2004 р., договори
про надання послуг укладені в період з 08.12.2003 р. по 20.02.2004 р., договір
уступки права вимоги та інші докази, надані ним в підтвердження його вимог та
вважає, що ОСОБА_2 має бути визнаний кредитором боржника із меншою сумою вимог,
а саме на 22 078,83 грн. Також на думку скаржника, судом не враховано вимоги п.
1 ст. 83 ГПК України, відповідно до якого господарський суд, приймаючи рішення,
має право визнати недійсним договір, що протирічить законодавству.

Як встановлено судом першої
інстанції, 01.06.2004 р. між кредитором -фізичною особою ОСОБА_2 та фізичною
особою ОСОБА_3 було укладено договір уступки права вимоги, за яким фізична
особа ОСОБА_3 уступила фізичній особі ОСОБА_2 право вимоги до                                      ТОВ
"Маріупольська фармацевтична фабрика" за вищезазначеними договорами
про надання послуг.

Згідно із ст. 234 Цивільного
кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Враховуючи викладене, колегія
Вищого господарського суду України дійшла висновку, що суд першої інстанції
неналежно оцінив докази, наявні в матеріалах справи, на підтвердження
фіктивності укладених договорів, судом не було досліджено, що обладнання, яке є
предметом оспорюваного договору купівлі-продажу та відповідна договорам про
надання послуг документація, у ТОВ "Маріупольська фармацевтична
фабрика" відсутні, що підтверджується постановою слідчого Жовтневого
району РВ Маріупольського ДУ УМВС України в Донецькій області у кримінальній
справі № 67-1345.

Згідно з ст. 1117 ГПК
України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція
на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Враховуючи викладене, оскаржувана
ухвала суду першої інстанції та
постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Господарському суду Донецької
області при новому розгляді справи
слід врахувати зазначене та належним чином дослідити всі доводи та
докази наявні в матеріалах справи на підтвердження вимог викладених в заяві про
перегляд ухвал за нововиявленими обставинами, викликати в судове засідання та
заслухати пояснення посадових та матеріально-відповідальних осіб ТОВ
"Маріупольська фармацевтична фабрика" щодо факту передачі майна за
укладеними договорами.

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу кредитора
-фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
Донецької області від 19.10.2006 р. та постанову Донецького апеляційного господарського
суду від                  12.12.2006 р. у
справі № 5/144б скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд
до господарського суду Донецької області в іншому складі суддів.

Головуючий
О.С.
Удовиченко

Судді                                                                                             І.Ю.
Панова

М.І. Хандурін