Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" квітня 2007 р.
Справа № 14/485

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриці О.О.

за участю представників сторін

від позивача Ясюнецький О.О. дов. від 12.12.2007р.

від відповідача не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Марк" (м. Житомир)

до Акціонерного товариства закритого типу  "Взуття" (м.Житомир)

про стягнення 65958,08 грн.

В судовому засіданні 10.04.2007р., відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 17.04.2007р.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача       65958,08 грн., з яких: 61348,98 грн. заборгованості за передане майно (з монтажем), 1050,83 грн. 3% річних, 3558,18 грн. інфляційних нарахувань.

Представник позивача в судовому засіданні 17.04.2007р. подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 18000,67 грн. заборгованості за передане майно (з монтажем) відповідно до акту здачі-приймання робіт від 04.05.2006р. та підтримав вимоги в частині стягнення 39348,31 грн. заборгованості за передане майно (з монтажем) відповідно до акту здачі-приймання робіт від 11.09.2006р., 1050,83 грн. 3% річних, 3558,18 грн. інфляційних нарахувань.

Представником позивача в судовому засіданні 17.04.2007р. були надані також додаткові письмові пояснення (а.с. 38,39).

Відповідач заперечень на позовну заяву не надав, свого представника в засідання суду не направив, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

04.05.2006р. та 11.09.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Марк" (позивач у справі) передало Акціонерному товариству закритого типу "Взуття"  (відповідач у справі) алюмінієві та металопластикові конструкції, а також здійснило їх монтаж на загальну суму 92348,98 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): № РН-00000468 від 04.05.2006р., № РН-0001334 від 11.09.2006р.  (а.с. 10,19).

На оплату переданих та встановлених алюмінієвих та металопластикових конструкцій, позивачем 04.05.2006р. та 11.09.2006р. було виставлено відповідачу рахунки-фактури: № СФ-00000532 від 04.05.2006р., № СФ-0001480 від 11.09.2006р. (а.с. 11, 20).

Факт отримання вищезазначених рахунків - фактур відповідачем, з вимогою оплатити поставлену продукцію (з монтажем), підтверджується актами здачі - приймання робіт (надання послуг), в яких ці рахунки відображені.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач свої зобов'язання виконав частково на суму 35000,00 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками з поточного рахунку позивача (а.с. 12-18,40).

Таким чином, заборгованість відповідача на день розгляду справи становить 57348,98 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно обгрунтованого розрахунку позивача, розмір інфляційних нарахувань складає 3558,18 грн., сума 3% річних - 1050,83 грн.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач позов не оспорив.

Суд задовольняє заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на суму 61957,99 грн., з яких: 57348,98 грн. заборгованості за передане майно (з монтажем), 1050,83 грн. 3% річних, 3558,18 грн. інфляційних нарахувань.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру обгрунтовано заявлених позивачем вимог.

На підставі ст. 193 ГК України, ст.ст. 525,526,530,625,692 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 82,84,85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу  "Взуття", м.Житомир, вул. Київська, 87, ідентифікаційний код 01554506 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Марк", м. Житомир, вул. Промислова, 17, ідентифікаційний код 33802271 - 57348,98 грн. основної заборгованості, 1050,83 грн. 3% річних, 3558,18 грн. інфляційних нарахувань, 619,58 грн. витрат по сплаті державного мита, 110,84 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Костриця О.О.