ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"13" лютого 2007 р.
Справа № 25/413-06-10639А

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді :   Жукової А. М.

суддів :                          Величко Т.А.

Бойко Л.І.

при секретарі :  Храмшиній І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача –Кіндяк Н.В.

від відповідача –Волошина Л.В.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову господарського суду Одеської області

від  12.12.2006р.

по справі: № 25/413-06-10639 А

за позовом : Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до : СЗАТ „Агрофірма ім. С. Лазо” с. Надрічне, Тарутинський р-н, Одеської обл.

про стягнення  штрафних санкцій за недотримання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2005 році в сумі 16 662,79 грн.

встановив:

Постановою господарського суду Одеської області від 12.12.2006 року, (суддя Малярчук І.А.) у позові відмовлено з підстав здійснення підприємством заходів по створенню робочих місць для інвалідів.

За висновком суду підприємством виконано установлений ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів  у 2005 році.

Одеське ОВ ФСЗІ, не погодившись із цією постановою, звернулось 20.12.2006 р. із заявою про апеляційне оскарження, а  25.12.06 р. –із апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права, обґрунтовуючи свої доводи положеннями ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (ст.19,20), ЗУ „Про внесення змін до ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” №2602-ІV від 31.05.05 р., „Порядком сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями

штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів” затв. Постановою КМУ №1767 від 28.12.2001 року та пояснюючи, що підприємством не виконано норматив створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 році, що тягне за собою відповідальність, встановлену чинним законодавством у вигляді штрафних санкцій та пені у розмірі 120% річних облікової ставки НБУ за кожний календарний день прострочення, включаючи день сплати.

СЗАТ агрофірма ім Лазо, заперечуючи доводи скаржника у письмових запереченнях просить залишити постанову місцевого суду без змін, як таку, що прийнята у відповідності з нормами матеріального права.

Заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи колегією суддів встановлено таке.

Згідно звіту  №10-ПІ  за 2005 рік, наданого підприємством до Одеського обласного відділення ФСЗІ, підприємством зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу по коду рядка 01 склала 348 осіб із яких 10 осіб встановлена інвалідність. Відповідно до ст.19 ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”  для підприємств незалежно від форми власності і господарювання встановлено норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4 відсотків від загальної чисельності працюючих, що для підприємства складе 14 осіб.

Розрахувавши фактичну кількість працюючих інвалідів, за нестворення 4 робочих місць для працевлаштування інвалідів позивачем застосовано до відповідача штрафні  санкції у розмірі середньорічної заробітної плати штатного працівника на відповідному підприємстві, яка визначена діленням ФОП штатних працівників на середньооблікову чисельність працівників та добутком середньорічної заробітної плати на кількість робочих місць, не зайнятих інвалідами, що склало 15804,60 грн. про сплату якої заявлено претензію №03-1/1727 від 15.05.06.р. Проте, згідно п.4 „Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів” затв. Постановою КМУ №1767 від 28.12.2001 року підприємство не сплатило штрафні санкції до 15 квітня 2006 року у зв'язку з чим ФСЗІ нараховано пеню –120% річних від облікової ставки НБУ на повну суму недоїмки, що склало 858,19 грн.

Вважаючи, що підприємством здійснено правопорушення у сфері господарювання, позивач відповідно до Положення про Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, звернувся з позовом за примусовим стягненням адміністративно-господарських санкцій в загальній сумі 16 662,79 грн.

Відмовляючи у позові, місцевий суд вмотивував рішення посиланням на положення ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (ст.19,20), матеріали справи, „Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.19 ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” для підприємств (об’єднань) , установ і організацій ( у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю) встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб –у кількості одного робочого місця.

Згідно списку штатних працівників - інвалідів у СЗАТ „Агрофірма ім. С. Лазо”  обліковувалось у 2005 році –15 осіб, тоді як норматив працюючих інвалідів мав складати лише 14 осіб.

Відповідно до п.3-5 „Положенням про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів” затв. Постановою КМУ №314 від 3.05.95 р. (п.3) передбачено, що робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.  Пунктом 5 цього Положення передбачено, що підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують Центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення ФСЗІ про створення(пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Виконання нормативу працевлаштування інвалідів звільняє підприємства від відповідальності. Доводи скаржника щодо неврахування інвалідів, які відпрацювали неповний календарний рік судом не приймається до уваги, оскільки ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”  не пов’язує відповідальність підприємства з тривалістю часу, протягом якого інвалід має відпрацювати на створеному підприємством робочому місці. Відповідальність підприємства настає лише у разі нестворення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального права.

Керуючись ст. ст.160, 198,200,205,206,212,254 КАСУ, суд

ухвалив:

Постанову господарського суду Одеської області від 12.12.2006р.

у  справі № 25/413-06-10639 А–залишити без змін, а апеляційну скаргу

без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили   з   дня проголошення та може бути оскаржена у касаційному  порядку в місячний термін до Вищого  адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                               А.М. Жукова

Суддя                                                                                 Т.А. Величко

Суддя                                                                                 Л.І. Бойко