ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"17" травня 2007 р.
Справа № 15/258/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді :  Л. І.Бандури

суддів : Л. В.Поліщук, В.Б.Туренко

при секретарі судового засідання : О.О. Соломахіній

за участю представників сторін:

від позивача –О.Б.Кравченко

від відповідача –О.О.Рибальченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

СДПІ по  роботі з ВПП у м. Миколаєві

на постанову господарського суду Миколаївської області від 13.02.07р.

у справі №15/258/06

за позовом ТОВ СП „Нібулон”

до СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві

про скасування податкових повідомлень - рішень

встановив:

16.02.06 р. ДПІ у м. Миколаєві, правонаступником якої є СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві, здійснила виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ СП „Нібулон” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок по Декларації з ПДВ за листопад 2005 р. і за її результатами склала акт № 333-23-5/14291113.

В ході перевірки виявлено порушення вимог п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, яке полягало в тому, що підприємство не відкоригувало ( не зменшено) суму 7460,67 грн. бюджетного відшкодування, заявлену в серпні 2005 р.

На підставі акту перевірки, 28.02.06 р. ДПІ у м. Миколаєві прийняла податкове повідомлення –рішення №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2005 р. на 7460,67 грн., яке було оскаржено в адміністративному порядку та рішенням податкового органу залишено без змін.

За результатами адміністративного оскарження, 06.05.06 р. ДПІ у м. Миколаєві прийняла податкове повідомлення –рішення №/1 про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2005 р. на 7460,67 грн.

ТОВ СП „Нібулон” звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про скасування вищеназваних податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позову, позивач послався на те, що попередньою перевіркою податкового органу в грудні 2005 р. підтверджено його право на бюджетне відшкодування з ПДВ за вересень 2005 р. в сумі 7460,67 грн. та позапланову перевірку податковий орган провів без рішення суду.

Податкова служба позов не визнала з мотивів правомірності проведення перевірки, яка була здійснена на підставі наказу керівника податкового органу, згідно зі ст.11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та на порушення позивачем вимог п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 13.02.07 р. (суддя Л.І.Васильєва), яка оформлена в повному обсязі 24.02.07р., позов задоволено, вищеназвані податкові повідомлення –рішення скасовані з мотивів правомірності включення позивачем суми 7460,67 грн. до складу бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за вересень 2005 р. Крім того, суд зазначив, що здійснюючи позапланову документальну перевірку податковий орган діяв у межах своїх повноважень, та у спосіб, визначений Законом України „Про державну податкову службу в Україні” і дозвіл суду для проведення цієї перевірки не потрібний.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві, не погодившись з постановою суду, після подання заяви про апеляційне оскарження, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, прийняти нову постанову про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Апеляційна скарга мотивована тими ж обставинами, що зазначені в акті перевірки.

Позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а постанову суду такою, що відповідає матеріалам справи та чинному законодавству.

Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши надані докази та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила:

Згідно з п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.97 р. з подальшими змінами датою виникнення права на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податків товарів (робіт, послуг).

Підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна (п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 названого Закону).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 ст.7 Закону України „Про ПДВ” встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого податку, не підтверджені податковими накладними.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 вищеназваного Закону, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди ( у т.ч. розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при відсутності –зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

П.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 названого Закону встановлено, що у випадку, коли сума розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то:

а)бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (робіт);

б)залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Із аналізу вищеназваних норм випливає, що платник податку має право на податковий кредит при наявності податкової накладної, а на бюджетне відшкодування –при наявності від’ємного значення податку і фактичній сплаті платником податку у попередньому періоді в розмірі, що не перевищує суми від’ємного значення.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції проаналізував договір підряду від 22.06.05 р. №2206/1П, укладений позивачем з ПП „Міоцена”, акти виконаних робіт за цим договором, платіжні документи про оплату вартості виконаних робіт, податкову накладну, платіжне доручення ПП „Міоцена” від 20.12.05 р., що підтверджує сплату ПДВ до бюджету за липень –вересень 2005 р., акт перевірки ДПІ у м. Миколаєві від 16.12.05 р., яким підтверджена правомірність віднесення до податкового кредиту і до складу суми бюджетного відшкодування за вересень 2005 р. 7460,67 грн. по господарським операціям з ПП „Міоцена”, висновок  судово -  економічної експертизи Миколаївського відділення Одеського НДІ судових експертиз від 28.12.06 р., податкову декларацію з ПДВ за вересень 2005 р.,  і дійшов висновку про правомірність включення суми 7460,67 грн. до бюджетного відшкодування за вересень 2005р.

Крім того, суд встановив, що коригування податкового кредиту за листопад 2005 р. про зменшення податкового кредиту на суму 7460,67 грн. є помилкою позивача, а податкова служба, при здійсненні перевірки, згідно з п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” повинна була виправити допущену платником податку помилку.

Апеляційна інстанція погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає чинному податковому законодавству і матеріалам справи.

Доводи скаржника щодо необхідності зменшення суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за вересень 2005 р., з тих підстав, що ПП ”Міоцена” містить ознаки фіктивності спростовуються матеріалами справи, які свідчать про звітування підприємства перед податковими органами, сплату податків (а.с.77-85 т.2).

На підставі викладеного, господарський суд дійшов правильних висновків про необґрунтованість зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ в сумі 7460,67 грн. за вересень 2005 р. та скасував повідомлення –рішення, в зв’язку з чим, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Постанову господарського суду Миколаївської області від 13.02.07р. у справі № 15/258/06 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення .

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністартивного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                                       Л.І. Бандура

Судді                                                                                               Л.В. Поліщук

В.Б. Туренко