ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2007 р.                                                 Справа №  12/139/07

м. Миколаїв

За позовом
ВАТ по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз”, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159.

До відповідача

ПСП “Бальсара”, м. Миколаїв, пр-т Леніна, 141 Б, кв. 102.

Про : стягнення 1168 грн. 62 коп.

Суддя   Семенов А.К.

Представники:

Від позивача
Михайленко О.В., дов. № 55 від 09.06.06 року.

Від відповідача
Не з’явився.

СУТЬ СПОРУ : Позов поданий про стягнення з відповідача на користь ВАТ по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз” 1168 грн. 62 коп. боргу. Позовні вимоги обґрунтовуються  невиконанням відповідачем зобов’язань за усною угодою поставки товару в частині не поставки усього товару.

Відповідач свого представника  у судове засідання не направив, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на  позовну заяву   не надав.

Справу розглянуто, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача,  господарський  суд –

встановив:

ВАТ по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз” (позивач) та ПСП “Бальсара” (відповідач)  уклали усну угоду поставки товару, за умовами якої відповідач поставляв позивачу товар, що підтверджується відповідними накладними (а.с 9 - 117)

Позивач зазначає, що відповідач мав заборгованість станом на 01.11.06 року за непоставлені товари в розмірі 1180 грн. 29 коп. Крім того позивач перерахував відповідачу 2500 грн. 15 коп., а відповідач поставив товар лише на 2511 грн. 82 коп., тобто заборгованість відповідача становить 1168 грн. 62 коп. що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків та банківською випискою про рух коштів на рахунку позивача (а.с. 7, 8).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити на під-ставі нижченаведеного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов’язання має викону-ватися відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вже було зазначено, відповідач повинен був поставити позивачу товар.

Предмет позову не відповідає зобов`язанню, яке прийняв на себе згідно з усною угодою про поставку товару  відповідач.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не доведено ту обставину, що у відповідача перед ним існує грошова заборго-ваність за усною угодою про поставку продовольчих товарів.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33,44,49,75,82,84,85 ГПК України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолю-тивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя