Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" лютого 2007 р.                                                     Справа № 2/4230

Господарський суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Тимошенко О.М.

при секретарі Зоренко В.М.

за участю представників сторін

від позивача Дмитрущак В.Ю. (директор), Бодрягов В.С. (довіреність від 06.11.06)

від відповідача Вадяєв Д.В. (директор), Терещук О.В. (довіреінсть від 25.09.06)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства агрофірма "Західна насіннева компанія" (м. Броди Львівської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-технічного селекційного центру "Полісся" (м. Житомир)

про розірвання договору, про стягнення 100000,00 грн.

Позивач звернувся з позовом до суду, зазначив, що 04.05.05 між сторонами укладено договір №1 купівлі продажу, за яким відповідач продав позивачу садивний матеріал хмелю "In vitro"  у кількості 18000 штук вартістю 194400 грн., які були передані позивачу згідно накладної від 04.05.05. Позивач 14.09.05 сплатив відповідачу 100000 грн. за придбаний садивний матеріал. Відповідач надав позивачу на проданий матеріал сортове свідоцтво, яке підтверджувало сортову чистоту. Після посадки саджанців виявилось, що вони є не належної якості. Позивач з посиланням на ст. 678 ч.2 п.1 ЦК України просить розірвати договір купівлі продажу та стягнути з відповідача 100000 грн.

Відповідач надав письмовий відзив, в якому позов не визнає, зазначає, що позивач не набув права власності на саджанці, а тому не має права пред'являти претензії щодо їх якості.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, представники відповідача позов не визнали.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.05.05 між сторонами укладено договір №1 (далі Договір) купівлі продажу садивного матеріалу хмелю, за яким відповідач зобов'язався представити позивачу оздоровлені саджанці хмелю у кількості 18000 штук, а позивач зобов'язався до 15.06.05 оплатити їх вартість 194400 грн.

Згідно видаткової накладної №РН-0000001 від 04.05.05 позивач на виконання умов Договору отримав у відповідача 18000 штук оздоровлених саджанців хмелю на суму 194400 грн.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що позивач набуває права власності на продукцію в день надходження коштів від позивача на рахунок відповідача, при невиконанні цієї умови продукція вважається непроданою та є власністю відповідача.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що позивач до виникнення права власності на продукцію несе відповідальність за її зберігання.

Позивач в позовній заяві зазначив, що на виконання умов Договору ним сплачено відповідачу 100000 грн., тобто повна оплата, яка визначена Договором, не проведена, отже виходячи з умов Договору продукція залишається непроданою, позивач не набув права власності на продукцію, власником якої залишається відповідач.

До такого ж висновку прийшов господарський суд Львівської області в рішенні від 26.09.06 по справі № 4/1598-10/241 по спору між цими ж сторонами. Зокрема зазначеним рішенням суду встановлено, що до укладення Договору №1 між сторонами укладався договір зберігання від 01.11.05, за яким позивач отримав на зберігання  18000 штук саджанців хмелю. Після цього був укладений Договір №1 купівлі продажу від 04.05.05. Право власності за договором купівлі продажу до позивача не перейшло, тому правовідносини сторін ґрунтувались на договорі зберігання. Відповідач поставив вимогу позивачу повернути саджанці з відповідального зберігання, чого не було виконано, тому відповідач пред'явив позов про стягнення з позивача вартість переданого на зберігання майна. Вищевказаним рішенням господарського суду позов задоволено, стягнуто з Приватного підприємства агрофірма "Західна насіннева компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-технічного селекційного центру "Полісся" 116000 грн. вартості саджанців. При цьому було враховано сплачені 100000 грн.

Відповідно до ст. 35 ч.2 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином позивач використав саджанці хмелю будучи лише їх зберігачем і не будучи їх власником, тому не має права ставити вимогу щодо їх якості, отже позов є безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85  ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання 19.03.07.

Суддя                                                                     Тимошенко О.М.