РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2007 р.
Справа № 6/79-2101

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Заступника військового прокурора Полтавського гарнізону, майдан Незалежності, 1б, м. Полтава в інтересах держави в особі Медичного центру ВВ МВС України «Нові Санжари»Міністерства внутрішніх справ України, смт. Нові Санжари, Новосанжарського району, Полтавської області.

до   відповідача Головного управління праці і соціальної політики Тернопільської облдержадміністрації, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль

за участю представників сторін:

позивача:

відповідача: Валеза Т.П., Сулима В.І.

прокурора: Юськів П.М.

Суть справи:

Заступник військового прокурора Полтавського гарнізону звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Медичного центру ВВ МВС України «Нові Санжари»Міністерства внутрішніх справ України до Головного управління праці і соціальної політики Тернопільської облдержадміністрації про стягнення 7200 грн. заборгованості.

В судове засідання представник позивача, участь якого не визнавалась обов’язковою, не з’явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відзиві на позов та згідно з поясненнями його представників, відповідач заборгованість визнав повністю, та пояснив неможливість проведення розрахунку відмовою Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області у реєстрації зобов’язання. А також просив суд залучити у якості третьої особи –представника державного казначейства України в Тернопільській області, та зобов’язати його провести оплату боргу.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши думку учасників судового засідання, враховуючи підстави виникнення спірних правовідносин та інших обставин справи, клопотання відповідача про залучення третьої особи слід відхилити.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а від-так, згідно ст.22,78 ГПК України є підставою для задоволення позову.

В розпочатому судовому засіданні учасникам процесу роз'яснено, належні їм права та обов'язки передбачені ст. ст. 20,22,29,81-1  ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, думку прокурора, суд встановив наступне:

07 квітня 2006 року між Головним управлінням праці і соціальної політики Тернопільської облдержадміністрації та Медичним центром ВВ МВС України «Нові Санжари»Міністерства внутрішніх справ України укладено договір №59 про надання послуг щодо санаторно-курортного оздоровлення дорослих громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за умовами якого «Виконавець»(позивач) зобов’язувався надати «Замовнику»(відповідачу) путівки на санаторно-курортне лікування та оздоровлення, а «Замовник»брав на себе зобов’язання здійснити оплату вартості отриманих путівок  згідно з Специфікацією. Термін проведення оплати сторонами обумовлений не був.

Як вбачається з представлених документів, зокрема підписаних сторонами без заперечень, представлених позивачем копій специфікації на путівки, що закупляються у 2006 році, графіку заїздів у 2006 році громадян Тернопільської області, корінців санаторно-курортних путівок №№006746, 006747, 006748, 006749, 006750, позивач виконав своє зобов’язання у повному обсязі на загальну суму 7200 грн.

Претензій щодо відступів від положень угоди або інших недоліків від замовника не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобов’язання не встановлений, боржник повинен виконати його в семи денний термін з дня пред’явлення про це вимоги кредитора.

Однак, в порушення  умов договору та вимог ст.526,530,629 ЦК України, ст.193 ГК України  “Замовник” розрахунку не провів.

Надіслану на адресу Головного управління праці і соціальної політики Тернопільської облдержадміністрації вимогу про поновлення порушених майнових прав, боржник залишив без задоволення.

Доказів на підтвердження іншого, у т.ч. про проведення розрахунку, відповідачем не представлено, а судом не здобуто.

При цьому, суд відхиляє клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи –представника державного казначейства України в Тернопільській області, та зобов’язання його провести оплату боргу. Таке клопотання виходить за межі позовних вимог та підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Частина 3 ст.21 цього Кодексу не допускає об’єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення 7200 грн. боргу підлягають задоволенню як обґрунтовані і визнані відповідачем.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України, судові витрати по справі покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4-3,33,43,44,49,78,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління праці і соціальної політики Тернопільської облдержадміністрації, (вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, код 03195547)

- 7200 грн. на користь Медичного центру ВВ МВС України «Нові Санжари»Міністерства внутрішніх справ України, (р/р 0058 в УДК в Полтавській області, МФО 831019, смт. Нові Санжари, Новосанжарського району, Полтавської області, код 14323563);

- 102 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в доход держбюджету.

Видати накази.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор – апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення “____”_____________ 2007р., через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          І.П. Шумський