ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 9/165н-ад
Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за
Суб'єкта господарської області -фізичної особи ОСОБА_1, м.
Свердловськ Луганській області
до Державної податкової інспекції у м. Свердловську
про визнання нечинним рішення
в присутності представників:
позивача -ОСОБА_1 - ПП, свідоцтво НОМЕР_1
відповідача -Домніна М.В. - держ. подат. інсп., дов. № 3 від 09.01.07,
Коваленко В.О. - держ. подат. інсп., дов. № 7 від 09.01.07.
Суть спору: позивачем  заявлена
вимога про визнання нечинним рішення про застосування фінансових санкцій
ДПІ у м. Свердловськ №НОМЕР_2 від 27.12.2005 року, яким застосовані фінансові
санкції у розмірі 3400,0 грн. за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.95
р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" (далі -Закон 481).
Відповідач, Свердловська
ДПІ, письмовими запереченнями не погоджується з позовом з наступних підстав:
* перевірка позивача проведена з дотриманням вимог ст. 11-2 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.90р. № 509-ХІІ (далі
* продавець ОСОБА_2, у присутності якої здійснювалась перевірка,
відмовилась від дачі пояснень та отримання другого екземпляру акту перевірки,
про що зазначено в акті,
* відповідач, ОСОБА_1, ознайомившись з актом перевірки, також
відмовилась від підписання матеріалів перевірки, про що складено акт відмови
від підписання матеріалів перевірки за НОМЕР_3
* акт перевірки та спірне рішення були направлені позивачу
рекомендованим листом з повідомленням про вручення,
* щодо адреси позивача, зазначеної у спірному рішенні, податкова
служба користувалася обліковими даними, а саме свідоцтвом про державну
реєстрацію від 12.11.98р.,
* відповідач не погоджується з твердженням позивача про те, що
продавець ОСОБА_2 не є її продавцем, оскільки це спростовується матеріалами
* спірне рішення було прийнято податковим органом правомірно
відповідно до повноважень, встановлених законодавством.
В обгрунтування заяви позивач посилається на
Про те, що до позивача застосовані фінансові санкції за порушення
Закону 481, він дізнався після отримання позову прокурора м. Свердловська про
стягнення 3400 грн. та відкриття провадження у справі господарського суду
Луганської області № 10/66ад.
Позивач наполягає, що він не здійснює торгівлю алкогольними
напоями та тютюновими виробами взагалі, а висновки акту перевірки не відповідають
фактичним обставинам.
Посилаючись на ст. 11-2 Закону 509, п. 11 Інструкції про
порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами
державної податкової служби, затв. наказом ДПА України від 17.03.01р. № 110
(далі -Інструкція), позивач стверджує, що     податківці при проведенні перевірки не
надали направлення на перевірку, копію наказу керівника податкового органу про
проведення позапланової виїзної перевірки під розписку, не надали можливості
ознайомитися з актом перевірки, направили спірне рішення за адресою, яка не
відповідає фактичному місцезнаходженню позивача.
Крім того, позивач стверджує, що фізична особа ОСОБА_2 не працює у
нього. До того ж в момент здійснення перевірки магазин не працював у зв'язку з
проведенням ремонту.
Позивач, посилаючись на п. 6 Порядку, затв. постановою КМУ від
02.06.03р. № 790, Указ Президента України від 11.07.01р. № 510/2001 «Про
посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів»та інші нормативні акти, стверджує, що у відповідача
були відсутні повноваження для прийняття спірного рішення.
доводи позивача, відповідача, третьої особи і надані докази, суд дійшов
висновку про необґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне
Відповідно до п. 2 ст. 17 Закону 481 встановлена відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності за порушення цього Закону, а саме у разі:
·          здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності
ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами до
суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у
розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, як що він заперечує проти адміністративного
Вирішуючи цей спір, суд виходив з того, що відповідач, суб'єкт
владних повноважень, повинен довести належними доказами факт порушення,
зазначений у акті перевірки, а не формальним посиланням на те, що в акті
перевірки на стор. 2 викладено, що при продажу товару, у т.ч. водки
Лемон (2 пляшки) та сигарет ЛМ (1 пачка) РРО, розрахункові книжки та КОРО не
застосовувалися…ліцензії на продаж алкогольних та тютюнових виробів відсутні.
Позивач у судовому засіданні не заперечувала проти того, що вона
не отримувала спірні ліцензії, оскільки вона взагалі не здійснює торгівлю
алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Як вбачається з матеріалів перевірки, вона була розпочата о 12
год. 55 хв. та закінчилася о 13 год. 30 хв. але відсутні посилання в самому акті
(п.п. 6, 7, 20, 22) та додатку до нього щодо зазначених в акті алкогольних
напоїв та тютюнових виробів на накладні, угоди чи інші документи, не
відображено, що вказані документи на вимогу перевіряючих не надано. Із акту не
вбачається, чи були витребувані документи посадовими особами, що здійснювали
перевірку, і належним чином це не відображено в акті перевірки.
З матеріалів справи вбачається, що перешкоди податковому органу
можливості з'ясувати фактичні обставини при проведенні перевірки не було.
Податківцями не перевірені документи щодо вказаних в акті напоїв та тютюнових
виробів, які повинні супроводжувати надходження до торгової точки алкогольних
напоїв (накладні, товарно-транспортні накладні тощо), таким чином зазначена
перевірка проведена поверхово.
В акті перевірки податковий орган повинен чітко викладати всі
обставини, які мають відношення до фактів виявлених порушень з посиланням на
докази, які підтверджують наявність зазначених фактів, оскільки саме на
підставі акту перевірки до суб'єкта господарювання застосовуються штрафні
В акті перевірки не вказано де здійснюється продаж і зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відсутній додаток до акту, який би
містив перелік товарів, що реалізується позивачем, та який би містив наявність
алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Крім того, матеріали справи містять наказ начальника ДПІ  у м. Свердловську від 16.12.05р. № НОМЕР_4 Про
проведення перевірок відділом оперативного контролю у грудні 2005 року, згідно
з яким було наказано провести перевірку щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності з питань дотримання вимог Закону України «Про
застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
у т.ч. позивача - ОСОБА_1.
За правилами частини 7 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні” перевірки, які здійснюються в межах повноважень податкових
органів, визначених Законом України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та
Законом 481 вважаються позаплановими і здійснюються за рішенням керівника
податкового органу, яке оформлюється наказом.
Відповідно до статті 11-2 цього Закону посадові особи органу
державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку:
1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його
видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть
перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису
керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу
державної податкової служби;
2) копії наказу керівника податкового органу про проведення
позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.
Як свідчать обставини справи, податковим органом відповідно до
наказу № НОМЕР_4 повинна була здійснюватись перевірка відповідача виключно з
питання дотримання вимог Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.
Отже, всі інші дії перевіряючих, у тому числі і щодо
перевірки дотримання суб'єктом підприємницької діяльності вимог інших законів
та нормативних актів визнаються як такі, що здійсненні з перевищенням наданих
повноважень і не у відповідності до вимог Закону України „Про державну
податкову службу в Україні”.
Посилання позивача на той факт, що у посвідченнях перевіряючих є
посилання на Закон 481, Укази Президента та інші нормативно-правові акти, судом
відхиляються з огляду на правила статей 11-1, 11-2 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні”. Підставою для проведення позапланової перевірки
дотримання вимог Закону 481 є наказ, і саме на підставі наказу видаються
посвідчення на перевірку, зміст яких повинен відповідати прийнятому наказу.
На підставі посвідчень без відповідного наказу на перевірку,
посадові особи органів державної податкової служби не вправі здійснювати
перевірки суб'єктів підприємницької діяльності.
Відповідно до статті 9 КАС України суд при вирішенні справи
керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено
вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін
про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 87, 89, 94, 98, 158
- 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд
п о с т а н о в и в:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати протиправним та нечинним рішення ДПІ у м. Свердловську
№ НОМЕР_2 від 27.12.2005 року.
3. Повернути з Державного бюджету України на користь
позивача, СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_5, судові витрати у розмірі 3
Постанова  набирає законної
сили після  закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку
заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 21.05.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду апеляційної
інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
А.Г. Ворожцов