ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.03.07                                                                                           Справа  № 3/137(17/202)

Львівський апеляційний господарський суд  в складі колегії:

головуючого-судді
Гнатюк Г.М.

суддів
Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Княгинин Плюс»за № 14-06-05/а від 06.11.2006 року

на рішення
Господарського суду Івано-Франківської області від 03.10.2006 року

у справі
№ 17/202

за позовом
Івано-Франківського обласного державного об’єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості в особі структурного підрозділу Торговий дім «Івано-Франівська горілка», м.Івано-Франківськ

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Княгинин Плюс»(надалі ТзОВ «Княгинин Плюс»), м. Івано-Франківськ

про
примусову передачу орендованого майна,

за участю представників:

від позивача: Лабґяк Л.Д. –представник (довіреність № 01-1/46 від 30.01.2007 року)

від відповідача: не зґявився

Представник від відповідача в судове засідання жодного разу не з’явився, поштові повідомлення які були надіслані на вказану адресу відповідача (згідно довідки ЄДРПОУ), на адресу суду не повернулися. Враховуючи факт не повернення на адресу суду ухвал Львівського апеляційного господарського суду, то колегія суддів розцінює дії відповідача, як зумисне затягування судового процесу, що в даному випадку є порушення приписів ст.22 ГПК України, стосовно обов’язку сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Представнику позивача роз’яснено права та обов’язки передбачені ст.ст.22, 28, ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу та заяв про відвід суддів не подавались.

Суд вважає за можливе слухати справу в порядку ст.75 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 03.10.2006 року у справі № 17/202 (суддя Неверовська Л.М.) задоволено позовні вимоги Івано-Франківського обласного державного об’єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості в особі структурного підрозділу Торговий дім «Івано-Франівська горілка»до ТзОВ «Княгинин Плюс». Зобов’язано ТзОВ «Княгинин Плюс», м. Івано-Франківськ, повернути Івано-Франківському обласному державному обґєднанню спиртової та лікеро-горілчаної промисловості в особі структурного підрозділу Торговий дім «Івано-Франківська горілка», м. Івано-Франківськ, орендоване за договором оренди державного майна №2/осн. від 27.01.03 року майно –приміщення загальною площею 1 869, 9 кв.м в м.Івано-Франківську по вул.Польовій, 2 та 125 кв.м в м.Надвірна по пл.Шевченка.

Приймаючи дане рішення суд виходив з того, що оскільки рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2006 року по справі №12/99 розірвано договір оренди державного майна №2/осн. від 27.01.2003 року, укладений між Івано-Франківським обласним державним об’єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості та відповідачем у даній справі ТзОВ «Княгинин плюс», вказане рішення господарського суду набрало законної сили, та те, що правові наслідки припинення або розірвання договору оренди визначені ст. 27 Закону від 10.04.1992 року №22 «Про оренду державного та комунального майна», згідно з якою у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди.

Відповідач не погоджуючись з вищезазначеним рішенням оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що місцевий господарський суд при прийнятті рішення неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи; визнав встановленими обставини, що не були доведені позивачем та порушив і неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Представник позивача відзиву на апеляційну скаргу не подав, в засіданні суду зазначив, що рішення господарського суду Івано-Франківської області відповідає вимогам законодавства та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та вислухавши представника позивача, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди державного майна №2/осн. від 27.01.2003 року, укладений між Івано-Франківським обласним державним об’єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості та ТзОВ «Княгинин плюс»рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2006 року по справі №12/99 розірвано, вказане рішення господарського суду набрало законної сили.

На підставі ст. 35 ГПК України вказані факти не потребують доказування.

Орендоване майно є комунальною власністю і, в зв'язку з цим, на відносини сторін за цим договором поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №22 від 10.04.1992 року.

Отже, відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди припинив свою дію у зв'язку із достроковим розірванням за рішенням суду.

Порядок повернення орендованого майна після припинення або розірвання договору оренди передбачений положеннями статей 26, 27, 28 і 29 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Оскільки, відповідачем не надано суду доказів виконання зобов’язання щодо повернення приміщень позивачу, то господарський суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав та необхідність примусово передати орендоване майно позивачу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржник, незважаючи на надану йому можливість, належними та допустимими доказами не спростував факти, викладені в рішенні суду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що рішення господарського суду Львівської області відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, а тому відсутні підстави, передбачені ст. 104 ГПК України для його скасування.

Враховуючи наведене та керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, –Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.10.2006 року у справі № 17/202 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3.          Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                                        Г.М. Гнатюк

Судді                                                                                                Н.М. Кравчук

О.Л. Мирутенко