ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.07 р.                                                                               Справа № 39/38

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіної Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні  матеріали справи

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь

до відповідача: Заритого акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» м. Єнакієве

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Донецька залізниця» м. Донецьк

про: стягнення 3 116, 06 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Горбань О.Є - за довіреністю № 31-4016 від 19.03.2007 р.;

від відповідача: Гравова Н.В. – за довіреністю № 014-2818 від 06.09.2006 р.

від третьої особи: Гарбузова Т.О. – за довіреністю № Н-01/594 від 17.02.2007 р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» м. Нікополь, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Закритого акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» м. Єнакієве, про стягнення вартості вагової недостачі продукції ( «коксового горішку») в сумі 3 116 грн. 06 коп.

Ухвалою суду від 20.03.2007 р., суд з власної ініціативи, на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучив до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Донецька залізниця» м. Донецьк.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 685/4592 від 20.12.2004 р., протокол розбіжностей та протокол погодження розбіжностей до нього, специфікацію № 1, посвідчення № 3914/1 від 16.09.2005 р., акт № 3914/1 від 18.09.2005 р., довіреність № 012-229 від 24.01.2005 р., акт № 3914/2 від 18.09.2005 р., залізничні накладні № 52287311, № 52287312, № 52287251, № 52287250, № 52287280, № 52287281, № 52287354, рахунок-фактуру № ЗА-0001887 від 14.09.2005 р., розрахунок вартості нестачі.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, посилаючись на порушення позивачем вимог Інструкції № П-6 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю» щодо порядку складання актів приймання продукції, а також вимог ДСТУ 332-12-2-94.

Третя особа надала відзив на позов, з посиланням на ст. 125, 131 Статуту залізниць України своєї вини у виникненні недостачі не  вбачала.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

20.12.2004 р. між відповідачем та позивачем, укладено з протоколом розбіжностей договір № 685/4592 на поставку коксової продукції.

Згідно даного договору відповідач зобов’язалась поставити позивачу коксову продукцію на умовах FCA FREE CARRIER (... named place) (Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року), а останній, в свою чергу, зобов’язався прийняти та оплатити її вартість.

17.09.2005 р. відповідно до умов Договору на адресу позивача за залізничними накладними № 52287311, № 52287312, № 52287251, № 52287250, № 52287280, № 52287281, № 52287354 надійшло 7 вагонів з коксом.

Вантаж надійшов на станцію призначення у технічно справних вагонах без ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. У зв’язку з чим, на підставі ст. 52 Статуту залізниць України, 18.09.2005 р. виданий залізницею вантажоодержувачу без перевірки ваги, за даними, вказаними у залізничних накладних.

Під час приймання вантажу, при перевантаженні на 100 тн. тензометричних вагах вантажоодержувача, у вагонах № 66728171, № 66556234, № 66751686, №  65521270, № 67920546, № 67868059, № 66681347, була виявлена недостача у кількості 7,2 т.

З урахуванням норм природної втрати і граничної погрішності показань ваг нестача у вагонах склала 3,52 тн., що за розрахунком позивача складає 3 116 грн. 06  коп., у т.ч. залізничний тариф в сумі 152 грн. 40 коп. та ПДВ в сумі 519 грн. 34 коп.

При цьому, суха вага визначена позивачем згідно вологи, вказаної в сертифікаті якості постачальника.

Пунктом 6.1 Договору сторони передбачили, що прийомка продукції за кількістю та якістю проводиться у відповідності до Інструкції № П-6 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю», Інструкції № П-7 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю».

У зв’язку з виявленою недостачею позивачем, за участю представника громадськості, складено акт № 3914/1 від 18.09.2005 р., призупинено приймання продукції та факсом викликано представника постачальника для сумісного приймання продукції.

Умовами п. 6.1 Договору з урахування протоколу погодження розбіжностей, передбачено, що окрім факсового повідомлення обов’язковим є направлення постачальнику телеграми згідно п. 17 Інструкції № П-6.

Відповідач заперечує факт отримання телеграми.

Зазначених заперечень позивачем не спростовано, документів які б підтверджували факт надіслання позивачу телеграми суду не представлено.

Крім того, надіслане позивачем повідомлення (факс) не відповідає вимогам п. 17а Інструкції № П-6, зокрема позивачем невірно зазначене найменування продукції, характер виникнення недостачі, вартість продукції, що не вистачає, час на який призначена прийомка продукції по кількості.

Пунктом 14 Інструкції П-6 встановлюється порядок перевірки ваги нетто, згідно якого, при неможливості переваження продукції без тари, визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформляються актами. Визначення ваги нетто шляхом відрахування ваги тари із ваги брутто за даними, зазначеними в транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто і ваги тари не дозволяється.

Між тим, в порушення зазначених вимог інструкції, в акті № 3914/2 від 18.09.2005 р. зазначено, що вага тари вагона визначена позивачем за трафаретом.

З огляду на положення  п. 3 Інструкції № П-6 перевірка маси нетто здійснюється в порядку, встановленими стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами.

Посилання   позивача  на  ДСТУ  322-12-2-94,   яким   встановлений порядок визначення маси нетто по різниці маси навантаженої групи вагонів (брутто) і маси порожніх вагонів (тари), зазначеній на їх трафаретах, та за яким допускається використовувати для визначення маси при надходженні партії коксу масову долю загальної вологи, визначену у постачальника і вказану в сертифікаті якості, судом до уваги не приймається, з огляду на наступні приписи законодавства.

Пунктом 4.3 ДСТУ 322-12-2-94 "Кокс кам'яно вугільний, пековий і термоантрацит. Правила приймання" передбачено, що відбір проб коксу у споживача повинен здійснюватись за ДСТУ 23083 в момент розвантаження коксу з вагонів. Показник масової долі загальної вологи, що встановлений споживачем, використовують для визначення сухої маси при надходженні партії коксу.

Відповідно до Методики контрольної перевірки маси партії коксу, що надходить до споживача (в перерахунку на суху речовину), наведеної в додатку А до ДСТУ 322-12-2-94, масу коксу (нетто) визначають за різницею маси завантаженої групи вагонів (брутто), визначеної зважуванням у споживача, та маси порожніх вагонів - тари, вказаної на їх трафаретах. Для визначення масової долі загальної вологи у коксі при надходженні партії відбирають та готують пробу за ДСТУ 22083. В пункті А.З додатку А наведено формулу, за якою розраховується маса сухої речовини, а в пункті А.5 - формула, за якою визначається величина розбіжності маси сухої речовини коксу, розрахованої за документом про якість, та результати контрольної перевірки її у споживача.

Таким чином,  позивач  повинен  був  здійснити контрольну перевірку масової долі загальної вологи коксової продукції, розрахувати масу сухої речовини або надати обґрунтований розрахунок нестачі продукції згідно з актом приймання продукції за кількістю, однак доказів проведення такої перевірки, а також належного кожної партії спірної продукції позивачем не надано.

Крім того, у відповідності до статті А4 Інкотермс поставка на умовах FCA вважається здійсненою, у випадку, якщо назване місце перебуває за межами площ продавця з моменту, коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем відповідно до статті А.3 "а", нерозвантаженим з транспортного засобу продавця. Тобто відповідач вважається таким, що виконав свої обов’язки з моменту здачі вантажу залізниці, а згідно статті Б5 з цього моменту всі ризики втрати чи пошкодження товару несе покупець. Вантаж прийнятий залізницею без зауважень, що підтверджується залізничними накладними.

Щодо примітки, зробленої представником відповідача у сумісному акті приймання продукції, з посиланням на можливість втрат під час перевезення вантажу, то вона не може бути прийнята судом до уваги в якості підстави для матеріальної відповідальності залізниці, оскільки вантаж надійшов на станцію призначення у технічно справних вагонах без ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

На підставі викладеного, у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача вартості вагової недостачі продукції (коксового горішку) в сумі 3 116 грн. 06 коп. слід відмовити як необґрунтовано заявленого.

Питання щодо притягнення відповідача до відповідальності за невірне зазначення  у накладних маси вантажу вирішується в порядку ст. 118, 122 Статуту та не є предметом позовних вимог за даною справою.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача.

На підставі ст. ст. 909,920,924 ЦК України, ст. ст. 113,125,127,131 Статуту залізниць України, Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року, керуючись ст.ст.22, 27, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах «Відкритого акціонерного товариства «Нікопольській завод феросплавів» м. Нікополь до Заритого акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» м. Єнакієве, про стягнення вартості вагової недостачі продукції («коксового горішку») в сумі 3 116 грн. 06 коп., за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного підприємства «Донецька залізниця» м. Донецьк – відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту. Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 10.04.2007 р.

Суддя