ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"08" червня 2007 р.                                                                  Справа №  15/70

Господарський суд Рівненської області у складі судді Коломис В. В. при секретарі судового засідання  Михалевській Л.В.   розглянув справу

за позовом       Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід-ресурси"

до відповідача Управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області

за участю Прокуратури Рівненської області

про                      визнання нечинною постанови без номера від 07.12.2006 р.

Представники:

Від позивача :   Вакула В.М.(дов.№ 14 від 17.01.07 р.)

Від відповідача :  Бережняк М.В.(дов.№ 354/15 від 03.04.07 р.)

Від прокуратури: Микулін В.І.прок.

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз’яснені.

В С Т А Н О В И В:

Позивач –ТОВ “Захід-ресурси” м.Рівне звернувся до господарського суду з адміністративним позовом, відповідно з яким просить суд визнати нечинною постанову Управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області без номера від 07.12.06р. про накладення стягнень передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" у вигляді штрафу в розмірі 102021,51 грн.

На думку позивача  накладення на нього штрафу в сумі 364,5 грн. за реалізацію олив моторних без документів, що засвідчують їх якість та безпеку-сертифікатів відповідності та за створення перешкод службовими особами спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у проведенні перевірки та реалізації прав, передбачених п.8 ст.26 Закону України "Про захист прав споживачів" у сумі 101657 грн., здійснене управлінням  у справах захисту прав споживачів у Рівненській області безпідставно та незаконно.

При цьому зазначає, що на момент проведення перевірки посадовими особами відповідача було відомо про наявність документів, згідно з якими передано на реалізацію оливи та наявність в даних документах інформації про реєстраційні номери сертифікатів відповідності. Натомість відповідачем безпідставно було винесено постанову про застосування  штрафу в сумі 364,50 грн. за реалізацію олив моторних  без документів, що засвідчують їх якість та безпеку- сертифікатів відповідності, не вказавши при цьому, яку саме норму статті ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" порушив позивач. Оскільки безпосередньо п.3 ст.23 Закону передбачена відповідальність за реалізацію продукції, що підлягає обов’язковій сертифікації в Україні, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності, що в даному випадку місця не має, вважає дії відповідача, і відповідно накладення на товариство штрафу в сумі 364,50 грн. незаконними та безпідставними.

Щодо застосування відповідачем штрафу в сумі 101657,61 грн. за створення перешкод службовими особами спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у проведенні перевірки та реалізації прав, передбачених п.8 ст.26 Закону України "Про захист прав споживачів", то як вказує позивач, відсутність факту створення перешкод працівниками ТОВ “Захід-ресурси” відображено в Постанові Рівненського міського суду від 02.02.07р. у справі №2а-1057/06, яка набрала законної сили.

Крім того, відповідач вказує на безпідставність розрахунку здійсненого відповідачем при застосуванні штрафної фінансової санкції. Наводить позивач і інші підстави, які на його думку свідчать про незаконність  оспорюваної постанови (а.с.4-7, 102-107, 125-130).

Відповідач позов не визнає в повному обсязі, в зв’язку з його безпідставністю та необгрунтованістю. Як вказує відповідач, накладення на позивача штрафу в розмірі 364,50 грн. за реалізацію олив моторних без документів, що засвідчують їх якість та безпеку згідно п.3 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" є правомірним, оскільки на момент проведення перевірки та складання  Акта перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 006890 від 14.11.06р. необхідних документів, які характеризують якість продукції, а також супровідних документів на цю продукцію, що перебуває в реалізації (олив моторних) позивачем надано не було.

Щодо накладення на ТОВ “Захід-ресурси” штрафу в розмірі 101657,01 грн. за створення перешкод службовим особам управління, то як зазначає відповідач, працівниками АЗС №45 взагалі не було надано можливості посадовим особам управління під час здійснення перевірки зробити відбір проб у наявну  в них тару.

А так, вважає свої дії законними та правомірними. Просить в позові відмовити.

Прокурор повністю підтримав дії управління у справах захисту прав споживачів і, відповідно зазначив про законність та обгрунтованість прийнятої ним постанови. Відтак просить позов залишити без задоволення в зв'язку з безпідставністю та необгрунтованістю позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об’єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

Службовими особами державного органу у справах захисту прав споживачів –заступником начальника відділу Рудиком Б.В. та провідним спеціалістом Жуком В.І., на підставі розпорядження №689-11-09 було проведено перевірку АЗС №45 по вул.Відінська,9а, що належить ТОВ “Захід-ресурси”, за результатами якої було складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №006690 від 14.11.06р. (а.с.99-100). Як вбачається з даного Акту, і, що в свою чергу було встановлено перевіркою, на АЗС організовано продаж нафтопродуктів (супутніх товарів, мастил, запчастин) без документів, які засвідчують їх якість та безпеку, сертифікатів відповідності, які підлягають обов’язковій сертифікації. Крім того, на час перевірки не представлені супровідні документи на нафтопродукти, що підлягають обов’язковій сертифікації із зазначенням реєстраційного номера сертифікату відповідності та свідоцтво про відповідність  та були відсутні сертифікати відповідності на оливи. Крім того, в Акті перевірки зазначено, що працівником АЗС- 45 Лінчуком Ю.П. відмовлено у відборі зразків пального для проведення лабораторних досліджень та визначення якості палива, так як супровідних документів із зазначенням реєстраційного номера сертифікатів не надано.

При цьому, відповідачем було складено Акт з приводу перешкоджання службовим особам управління у справах захисту прав споживачів у проведенні перевірки на АЗС №45 м.Рівне, (а.с.10).

На підставі Акта перевірки від 14.11.06р. за № 006690, управлінням у справах захисту прав споживачів у Рівненській області 07 грудня 2006 року було винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідно до якої до ТОВ “Захід-ресурси” застосовано штраф в сумі 102021,51 грн., а саме: за реалізацію олив моторних без документів, що засвідчують їх якість та безпеку-сертифікатів відповідності у сумі 364,50 грн., та за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у проведенні перевірки та реалізації прав, передбачених п.8 ст.26 Закону України "Про захист прав споживачів"  у сумі 101657,01 грн. (а.с.13).

Проте з такими доводами і, власне діями управління у справах захисту прав споживачів суд погодитись не може з огляду на таке.

Щодо застосування штрафу в сумі 364,50 грн. за реалізацію олив моторних без документів, що засвідчують їх якість та безпеку - сертифікатів відповідності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України "Про захист прав споживачів" (надалі по тексту Закон), за реалізацію продукції, що підлягає обов’язковій сертифікації в Україні, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності та/або декларації про відповідність, якщо це встановлено технічним регламентом з підтвердження відповідності на відповідний вид продукції, суб’єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність  у розмірі п’ятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару.

Викладене свідчить про те, що обов’язковою умовою для застосування до суб’єкта господарювання, передбаченої п.3 ч.1 ст.23 Закону  відповідальності має бути факт відсутності реєстраційних номерів сертифіката відповідності у документах, згідно якими її передано на реалізацію.

Натомість, як з’ясовано судом і про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, на момент винесення оспорюваної Постанови, відповідач був обізнаний про наявність документів, згідно з якими передано на реалізацію оливи та наявність в даних документах інформації про реєстраційні номери сертифікатів  відповідності.

Зазначене, зокрема підтверджується наявними в матеріалах справи супровідними листами ТОВ "Захід-ресурси" про направлення відповідачу необхідних документів, в тому числі копій супровідних документів на паливо, що знаходиться в реалізації, копій сертифікатів відповідності на оливи, видаткової накладної №8 від 24.01.06р. з інформацією про реєстраційні номери сертифікатів відповідності (а.с.14-18).

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 364,50 грн. за реалізацію олив моторних без документів, що засвідчують їх якість та безпеку є безпідставними.

Щодо застосування штрафу в сумі 101657,01 грн. за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у проведенні перевірки та реалізації прав, передбачених п.8 ст.26 Закону, зокрема за відмову у відборі зразків пального для проведення лабораторних досліджень та визначення якості палива.

Так, відсутність факту створення перешкод працівниками ТОВ “Захід-ресурси”, так само, як і безпідставність дій відповідача знайшло своє підтвердження в Постанові Рівненського міського суду від 02.02.2007р. у справі №2а-1057/06р. за позовом Лінчука Ю.П. до Управління у справах захисту прав споживачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 2452 від 07.12.06р. (а.с.19-20). Судове рішення міського суду набрало законної сили, в порядку ч.3 ст.254 КАС України 03.04.07р. (а.с.98).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.2 ст.255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

При цьому слід зауважити, що методи відбирання проб нафти і нафтопродуктів регулює ДСТУ 4488:2005, відповідно з яким даний стандарт поширюється на нафту та нафтопродукти і встановлює методи відбирання проб товарної нафти і нафтопродуктів з резервуарів, підземних сховищ, нафтопаливних суден, залізничних і автомобільних цистерн, трубопроводів, бочок, бідонів, каністр та інших засобів зберігання і транспортування для визначення кількісних та якісних показників нафтопродуктів (п.1 ДСТУ 4488:2005). У відповідності до п. 9.1  ДСТУ 4488:2005, пробу  розливають у чисті сухі скляні або полімерні пляшки. Згідно п.3 ст.5 Декрету  Кабінету Міністрів України від 10.05.93 р. за № 46-93 “Про стандартизацію і сертифікацію”, вимоги  п.9.1 ДСТУ 4488:2005 підлягають  безумовному виконанню органами державної виконавчої влади, всіма підприємствами, їх об`єднаними, установами, організаціями та громадянами-суб`єктами підприємницької діяльності, на яких поширюється дія стандартів. Відповідно до ст.5 вищезгаданого Декрету, до обов`язкових вимог, які містять державні стандарти належать вимоги, що забезпечують безпеку продукції для життя, здоров`я і майна громадян, її сумісність і взаємозамінність, охорону навколишнього природного середовища і вимоги до методів випробувань цих показників.

Оскільки, як з`ясовано,  службові особи відповідача намагались відібрати пробу не в суху і не в чисту тару, працівники позивача правомірно  зазначили про неможливість відбору зразків в брудні з залишками води пластикові пляшки.

Зазначене, окрім іншого, підтверджено Актом № 1 засвідчення порушень службовими особами управління у справах захисту прав споживачів  порядку  відібрання проб  палива (а.с.12) та безпосередньо підтверджено в судовому засіданні  свідками Шулім О.О., Михайленко О.О., Лінчуком  Ю.О. При цьому з показань останніх вбачається, що працівники АЗС з метою відбору зразків пального для  лабораторного  дослідження  та визначення якості пального пропонували перевіряючим надати власну тару.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, посадові особи органів місцевого самоврядування  зобов`язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, дії працівників АЗС були спрямовані  на забезпечення відбору зразків пального у відповідності з нормами,  встановленими  п.9.1 ДСТУ 4488:2005 (Методи відбирання проб) і жодним чином не спрямовувалися на створення перешкод у відборі зразків посадовими особами відповідача. Обставини, викладені в Акті перевірки та оспорюваній  Постанові, щодо створення перешкод у проведенні перевірки якості продукції та відмову у відборі зразків пального спростовані Постановою Рівненського міського  суду у справі № 2а-1057/06 від 02.02.07 р.

Крім того, відповідно до ст.92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.  В ході проведення перевірки законні вимоги посадових осіб управління у справах захисту прав споживачів, підлягають виконанню лише при умові пред`явлення їх належному суб`єкту. Натомість, як вбачається з Постанови Рівненського міського суду від 02.02.07 р., юридичною особою не могли здійснюватись перешкоди посадовим особам управління у справах захисту прав споживачів, оскільки вимоги пред`явлені працівнику, що не є посадовою особою та який неуповноважений представляти інтереси юридичної особи. При цьому, суд зробив  висновок, що будь-які вимоги під час проведення перевірки слід було пред`являти до належної посадової особи ТОВ “Захід-ресурси”, оскільки в іншому випадку суд не може констатувати факт створення перешкод такому контролюючому органу в проведенні перевірки.

Враховуючи це, та зважаючи, що зазначене не знайшло свого підтвердження і при розгляді даної справи,  накладення на позивача штрафних санкцій, передбачених п.8 ч.1 ст.23 Закону є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. Натомість відповідач, всупереч ч.2 ст.71 КАС України належним чином і відповідними доказами не довів правомірності своїх дій та  прийнятого  за їх результатами рішення (Постанови).

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, адміністративний позов ТОВ  “Захід-Ресурси”, як поданий на законних підставах підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158 ч.1, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Постанову управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області б/н від 07.12.06 р. визнати нечинною.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Суддя                                                           Коломис В. В.

Постанова складена в повному обсязі і  підписана суддею  "18" червня 2007 р.