КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2007                                                                                           № 21/651

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Опришко Л.В.,

від відповідача - Крупа В.М.,

від третої особи - Копейка Г.І., Боканча В.В., Левенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Плейфон  Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.03.2007

у справі № 21/651

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Поінт Ком"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансєвропейський зв"язок"

третя особа           Товариство з обмеженою відповідальністю "Плейфон  Україна"

про                                                  захист авторського права, заборону дій, що порушують авторське право,стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної немайнової шкоди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Поінт Ком” (далі – ТОВ “Поінт Ком”) звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Трансєвропейський зв’язок” (далі – ТОВ “Трансєвропейський зв’язок”) про захист авторського права, заборону дій, що порушують авторське право, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної немайнової шкоди.

Ухвалою господарського суду від 05.12.2006 залучено до участі у справі в якості відповідачів – ТОВ “Містер Мобайл” та ТОВ “Плейфон Україна”.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.12.2006 залучено до участі у справі в якості відповідача – ТОВ “Комп Мюзік Паблішинг”.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.02.2007 виключено з числа відповідачів ТОВ “Містер Мобайл”, ТОВ “Плейфон Україна”, ТОВ “Комп Мюзік Паблішинг”, а ТОВ “Плейфон Україна” залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.03.2007 позов задоволено частково. Суд заборонив ТОВ “Трансєвропейський зв’язок” здійснювати відтворення, розповсюдження, переробку та сповіщення музичного твору “Never Let You Go”, у виконанні Діми Білана у формі рингтону, реалтону, а також здійснювати відтворення, розповсюдження, переробку та сповіщення вказаного музичного твору, зафіксоване у фонограмі, протягом строку дії виключних авторських та суміжних прав ТОВ “Поінт Ком” на використання відповідного об’єкту авторського права до 29.05.2007. Суд стягнув з ТОВ “Трансєвропейський зв’язок” на користь ТОВ “Поінт Ком” 200 000,00 грн. компенсації за порушення авторського права, 40000,00 грн. відшкодування за моральну (немайнову) шкоду. Також, суд стягнув з ТОВ “Трансєвропейський зв’язок” до Державного бюджету України штраф в розмірі 24000,00 грн., і на користь ДП „Судовий інформаційний центр” 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні інших позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ТОВ “Плейфон Україна” подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального права.

ТОВ “Поінт Ком” проти доводів апеляційної скарги ТОВ “Плейфон Україна” заперечувало та просило рішення господарського суду від 14.03.2007 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ “Плейфон Україна” – без задоволення.

ТОВ “Трансєвропейський зв’язок” доводи апеляційної скарги підтримало та просило рішення господарського суду м. Києва від 14.03.2007 скасувати, а апеляційну скаргу ТОВ “Плейфон Україна” – задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ЗАТ “С.Б.А. Мьюзік Паблішинг” та ТОВ “Поінт Ком” 26.06.2006 укладено ліцензійний договір № МП-26062006/01.

У відповідності до пунктів 1.1, 2.1 договору ТОВ „Поінт Ком” передано виключні майнові авторські права на здійснення в межах території України нижчевказаних дій щодо музичного твору під назвою “Never Let You Go” ( автори  тексту – Карен Кавалерян, Ірина Антонін; автор музики – Олександр Луньов; виконавець – Діма Білан), а також будь – якої складової частини.

ТОВ „Поінт Ком” набув права: а) відтворювати твір у формі реалтонів і рингтонів необмежену кількість раз; б) розповсюджувати твір у формі реалтонів і рингтонів шляхом надання платної послуги зв’язку через операторів мобільного зв’язку UMC, SIM-SIM, JEANS, Kyivstar GSM, djuice, Beeline; в) переробляти твір у форму рингтону; г) сповіщати для загального відому (публічно сповіщати) в ефір, у тому числі з використанням супутників і по кабелю, публічно демонструвати, публічно виконувати, розміщувати в мережі Інтернет (відтворювати необмежену кількість разів і розповсюджувати будь – яким способом твір з метою реклами рингтону/реал тону).

Зазначені виключні майнові авторські права передбачають як виключні майнові авторські права на використання твору вищевказаними способами на території України в межах строків передбачених договором, так і виняткове авторське майнове право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке неправомірне використання твору.

Також, 26.06.2006 між ТОВ „Поінт Ком” та ЗАТ „СБА Продакшин” укладено ліцензійний договір № № ПРД – 26062006/01.

Згідно пунктів 1.1, 2.1 договору ТОВ „Поінт Ком” набуло виключні майнові суміжні права на використання в межах території України фонограми музичного твору під назвою “Never Let You Go” ( автори  тексту – Карен Кавалерян, Ірина Антонін; автор музики – Олександр Луньов; виконавець – Діма Білан), а також будь – якої складової частини.

ТОВ „Поінт Ком” надані такі права: а) відтворювати фонограму і виконання твору виконавцем, зафіксоване у фонограмі, його частину у формі ралтонів необмежену кількість разів; б) розповсюджувати фонограму і виконання твору виконавцем, зафіксоване у фонограмі, його частину у формі реалтонів шляхом надання платної послуги зв’язку через операторів мобільного зв’язку UMC, SIM-SIM, JEANS, Kyivstar GSM, djuice, Beeline; в) переробляти фонограму і виконання твору виконавцем, зафіксоване у фонограмі, його частину з метою створення реалтону; г) публічно сповіщати в ефір, у тому числі з використанням супутників і по кабелю, розміщувати в мережі Інтернет (відтворювати необмежену кількість раз і розповсюджувати в мережі Інтернет), розповсюджувати будь – яким способом фонограму і виконання твору виконавцем, зафіксоване у фонограмі, його частину з метою реклами реалтону.

Зазначені виключні майнові суміжні права передбачають як виключні  суміжні майнові права на використання фонограми і виконання твору виконавцем, зафіксоване у фонограмі, його частину, вищевказаними способами на території України в межах строків дії вказаного договору, так і право перешкоджати неправомірному використанню фонограми і виконання твору виконавцем, зафіксоване у фонограмі, його частину, в тому числі забороняти таке неправомірне використання твору.

Відповідно до пунктів 1.1 зазначених договорів від 26.06.2006 термін дії договорів про передачу ТОВ „Поінт Ком” авторських та суміжних на вищезгаданий твір із текстом – до 29.05.2007.

ЗАТ „С.Б.А. Мьюзік Палишинг” набуло вищевказаних авторських прав на підставі договору № МП – 29052006/01 від 29.05.2006 з Російським культурним фондом „Долги наши”.

ЗАТ „СБА Продакшн” набуло вищевказаних суміжних прав на підставі договору № ПРД – 29052006/01 від 29.05.2006 з Російським культурним фондом „Долги наши”.

Російський культурний фонд „Долги наши”, як вбачається із матеріалів справи, в свою чергу, набув виключні майнові авторські права на музичний твір “Never Let You Go” на підставі договорів № Р-5 від 03.03.2006 про передачу авторських прав Кавалеряном К. та Антонян І., та договору № 75 від 03.05.2006, договору б/н від 02.07.2006 про передачу авторських прав на вказаний музичний твір Луньовим А.П.

Твердження апелянта про те, що спірні авторські права та суміжні права не належали, не належать та не можуть належати ТОВ „Поінт Ком” на підставі ліцензійної угоди № МП 260062006/01 від 26.06.2006, укладеної з ЗАТ „С.Б.А. Мьюзік Паблишинг” та ліцензійної угоди № ПРД – 26062006/01 від 26.06.2006, укладеної з ЗАТ „СБА Продакшн”, а вказані угоди є нікчемними з моменту їх укладення відповідно до норм ст.ст. 31, 31 Закону України „Про авторське право і суміжні права”, ч. 5 ст.1109 ЦК України, ст. 215 ЦК України, ч. 1 ст. 203 ЦК України та ч. 9 ст. 1109 ЦК України, оскільки на момент їх укладення особи, вказані як „правоволодільці”, не мали цих прав і не могли їх передавати „правокористувачам”, а тому відповідні умови (зміст) цих угод суперечить закону (в т.ч. ЦК України) і є нікчемними (що не вимагає визнавати їх недійсними в судовому порядку) колегією суддів до уваги не приймаються з таких підстав.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин, згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Доводи апелянта про те, що зазначені ним договори є нікчемними з посиланням на ст.ст. 31,31 Закону України „Про авторське право і суміжні права”, ч. 5 ст.1109 ЦК України, ст. 215 ЦК України, ч. 1 ст. 203 ЦК України та ч. 9 ст. 1109 ЦК України є помилковими з огляду на те, що зазначене ним законодавство не може бути розповсюджено на вказані ним договори, оскільки вони укладені в м. Москва.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що зазначені апелянтом договори в установлено порядку визнані недійсними

В липні та серпні 2006 року в мережі Інтернет на сайтах, що мають адреси: www.playfon.ua, www.mobilo4ka.com.ua, www.m44.ru, www.mobile.ruspaidmails.com, www.mobplay.msk.ru, www.mobile.1231.com було розміщено рекламні матеріали, що містили в собі пропозицію замовити реалтон, рингтон музичного твору “Never Let You Go” у виконанні Діми Білана, надіславши SMS з відповідними кодами замовлення на номери 4024 та 4850, а також зазначались дії, які необхідно вчинити для отримання відповідного повідомлення на мобільний телефон.

Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок направлення 06.07.2006 та 02.08.2006 замовником запитів про надання рингтонів, реалтонів музичного твору “Never Let You Go” на короткі номери 4024 та 4850, через які конвент – провайдерні послуги на підставі договору із ЗАТ „Український мобільний зв’язок” від 01.04.2005 надає ТОВ „Трансєвропейський зв’язок”, на мобільні телефони замовника було отримано музичний твір під назвою “Never Let You Go” та фонограму вказаного музичного твору, автором тексту якого є Карен Кавалерян, Ірина Антонян, автором музики Олександр Луньов, виконавцем – Діма Білан, що підтверджується актами фіксації від 06.07.2006 та 02.08.2006 та доданими до них речовими доказами, роздруківками дзвінків із мобільних телефонів, які приймали участь в проведенні фіксації фактів порушень авторських та суміжних прав ТОВ „Поінт Ком” 06.07.2006 та 02.08.2006.

Із наявних в матеріалах справи листів ЗАТ “Український мобільний зв’язок” № 03-2203 від 27.07.2006 та № 03-2869 від 12.09.2006, вбачається, що короткі номери, зокрема, 4024 та 4850, через які здійснюється замовлення музичного твору “Never Let You Go” у виконанні Діми Білана у формі рингтону та реалтону, виділено ТОВ “Трансєвропейський зв’язок”.

Між ЗАТ “Український мобільний зв’язок” та ТОВ “Трансєвропейський зв’язок” 01.04.2005 укладено договір № JUM-010405 за умовами якого, ТОВ “Трансєвропейський зв’язок” надає ЗАТ “Український мобільний зв’язок” доступ до конвент-послуг, перелік та опис яких наведені в додатку до договору (п. 2.1 договору № JUM-010405).

ЗАТ “Український мобільний зв’язок” надає ТОВ “Трансєвропейський зв’язок” у використання короткі номери, що необхідні для надання конвент-послуг згідно п. 2.1 договору (п. 2.2 договору № JUM-010405).

Контент-послуга - інформаційна послуга чи сукупність дій по розробці, форматуванню та наданню, а також технічній підтримці Контента. Доступ до Контент-послуги надається Оператору Контент-провайдером. Унікальним ідентифікатором кожної Контент-послуги є номер чи напрямок у мережі Оператора, шляхом звернення до якого Користувач мережі оператора отримує доступ до цієї Контент-послуги (пункт 1.10. договору № JUM-010405).

Короткий номер – номер ЗАТ “Український мобільний зв’язок”, що є доступним для використання користувачами, погоджений між ЗАТ “Український мобільний зв’язок” та ТОВ “Трансєвропейський зв’язок”. Запити, направлені Користувачами на Короткі номери, передаються ЗАТ “Український мобільний зв’язок” на Інформаційний довідниково/сервісний центр ТОВ “Трансєвропейський зв’язок” для забезпечення Користувачам мережі ЗАТ “Український мобільний зв’язок” доступу до Контент-послуг (пункт 1.13 договору № JUM-010405).

Інформаційний довідниково/сервісний центр - це функціональний підрозділ ТОВ “Трансєвропейський зв’язок”, що забезпечує доставку запитуваного Контенту (пункт 1.15. договору № JUM-010405).

Згідно пунктів 3.8, 3.9 вказаного договору ТОВ „Трансєвропейський зв’язок” гарантував, що Конвент, який буде надаватися Користувачам на виконання умов вказаного договору буде створений, ліцензований чи отриманий на законних підставах і ТОВ „Трансєвропейський зв’язок” буде мати повне право на його зберігання , розповсюдження, передачу, а також гарантував відшкодування збитків всім законним право володільцям .

Також пунктами 5.1 – 5.2 договору встановлена відповідальність ТОВ „Трансєвропейський зв’язок” за дотримання авторських та інших прав перед оператором, третіми особами, користувачами, а п. 5.3 договору встановлена відповідальність ТОВ „Трансєвропейський зв’язок” перед оператором за якість послуг партнерів ТОВ „Трансєвропейський зв’язок”, які використовують для надання послуг короткі номери, виділені ТОВ „Трансєвропейський зв’язок”, а також за дотримання такими партнерами діючого законодавства, в т.ч. в частині авторських прав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України ТОВ „Трансєвропейсьбкий зв’язок” та ТОВ „ПЛЕЙФОН УКРАЇНА” не надали доказів того, що ними у встановленому законом порядку набуто майнових авторських та/або суміжних прав на вказаний музичний твір.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, на підставі яких встановлено порушення авторських та суміжних прав ТОВ „Поінт Ком” відповідачем у справі – ТОВ „Трансєвропейський зв’язок”.

Відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності є непорушним; ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 1 Закону України “Про авторське право та суміжні права” розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо або опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором, а під відтворенням - виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер.; виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборони їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором (ч. 1 ст. 31 Закону України “Про авторське право і суміжні права”).

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України “Про авторське право та суміжні права” за авторським договором про передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам.

Автор (чи інша особа, яка має авторське право) має право вимагати виплати винагороди за будь – яке використання твору. Розмір і порядок виплати авторської винагороди за створення твору встановлюються в авторському договорі або у договорах, що укладаються за дорученням суб’єктів авторського права організаціями колективного управління з особами, які використовують твори (ч. 5 ст. 15 Закону України „Про авторське право і суміжні права”).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону України “Про авторське право та суміжні права” до майнових прав виробників фонограм і виробників відеограм належить їх виключне право на використання своїх фонограм, відеограм і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам: відтворення (пряме і (або) опосередковане) своїх фонограм і відеограм у будь-якій формі і будь-яким способом; розповсюдження серед публіки фонограм, відеограм та їх примірників шляхом першого продажу або іншої передачі права власності; комерційний прокат фонограм, відеограм і їх примірників, навіть після їх розповсюдження, здійсненого виробником фонограми чи відеограми або за їх дозволом; публічне сповіщення фонограм, відеограм та їх примірників через будь-які засоби зв'язку таким чином, що будь-яка особа може отримати до них доступ з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором; будь-яку видозміну своїх фонограм, відеограм; ввезення на митну територію України фонограм, відеограм та їх примірників з метою їх поширення серед публіки. Майнові права виробників фонограм і виробників відеограм можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб використання фонограми (відеограми), розмір і порядок виплати винагороди, строк дії договору, строк використання фонограми (відеограми), територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо. Визначені договором ставки винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 426 ЦК України використання об’єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об’єкта права інтелектуальної власності. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об’єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором.

Майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до закону повністю або частково іншій особі (ч. 1 ст. 427 ЦК України).

Умови передання майнових прав інтелектуальної власності можуть бути визначені договором, який укладається відповідно до цього Кодексу та іншого закону (ч. 2 ст. 427 ЦК України).

За договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах (ч. 1 ст. 1113 ЦК України).

Відповідно до ст. 50 Закону України „Про авторське право і суміжні права” використання творів без письмового дозволу (укладання ліцензійного договору) суб’єкта авторського права та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, що є підставою для звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України „Про авторське право і суміжні права” суд має право постановити рішення чи ухвалу про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої порушенням авторського права і (або) суміжних прав, з визначенням розміру відшкодування; відшкодування збитків, завданих порушенням авторського права і (або) суміжних прав; стягнення із порушника авторського права і (або) суміжних прав доходу, отриманого внаслідок порушення; виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу; заборону опублікування творів, їх виконань чи постановок, випуску примірників фонограм, відеограм, їх сповіщення, припинення їх розповсюдження, вилучення (конфіскацію) контрафактних примірників творів, фонограм, відеограм чи програм мовлення та обладнання і матеріалів, призначених для їх виготовлення і відтворення, публікацію у пресі інформації про допущене порушення тощо, якщо у ході судового розгляду буде доведено факт порушення авторського права і (або) суміжних прав або факт наявності дій, що створюють загрозу порушення цих прав; вимагати від осіб, які порушують авторське право і (або) суміжні права позивача, інформацію про третіх осіб, задіяних у виробництві та розповсюдженні контрафактних примірників творів та об'єктів суміжних прав, засобів обходу технічних засобів та про канали розповсюдження.

При визначенні розмірів збитків, які мають бути відшкодовані особі, права якої порушено, а також для відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд зобов'язаний виходити із суті порушення, майнової і моральної шкоди, завданої особі, яка має авторське право і (або) суміжні права, а також із можливого доходу, який могла б одержати ця особа. У розмір збитків, завданих особі, права якої порушено, додатково можуть бути включені судові витрати, понесені цією особою, а також витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до Державного бюджету України (ч. 3 ст. 52 Закону України „Про авторське та суміжні права”).

З урахуванням наявних у ТОВ „Поінт Ком” виключного майнового авторського права на використання музичного твору під назвою “Never Let You Go” (автори тексту – Карен Кавалерян, Ірина Антонян; автор музики – Олександр Луньов; виконавець – Діма Білан) в формах рингтону, реалтону та виключного майнового суміжного права на використання в межах території України фонограми музичного твору під назвою “Never Let You Go” (автори тексту – Карен Кавалерян, Ірина Антонін; автор музики – Олександр Луньов; виконавець – Діма Білан), а також будь – якої складової частини, то колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги ТОВ „Поінт Ком” про накладення на ТОВ „Трансєвропейський зв’язок” заборони здійснювати відтворення, розповсюдження, переробку та сповіщення музичного твору з текстом “Never Let You Go”, у виконанні Діми Білана у формі рингтону, реалтону, а також здійснювати відтворення, розповсюдження, переробку та сповіщення вказаного музичного твору, зафіксоване у фонограмі, протягом дії виключних авторських та суміжних прав ТОВ „Поінт Ком” на використання відповідного об’єкта авторського права, тобто до 29.05.2007.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначаючи розмір компенсації в розмірі 200 000,00 грн., що становить 500 мінімальних заробітних плат, розмір моральної (немайнової) шкоди в сумі 40 000,00 грн., а також розміру штрафу в сумі 24 000,00 грн. обґрунтовано врахував суть порушення, наявність умислу у ТОВ „Трансєвропейський зв’язок” на порушення виключних і суміжних прав ТОВ „Поінт Ком”, тривалість порушення, новизну та популярність музичного твору, витрати ТОВ „Поінт Ком” на рекламу.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 14.03.2007 у справі № 21/651.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу  України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 14.03.2007 у справі № 21/651 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Плейфон Україна” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 21/651 повернути до господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя

Судді