ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  23/52

26.02.07

За позовом     Приватного підприємства "ЕРА"

до                    Товариства з обмеженою відповідальнітсю "ТІСА-95"

про                  стягнення 742 440, 66 грн.

Суддя  Демидова А.М.

Представники:

від позивача -                     Рунова Н.Г. - представник по довіреності

від відповідача -           не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 742 440,66 грн., у тому числі основний борг у розмірі 462 862,59 грн., інфляційні втрати у розмірі 83 442,91 грн., пені у розмірі 168 242,69 грн., та заборгованості за користування чужими грошовими коштами у розмірі 27 892,47грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2007р. порушено провадження у справі за № 23/52, призначено розгляд справи на 19.02.2007р. та викликано в судове засідання представників сторін.

У судове засідання, відкладене на 26.02.2007р., з’явився представник позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 26.02.2007р. вдруге не з‘явився, хоча відповідач був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 09.02.2007р. та 19.02.2007р., що підтверджується відмітками на зворотній стороні зазначених ухвал.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідач вимог ухвали суду від 09.02.2007р. не виконав, відзив на позовну заяву та всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду станом на день слухання справи не надходило.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, справа слухається за наявними матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, що з'явився у судове, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оглянувши оригінали документів, доданих до позовної заяви, Господарський суд міста Києва встановив, -

08.02.2005р. між Приватним підприємтсвом "ЕРА" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальнітсю "ТІСА-95" (відповідач) було укладено договір поставки № 03-05 (належним чином засвідчена копія у матеріалах справи).

На підставі зазначеного Договору відповідач одержав від позивача - Приватного підприємтсва "ЕРА" товар за видатковими накладними:

видаткова накладна № РН 0000003 від 08.02.2005 р. на суму 217 254,26 грн.;

видаткова накладна № РН 0000004 від 15.02.2005 р. на суму 219 123,91 грн.;

видаткова накладна № РН 0000005 від 15.02.2005 р. на суму 105 510,19 грн.;

видаткова накладна № РН 0000006 від 18.02.2005 р. на суму 66 241,02 грн.;

видаткова накладна № РН 0000007 від 25.02.2005 р. на суму 180 355,79 грн.;

видаткова накладна № РН 0000008 від 01.03.2005 р. на суму 283 915,85 грн. (належним чином засвідчені копії у матеріалах справи).

Згідно з п. 2.4 Договору за кожну поставлену партію товару відповідач зобов’язаний протягом 5 банківських днів з моменту передачі йому товару сплатити вартість переданого йому товару в повному обсязі.

На виконання свого зобов'язання щодо оплати товару відповідачем було перераховано на рахунок позивача 609 538,43 грн. таким чином відповідач не повністю виконав вимог Договору та не розрахувався за одержаний товар у повному обсязі.

На момент звернення до суду сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 462 862,59 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, позивач, згідно ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 83 442,91 грн., пені у розмірі 168 242,69 грн., та заборгованості за користування чужими грошовими коштами у розмірі 27 892,47грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає  виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими коштами.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти.

Пунктом 5.2. Договору між сторонами, передбачено, що при невиконання покупцем строків оплати покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку  платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За таких обставин, пеню слід нараховувати за шестимісячний період з дня виникнення права вимоги по оплаті заборгованості, що за розрахунком суду становить суму у розмірі          44 096,62 грн. В іншій частині, нарахованій позивачем, позовні вимоги по сплаті пені суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов‘язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов‘язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов‘язання. Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов‘язань.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист.

Витрати позивача по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у сумі пропорційній сумі задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 44, 49 75, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальнітсю "ТІСА-95" (03040, м. Київ,      вул. Ломоносова, 71/А, п/р 5195 в Московському відділенні ПІБ міста Києва,    МФО 322175, ) або з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного підприємства "ЕРА" (04116, м. Київ, вул. Кирило-Мефодіївська, 14/2, п/р 5456 в Райффайзенбанку України м. Київ, МФО 300528, ) основний борг у розмірі 462 862 (чотириста шістдесят дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 59 коп., інфляційні втрати у розмірі 83 442 (вісімдесят три тисячі чотириста сорок дві) грн. 91 коп., пені у розмірі 44 096 (сорок чотири тисячі дев'яносто шість) грн. 62 коп., та заборгованості за користування чужими грошовими коштами у розмірі 27 892 (двадцять сім тисяч вісімсот дев'яносто дві) грн. 47 коп., державне мито у розмірі 6 182 (шість тисяч сто вісімдесят дві) грн. 94 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 98 (дев'яносто вісім) грн.        29 коп.

Видати наказ.

3.  В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                              А.М.Демидова