ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.06.07 р.                                                                               Справа № 10/161

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача  - Дерев’янченко О. Г.  -  довіреність;

від відповідача –  Дружбіна А. М. - довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Група компаній „Мост”                 м. Донецьк

до відповідача – державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська”                 м. Родинське,

про стягнення 184 497,83грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач – товариство з обмеженою відповідальністю „Група компаній „Мост” м. Донецьк, з позовом до відповідача - державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська” м. Родинське, про стягнення заборгованості в сумі 181 770,41грн., інфляційних в сумі 1454,16грн. та 3% річних в сумі 1273,26грн. за договором №367/12 від 13.12.2006р. ( далі – договір ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір №367/12 від 13.12.2006р., додаткову угоду №1 від 13.12.2006р. до нього; видаткові накладні №РН-1155 від 25.12.2006р., №РН-1156 від 26.12.2006р., №РН-1159.3 від 28.12.2006р.; довіреності №093606 від 25.12.2006р., №311563 від 17.01.2007р.; рахунки-фактури №СФ-1567 від 25.12.2006р., №СФ-1568 від 26.12.2006р., №СФ-1605 від 28.12.2006р., №СФ-0039 від 18.01.2007р.; розрахунок заборгованості, порушення відповідачем умов договору.

Відповідач  у судовому засіданні та відзиві №01/11-1432 від 31.05.2007р. позов визнав частково на суму основного боргу в розмірі 181 770,41грн. Стосовно стягнення інфляційних в сумі 1454,16грн. та 3% річних в сумі 1273,26грн. пояснив, що прострочення виконання зобов’язання виникло з причини невиконання зобов’язань контрагентів.

Розглянув  матеріали  справи,  додатково  представлені  сторонами документи,  заслухав їх пояснення,  оцінив  докази за своїм внутрішнім переконанням, суд  приходить  до  висновку,  що  позов підлягає задоволенню з  наступних  підстав.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

Судом встановлено, що між позивачем – переможцем процедури закупівлі (тендеру), проведеного на підставі рішення тендерного комітету, та відповідачем був укладений договір № 367/12 від 13.12.2006р., згідно якого покупець (відповідач) зобов’язався оплатити та прийняти, а продавець (позивач) зобов’язується поставити на умовах, викладених у договорі прокат плоский (лист), асортимент, кількість і ціна якого зазначені в додатковій угоді, що є невід’ємною частиною договору. (Розділ 1 договору).

Відповідно  до  п.12.6 договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2007р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов’язків.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно п.п. 3.2, 4.1, 4.3 договору позивач зобов’язався поставити товар на умовах FCA – склад постачальника (ІНКОТЕРМС-2000) протягом п’яти днів з моменту отримання  письмової заявки покупця, а відповідач провести оплату за поставлений товар згідно акту звіряння між сторонами протягом 30-ти календарних днів після відвантаження товару на склад покупця.

Додатковою угодою №1 від 13.12.2006р. сторони домовились про поставку товару на загальну суму 1 313 700грн. з ПДВ.

Обґрунтовуючи  позовні  вимоги,  позивач  посилається  на копії видаткових накладних №РН-1155 від 25.12.2006р., №РН-1156 від 26.12.2006р., №РН-1159.3 від 28.12.2006р.; довіреностей №093606 від 25.12.2006р., №311563 від 17.01.2007р.; рахунків-фактур №СФ-1567 від 25.12.2006р., №СФ-1568 від 26.12.2006р., №СФ-1605 від 28.12.2006р., №СФ-0039 від 18.01.2007р.

Приймаючи  рішення,  суд  враховує  наступне.

Наразі суд прийшов до висновку про факт поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму  181 770,41 грн. з ПДВ, про що відповідач не заперечував.

Факт  поставки  підтверджується  наданими  до  суду  документами,  а  саме  копіями  видаткових накладних №РН-1155 від 25.12.2006р., №РН-1156 від 26.12.2006р., №РН-1159.3 від 28.12.2006р.; довіреностей №093606 від 25.12.2006р., №311563 від 17.01.2007р.; рахунків-фактур №СФ-1567 від 25.12.2006р., №СФ-1568 від 26.12.2006р., №СФ-1605 від 28.12.2006р., №СФ-0039 від 18.01.2007р.

В  обґрунтування  позову  позивач  посилався  на  вимогу-претензію б/н від 27.02.2007р.,  яка була  направлена до  відповідача  з вимогою сплатити заборгованість.

У  підтвердження  факту  отримання відповідачем вимоги позивачем до суду надано копію повідомлення про вручення № 927958.

Відповідно до положень п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як  визначено  положеннями  ст.193  Господарського  кодексу  України,  суб’єкти  господарювання  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання  належним  чином  відповідно до  умов  укладеного  договору.

Аналогічні положення містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Всупереч умовам договором та приписам вищевказаних норм, відповідач не в повному обсязі виконав обов’язки покупця та не сплатив повністю вартість отриманого товару, у зв’язку з чим виникла заборгованість в сумі 181 770,41грн грн. з ПДВ, що по суті не заперечується відповідачем.

Факт  отримання  товару  представниками  відповідача  підтверджується  підписами  уповноважених осіб відповідача на накладних.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі  181 770,41 грн. з ПДВ обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Відповідно  до  ст.625  Цивільного  кодексу  України,  боржник, який  прострочив  виконання  грошового  зобов’язання, на  вимогу  кредитора  зобов’язаний сплатити  суму боргу з  урахуванням  встановленого  індексу  інфляції  за весь  період  прострочення,  а  також  сплатити 3 % річних від  простроченої суми.

Оскільки,   суд  пришов до висновку  щодо  існування боргу,  з огляду на правильне нарахування, підлягають  задоволенню  й позовні  вимоги  щодо  стягнення   інфляційних в сумі 1 454,16грн. та 3 % річних в сумі 1 273,26грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського  процесуального  кодексу  України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на  які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо вимог про стягнення інфляційних в сумі 1454,16грн. та 3% річних в сумі 1273,26грн., оскільки невиконання зобов’язань контрагентами не звільняє від обов’язку перед кредитором та одностороння відмова від зобов’язання недопустима за положеннями ст.193  Господарського  кодексу  України та ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Судові  витрати  підлягають  віднесенню  в порядку,  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

На підставі статей 11, 526, 617, 625 Цивільного  кодексу  України, статей  193 Господарського  кодексу  України, керуючись статтями  33, 43, 44, 49, 75,  82, 84, 85 Господарського  процесуального  кодексу  України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити  позовні  вимоги  товариства з обмеженою відповідальністю „Група компаній „Мост” м. Донецьк, заявлені  до  державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська” м. Родинське, про стягнення заборгованості в сумі 181 770,41 грн., інфляційних в сумі 1 454,16 грн. та 3 % річних в сумі 1 273,26 грн. за договором № 367/12 від 13.12.2006р.

2.  Стягнути  з державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська” (85310, Донецька область, м. Родинське, )  на  користь  товариства з обмеженою відповідальністю „Група компаній „Мост” (м. Донецьк, пр. Ілліча, 54-А/1, ) заборгованість в сумі 181 770,41грн., інфляційних в сумі 1 454,16грн. та 3% річних в сумі 1 273,26грн. за договором № 367/12 від 13.12.2006р.

3.  Стягнути  з державного підприємства „Вугільна компанія „Краснолиманська” (85310, Донецька область, м. Родинське, )  на  користь  товариства з обмеженою відповідальністю „Група компаній „Мост” (м. Донецьк, пр. Ілліча, 54-А/1, ) витрати по сплаті державного мита в сумі 1 844,83 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Видати накази після вступу рішення у законну силу.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено ступну та резолютивну частини рішення. Повний текс рішення підписано 11.06.2007р.

Суддя

Вик.: пом. с. Давидовська Т.В.

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.