ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.
№ 17/211

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Панової І.Ю.,

Ткаченко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Запорізької міської ради

на рішення
господарського суду Запорізької області
від 04 липня 2005 року

у справі
№ 17/211  господарського суду Запорізької області

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Головне підприємство теплових мереж"

до
Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя

про
визнання права власності на нерухоме майно,

за участю представників:

ЗАТ "Головне підприємство теплових мереж" –Черненко О.А. (дов. № 7 від  24.04.2007);

В С Т А Н О В И В:

У  червні  2005 року позивач –ліквідатор ЗАТ  "Головне підприємство теплових мереж" у господарському суді позов до відповідача –ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя  про визнання його власником  1-кімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубенова, б. 7, кв. 196.

Вказував, що з метою формування ліквідаційної маси банкрута було направлено запит до ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" про належне ТОВ нерухоме майно.

Листом від 10.03.2005 р. № 1121 ОП повідомило, що за ЗАТ  "Головне підприємство теплових мереж"  зареєстровано об'єкт нерухомості: квартира, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубенова, б. 7, кв. 196.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04 липня 2005 року (суддя Шевченко Т.М.) позов задоволено.

Постановлено визнати за  ЗАТ "Головне підприємство теплових мереж" право власності на 1-кімнатну квартиру № 196 корисною площею 33,4 кв. м., розташовану в будинку № 7 по вул. Рубана у м. Запоріжжі.

До Вищого господарського суду України з касаційною скаргою звернулася Запорізька міська рада, яка  просить  рішення господарського суду Запорізької області скасувати та передати справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, оскільки  прийняте рішення стосується прав та обов’язків Запорізької міської ради, яку до участі у справі залучено не було.

Заслухавши суддю - доповідача, представників позивача, перевіривши правильність застосування норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга   підлягає задоволенню, а рішення суду – скасування з передачею справи на новий судовий розгляд до місцевого суду, з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Рішення місцевого суду  не відповідає зазначеним вимогам, оскільки  не ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Ст. 107 Господарського процесуального кодексу України право касаційного оскарження надано, зокрема, особам, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується  їх прав та обов’язків.

Відповідно до статей  1119, 11110 цього ж Кодексу касаційна інстанція має право скасувати рішення у справі, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо господарський суд припустився такого порушення процесуальних норм як прийняття рішення, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі у справі.

Зі змісту наведених вище норм випливає, що обов’язковою умовою задоволення касаційної скарги особи, яку не було залучено до участі у справі шляхом скасування рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення прийнятим рішенням прав та обов’язків такої особи.

Так, задовольняючи вимоги позивача про визнання  за ЗАТ "Головне підприємство теплових мереж" права власності на вищевказане нерухоме майно, місцевий господарський суд виходив з того, що  позивач набув права власності на нерухоме майно - 1-кімнатну квартиру № 196, розташовану у будинку № 7 по вул. Рубана у м. Запоріжжя, шляхом укладення з ТОВ "Дельта" договору купівлі-продажу від 24.01.1996 р. № 2772. Доказів визнання вказаного договору недійсним (неукладеним) або незаконності набуття права власності відсутні.

Дане право, на думку суду, підтверджується копією договору купівлі-продажу, довідкою ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", копією технічного паспорту на квартиру.

Відсутність у ТОВ "Головне підприємство теплових мереж"   оригіналів документів, що підтверджують право власності позивача на нерухоме майно, зокрема свідоцтва на право власності, на думку суду, не може бути перешкодою у визнанні права власності, оскільки ст. 392 ЦК України передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який  засвідчує його право власності.

Запорізька міська рада, заперечуючи проти рішення господарського суду, вказує, що рішенням виконавчого комітету Запорізької  міської ради від 27.06.2002 р. № 197/3 квартира № 196 в буд № 7 по вул. Рубана у м.Запоріжжі передана до комунальної власності міста,  ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації" зобов'язано погасити реєстрацію права власності на квартири, які вказані в додатку, за ЗАТ "Головне підприємство теплових мереж" та провести їх реєстрацію за міською радою.

Відповідно до вказаного рішення виконавчого комітету наказом Управління житлового господарства Запорізької міської ради № 232 від 08.08.2002 р. квартира № 196 в будинку № 7 по вул. Рубана у м. Запоріжжі прийнята  в повне господарське володіння.

На думку Запорізької міської ради, ці факти могли бути встановлені судом першої інстанції, якщо б її було залучено до участі у справі.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення від 04.07.2005 господарського суду Запорізької області прийняте з порушенням норм процесуального права, оскільки стосується майнових прав і обов’язків Запорізької міської ради, яку до участі у розгляді справи  залучено не було, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи, враховуючи положення ст. 11112 ГПК України стосовно обов’язковості вказівок, що містяться у постанові касаційної інстанції, суду належить врахувати вищенаведене, розглянути питання про участь у справі  Запорізької міської ради, повно та об’єктивно дослідити й оцінити надані докази, встановити дійсні права й обов’язки сторін, і залежно від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

З огляду викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Запорізької міської ради  задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 04 липня 2005 року у справі № 17/211  скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий:                                                                      М.І. Хандурін

Судді:                                                                                      І.Ю. Панова

Н.Г. Ткаченко