ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2007 р.  12:25              Справа № АС-41/19-07

вх. № 640/1-41

Суддя господарського суду Харківської області Мінаєва О.М.

за участю секретаря судового засідання Гуцевич М.П.

представників сторін :

позивача - Літвінцева О.О. за дор., Єременко А.В. за дор.

1-го  відповідача - Тамошюнас  А.Р.  за  дор.

2-го відповідача -  Бородавка  К.П.  за  дор.

3-ої  особи - Корольова  В.Є.  за  дор.

по справі за позовом  ПФ "Орнатус", м. Харків

до  ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова

ДПА у Харківської області 3-я особа СДПІ  по  роботі  з  ВПП,  м. Харків

про визнання нечинним повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач – ПФ “Орнатус” звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 22.09.2006р., № /1 від 19.10.2006 р., № /2 від 11.12.06 р., прийнятих  ДПІ у Червонозаводському районі м.Харкова, обґрунтовуючи свої позовні вимоги  приписами Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181 (із змінами та доповненнями до нього).

Відповідач у запереченнях на позовну заяву та судових засіданнях проти позову заперечує, вважає позовні вимоги позивача незаконними та необґрунтованими та просить в позові відмовити, посилаючись на матеріали перевірки.

Судом задоволено клопотання відповідача про залучення до участі у справі у якості 2-го відповідача ДПА у Харківській області та в якості 3-ї особи – СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові, оскільки оскаржене податкове повідомлення-рішення № /2 від 11.12.06 р. прийняте за результатами  розгляду другим відповідачем повторної скарги платника, яким раніше прийняті податкові повідомлення-рішення скасовані в частині, а СДПІ по роботі з великими платниками податків є податковим органом, на обліку у якому знаходиться позивач на момент розгляду даної справи.

Другий відповідач, ДПА у Харківській області,  проти позову заперечує, зазначає, що за результатами розгляду  повторної скарги позивача ним було скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.09.2006р. в частині зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 184472 грн., в іншій частині вважає зменшення суми бюджетного відшкодування таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Третя особа, СДПІ по роботі з великими платниками податків у місті Харкові також проти позову заперечує, просить в позові ПФ “Орнатус” відмовити, посилаючись на норми Закону України “Про податок на додану вартість” № 168/97- ВР від 03.04.1997 року, Закон України “Про державну податкову службу в Україні”.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення уповноважених представників сторін та третьої особи, суд встановив, що  фахівцями ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова проведена виїзна позапланова перевірка приватної фірми “Орнатус” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок наступних платежів за грудень 2005 року, січень 2006 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

Перевірка проводилась на підставі направлення від 14.08.2006 року № 928, виданого ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова згідно наказу від 11.08.2006 року № 345. Термін перевірки продовжувався згідно наказу від 28.08.2006 року № 360  на 5 робочих днів з 29.08.2006 року по 04.09.2006 року. За результатами перевірки складено акт № 567-232/24136224 від 09.09.2006 року.

Як зазначено в акті перевірки, приватна фірма “Орнатус” надала до ДПІ у Червонозаводському районі м.  Харкова податкову декларацію з ПДВ за грудень 2005 року (вх.№ 894 від 21.01.2006 року), в якій задекларувала від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту у розмірі 1037091,00грн.

В ході перевірки було встановлено, що позивачем в порушення п.11.5 статті 11 Закону України “Про податок на додану вартість” до складу коригування податкового кредиту за грудень 2005 року були віднесені векселі, що надані органу митного контролю у липні 2005 року  на суму ПДВ 672850,76 грн.  та серпні 2005 року на суму ПДВ 2860415,50 грн. Крім цього, підприємством в порушення п.4.4 ст.4 “Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997року за № 250/2054, завищено коригування податкового кредиту по декларації за грудень 2005 року на 169912,00грн., за січень 2006 року на 14560,00грн. за рахунок включення сум ПДВ (по стр. 16.3 декларації з податку на додану вартість ) за податковими накладними серпня, вересня, жовтня, листопада 2005 року. Як також зазначено в акті, перевірка з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування  податку на додану вартість за листопад 2005 року не проводилась у зв’язку з не допуском позивачем до перевірки. Акт відмови посадових осіб ПФ “Орнатус” від допуску до перевірки  від 15.02.2006року № 151/232/30236375. Перевіркою зроблено висновок, що підприємством було завищено суму податкового кредиту за грудень 2005 року на 3533266,26 грн., за січень 2006 року на 4533271,00грн., та завищено суму податкових зобов’язань за грудень 2005 року на 4533271,00грн., за січень 2006 року на 2091053,00 грн. Таким чином, за результатами перевірки заявлена до відшкодування сума ПДВ за січень 2006 року зменшена на 1014201грн.

Акт перевірки  посадовими особами позивача не підписаний. 15.09.2006 року ПФ “Орнатус” направила до ДПІ у Червонозаводському районі  заперечення до акту перевірки, в якому викладено правову позицію щодо відображення сум податкових векселів, виписаних при митному оформленні імпортованих до України товарів для   формування податкового кредиту в деклараціях з ПДВ та щодо порушення Порядку заповнення декларації з ПДВ в частині коригування податкового кредиту минулих звітних періодів та завищення коригування податкового кредиту по декларації за грудень 2005 року та січень 2006 року всього в сумі 184472грн., посилаючись при цьому на зміни до Закону України “Про податок на додану вартість”, внесені  Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”від 07.07.2005 року № 2771-IV, які змінюють порядок погашення податкових векселів.

20.09.2006 року ДПІ у Червонозаводському районі листом № 10158/10/232/103 надано відповідь, якою підтверджено висновки, викладені в акті перевірки.

Згідно підпункту "б" підпункту 4.2.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та з посиланням на пп. 7.7.5 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про ПДВ" № 168/97 ВР від 03.04.1997р. (зі змінами та доповненнями) та за висновками акту перевірки начальником ДПІ у Червонозаводському  районі прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.09.2006р., яким приватній фірмі “Орнатус” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1014201 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова від 18.10.2006 року № 11460/10/25-008, прийнятим за результатами розгляду первинної скарги, податкове повідомлення-рішення від 22.09.2006 року № /0 залишено без змін та з метою доведення до платника податків нового граничного терміну проведення зменшення завищеної суми бюджетного відшкодування у картці особового рахунку платника податків було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.10.2006 року № /1.

Рішенням ДПА у Харківській області від 07.12.2006 року № 13808/7/25-010 за результатами розгляду повторної скарги позивача встановлено, що податковою інспекцією було неправомірно завищено суму податкового кредиту грудня 2005 року у розмірі 169912,00 грн. та січня 2006 року у розмірі 14560 грн. по податковим накладним за серпень, вересень, жовтень та листопад 2005 року оскільки згідно інформації ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова від 01.12.2006 року № 111118/25-008 зазначені податкові накладні не були включені підприємством до складу відповідних податкових періодів, в яких вони були видані. Враховуючи зазначене, ДПА у Харківській області скасувала податкове повідомлення-рішення  ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова від 22.09.2006 року № /0 в частині зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2006 року в розмірі 184472,00грн. та в цій частині рішення ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова від 18.10.2006 року №   11460/10/25-008,  прийнятим за результатами розгляду первинної скарги,  в іншій частині зазначене рішення ДПА у Харківській області залишила без змін, а повторну скаргу директора ПФ “Орнатус” Зеленкової О.В. - без задоволення.

Згідно підпункту "б" п.6.4.1. Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове повідомлення або податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо  контролюючий  орган  скасовує  або  змінює раніше прийняте рішення про нарахування  суми  податкового  зобов'язання  (пені  і штрафних    санкцій)    або податкового боргу внаслідок  їх адміністративного оскарження. Суд зазначає, що за результатами апеляційного оскарження податкові повідомлення-рішення № /0 від 22.09.2006р., № /1 від 19.10.2006 р. є відкликаними. Суд не приймає посилання позивача як на підставу оскарження ним відкликаних податкових повідомлень-рішень тієї обставини, що у рішенні ДПА У Харківській області за результатами розгляду повторної скарги платника  зазначено, що повідомлення-рішення № /0 від 22.09.2006р. може бути оскаржено до ДПА України або до суду, оскільки нормою спеціального Закону, яким є у даних відносинах Закон України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, передбачено інше. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги про визнання  нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 22.09.2006р., № /1 від 19.10.2006 р. такими, що задоволенню не підлягають.

За результатами розгляду повторної скарги ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова податковим повідомленням – рішенням від 22.09.2006 року № /2 приватній Фірмі “Орнатус” було зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за січень 2006 року  на 829729 грн., тобто за виключенням неправомірно зменшеної суми 184472грн.

Суд встановив, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 829729 грн. відповідач зазначив порушення позивачем пункту 11.5  статті 11 Закону України "Про ПДВ" № 168/97- ВР від 03.04.1997р. (із змінами та доповненнями), оскільки, на думку податкової інспекції, підприємство не вірно віднесло до складу податкового кредиту р.12.2 декларації суму зобов’язань по податковим векселям, термін сплати яких виникає до закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, у якому відбулася його поставка органу митного контролю, не сплачених грошовими коштами та не надавало заяву до податкової інспекції з повідомленням про бажання зарахувати в рахунок оплати податкового векселя суму бюджетного відшкодування. Ще однією з підстав винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач зазначив порушення позивачем п.4.4 ст.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997року № 250/2054 (зі змінами та доповненнями).

Щодо порушення п.11.5 ст.11 Закону України "Про ПДВ" № 168/97- ВР від 03.04.1997р. (із змінами та доповненнями) в частині відображення сум податкових векселів, виписаних при митному оформленні імпортованих до України товарів для формування податкового кредиту і податкового зобов’язання в деклараціях з ПДВ суд зазначає наступне.

Абзац 7 п.11.5 ст.11 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлює, якщо платник податку на дату поставки податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума зобов’язання по такому векселю, платник податку має право включити суму зобов’язань по податковому векселю до складу податкових зобов’язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому такий податковий  вексель вважається погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань у наступному звітному (податковому) періоді.

Таким чином, позивачем правомірно до складу податкових зобов’язань в декларації з ПДВ (рядок 6) віднесено суму податкових зобов’язань за векселями: по терміну сплати зобов’язань по векселю, який виникає до закінчення терміну подачі декларації –4533271 грн. та по терміну сплати зобов’язань по векселю після закінчення терміну подачі декларації –1739969 грн.

Позивачем також у відповідності до чинного законодавства для погашення податкового векселя вірно відобразило в січні 2006 року до складу податкового кредиту (р.12.2. декларації з ПДВ) суму зобов’язань по податковим векселям, термін сплати яких виникає до закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, у якому відбулася його поставка органу митного контролю у розмірі 4533271 грн., оскільки згідно абзацу 4 п.11.5 статті 11 Закону  України “Про податок на додану вартість” платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель або шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом.  П.19 Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України встановлено, що платник податків у разі ухвалення рішення достроково погасити податковий вексель подає в податковий орган письмову заяву про дострокове погашення векселя за рахунок суми бюджетного відшкодування. Суд не приймає заперечень першого відповідача щодо  обов”язкової умови подання заяви до податкового органу про погашення податкових векселів в рахунок зменшення сум бюджетного відшкодування, оскільки у відповідності за зазначеної вище норми Порядку подання такої заяви є одним з можливих способів дострокового погашення такого векселя.

Таким чином, твердження відповідача щодо обов’язкової умови наявності підтвердження суми бюджетного відшкодування, якої позивач не мав на час видачі векселів, що задекларовані у складі податкових зобов’язань з ПДВ за грудень 2005 року на суму 6273240 грн. та січень 2006 року на суму 5077489 грн. (значаться в рядку 6 декларації), і, як наслідок, безпідставність включення позивачем суми зобов’язань по податковому векселю до складу податкових зобов’язань за вищевказані періоди, в яких відбулася його поставка органу митного контролю,  є необґрунтованими.

Стосовно завищення суми податкового кредиту в декларації за грудень 2005 року на 3533266,26 грн.  у зв’язку з коригуванням даних декларацій за серпень і вересень 2005 року суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.4  Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166 зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997року № 250/2054 (зі змінами та доповненнями), якщо платник самостійно виявив помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, то такий платник зобов’язаний подати в порядку, установленому для подання декларацій з податку на додану вартість (без урахування граничного терміну подання, але з урахуванням строків давності, встановленому статтею 15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.2000 р. уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок. Одним уточнюючим розрахунком може бути виправлено помилки лише однієї раніше поданої декларації.

З 28.07.2005 року набули чинності зміни, внесені Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких  інших законів України” від 07.07.2005 року № 2771-IV, зокрема в Закон України “Про податок на додану вартість” № 168/97- ВР від 03.04.1997 року, а саме змінений порядок погашення податкових векселів.

В липні та серпні 2005 року позивач здійснював імпорт товарів на митну територію України і використовувало своє право видавати митним органам податкові векселі на суму ввізного ПДВ. Позивач правомірно проводив погашення таких векселів шляхом включення сум виданих податкових векселів до складу податкових зобов’язань за відповідний період, оскільки мала підтверджену за наслідками перевірок суму бюджетного відшкодування, але не заповнював в ці періоди рядок 12.2 “погашені податкові векселі, що дають право на збільшення податкового кредиту в поточному (звітному) періоді” податкової декларації з ПДВ. Ця помилка була самостійно виправлена позивачем в декларації  за грудень 2005 року по рядку 16.3 на загальну суму 3533266,26грн. ( у тому числі 3000197 грн. за серпень 2005 року та 533069грн.за вересень 2005 року). Копії декларацій приєднані до матерів справи.

Таке коригування згідно п.5.1 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено як право платника податку на самостійне виправлення помилок в раніше поданих деклараціях.

Суд зазначає, що, оскільки коригувався податковий кредит, а не зобов’язання, то обмеження, встановлені абзацом 2 п.4.4 Наказу ДПА України від 30.05.1997 року “Про затвердження форми податкової декларації і порядку її заповнення” відносно коригування даних, що містяться тільки в одній раніше поданій декларації, не відповідають  нормам чинного законодавства.

Частина 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства  встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб”єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). При розгляді даної справи судом встановлено неврахування контролюючим органом усіх фактичних обставин, що мали значення для прийняття оскарженого рішення, тому рішення є необґрунтованим.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення   № /2 від 11.12.06 р.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги щодо визнання нечинними податкових повідомлень-рішень такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 4, 8, 86, 94, 157, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № /2 від 11.12.06 р., прийняте  ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова за висновками акту перевірки № 567-232/24136224 від 09.09.2006 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПФ "Орнатус" (код 24136224)  судовий збір в сумі 3,40 грн.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена 21.03.2007 р.

Суддя                                                                                            Мінаєва О.М.