донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.06.2007 р.                                                                           справа №33/33пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Старовойтової  Г.Я.

суддів
Волкова Р.В. , Запорощенка  М.Д.

За участю
представників сторін:

від прокуратури:

від позивача:
Любарець Н.П. –представник прокуратури, посвідчення №2112 від 27.09.2002р.
Волік В.В. –головний спеціаліст-юрисконсульт, за дов. №01/13-8135 від 06.12.2006р.

від відповідача:
від третьої особи:
Саленко О.О. –представник за дов. №б/н від 21.05.2007р.
Калашникова О.О. –юрисконсульт, за дов. №01-17-551-3 від 02.04.2007р. (в засіданні суду 22.05.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання

прокурора Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
02.04.2007 р.

у справі
№33/33пн ( суддя Новікова Р.Г. )

за позовом:
прокурора Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м.Донецьк

до відповідача:

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача:
товариства з обмеженою відповідальністю „Торговельний Дім „Укр-Рос Нафта”, м.Донецьк

Управління з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області, м.Донецьк

про
зобов’язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови Донецької міської ради площею 0,0118га під розміщення існуючої будівлі по пр.О.Матросова, 24 „а” м.Донецька та площею 0,0097га під розширення вказаної території по пр.О.Матросова, 24 „а” у Куйбишевському районі м.Донецька, яка огороджена кам’яним парканом; приведення зазначеної земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знос будівлі та кам’яної огорожі; стягнення плати за безоплатне користування вказаною земельною ділянкою загальною площею 0,0215га по пр.О.Матросова, 24 „а” м. Донецька в місцевий бюджет м. Донецька у розмірі 657 грн.93 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.04.2007р. у справі                        №33/33пн ( суддя Новікова Р.Г. ) відмовлено у задоволені позовних вимог прокурора Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м.Донецьк, до товариства з обмеженою відповідальністю „Торговельний Дім „Укр-Рос Нафта”, м.Донецьк, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача - Управління з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області, м.Донецьк, про зобов’язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови Донецької міської ради площею 0,0118 га під розміщення існуючої будівлі по пр.О.Матросова, 24 „а” м.Донецька та площею 0,0097 га під розширення вказаної території по пр.О.Матросова, 24 „а” у Куйбишевському районі м.Донецька, яка огороджена кам’яним парканом; приведення зазначеної земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знос будівлі та кам’яної огорожі;          стягнення плати за безоплатне користування вказаною земельною ділянкою загальною площею 0,0215 га по пр.О.Матросова, 24„а” м.Донецька в місцевий бюджет м.Донецька у розмірі 657 грн.93 коп.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, прокурор Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м.Донецьк, звернувся з апеляційним поданням про скасування рішення місцевого суду.

Прокурор зазначає, що недотримання відповідачем законодавства щодо належного оформлення права власності або права користування земельною ділянкою не звільняє його від відповідальності за порушення цього законодавства, обов’язку відшкодування збитків або заборгованості, що виразилося в фактичному використанні земельної ділянки без внесення плати за її використання, що завдало шкоду правам та законним інтересам органу місцевого самоврядування та інтересам держави.

Скаржник просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач, Донецька міська рада, відзив на апеляційне подання не надав, його представник у судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що підтримує апеляційне подання прокурора у повному обсязі. Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю „Торговельний Дім „Укр-Рос Нафта”, м.Донецьк, відзив на апеляційне подання не надав, його представник у судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що вважає рішення господарського суду законним та обгрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства. Просить залишити рішення господарського суду без змін, апеляційне подання –без задоволення.

Третя особа, Управління з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області, м.Донецьк, відзив на апеляційне подання не надав, представник у судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що підтримує апеляційне подання прокурора, просить скасувати рішення господарського суду.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

ТОВ „Торговельний Дім „Укр–Рос Нафта” (Покупець), та АТЗТ „Спеціалізоване виробниче технічне об’єднання „Охорона” (Продавець) уклали договір купівлі-продажу від 26.07.2006р.

Відповідно до п. 1 договору купівлі-продажу від 26.07.2006р. Продавець продав, а Покупець купив магазин автозапчастин з автомобільними боксами, загальною площею 117,7 кв.м. та замощення, розташовані за адресою: м. Донецьк, проспект Матросова, буд. 24.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області згідно до вимог статей 6 і 10 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного товариством з обмеженою відповідальністю „Торговельний Дім „Укр–Рос Нафта”, м. Донецьк.

За результатами перевірки складено акт від 21.12.2006р. Актом перевірки зазначено, що ТОВ „Торговельний Дім „Укр–Рос Нафта”, м.Донецьк, використовує земельну ділянку загальною площею 0,3415га під розміщення капітальних будівель та замощення плиткою із земель житлової та громадської забудови по проспекту О.Матросова, 24а, з якої: 0,3200га використовується на підставі договору оренди земельної ділянки від 15.11.2005р.; 0,0118га використовується для розміщення будівлі, що раніше належала АТЗТ „Охорона” без винесення меж в натуру на місцевості, без одержання документа, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації; 0,0097 га самовільно зайнята, огороджена кам’яним парканом та використовується без правовстановлюючих документів на землю.

Управління з контролю за використанням та охороною земель у Донецькій області видало директору ТОВ „Торговельний Дім „Укр–Рос Нафта” припис №006057 від 21.12.2006р. згідно ст. ст. 6, 10 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель”. Цим приписом ТОВ „Торговельний Дім „Укр–Рос Нафта” приписано усунути виявлені порушення земельного законодавства – оформити правовстановлюючі документи на земельні ділянки або їх звільнити.

Прокурор Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м.Донецьк, звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Торговельний Дім „Укр-Рос Нафта”, м.Донецьк, про зобов’язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови Донецької міської ради площею 0,0118 га під розміщення існуючої будівлі по пр.О.Матросова, 24 „а” м.Донецька та площею 0,0097 га під розширення вказаної території по пр.О.Матросова, 24 „а” у Куйбишевському районі м.Донецька, яка огороджена кам’яним парканом; приведення зазначеної земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знос будівлі та кам’яної огорожі; стягнення плати за безоплатне користування вказаною земельною ділянкою загальною площею 0,0215 га по пр.О.Матросова, 24„а” м.Донецька в місцевий бюджет м.Донецька у розмірі 657 грн. 93 коп. Господарським судом у задоволені позовних вимог відмовлено.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду по справі №33/333пн від 02.04.2007р. відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

З матеріалів вбачається, що землекористувачем земельної ділянки площею 0,0215га, є АТЗТ „Спеціалізоване виробниче технічне об’єднання „Охорона” на підставі договору оренди земельної ділянки від 18.09.2003р.

Відповідно до пункту 1.1 договору оренди земельної ділянки від 18.09.2003р. Виконавчий комітет Донецької міської ради (орендодавець) надає, а АТЗТ „Спеціалізоване виробниче технічне об’єднання „Охорона” (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що знаходиться на території Куйбишевського району м. Донецька по проспекту О.Матросова, 24а, площею 233 кв.м. із земель житлової та громадської забудови.

Відповідно до пункту 1.2 договору оренди земельної ділянки на земельній ділянці знаходиться існуючий будинок магазину та автомобільні бокси. За змістом пункту 2.1 договору оренди земельної ділянки від 18.09.2003р., цей договір укладається на термін до 23.07.2008р. Згідно пояснень відповідача, на момент вирішення спору, договір оренди земельної ділянки від 18.09.2003р. не розірваний та продовжує існувати.

За договором купівлі-продажу від 26.07.2006р. ТОВ „Торговельний Дім „Укр–Рос Нафта”, м.Донецьк, придбало у АТЗТ „Спеціалізоване виробниче технічне об’єднання „Охорона” магазин автозапчастин з автомобільними боксами, загальною площею 117,7 кв.м. та замощення.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судова колегія вважає, що прокурором не доведено, що площа 0,0097га під розширення території біля будинку по пр.О.Матросова, 24 „а” у Куйбишевському районі м.Донецька, яка огороджена кам’яним парканом, використовується відповідачем незаконно, оскільки не доведено, що саме відповідачем збудований кам’яний паркан. Також згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2006р. відповідач придбав крім магазину автозапчастин з автомобільними боксами ще  й замощення. Прокурором не доведено, яка саме земельна ділянка використовується відповідачем незаконно.

Існуюча будівля магазину автозапчастин з автомобільними боксами по пр.О.Матросова, 24 „а” м.Донецька та замощення, є власністю ТОВ „Торговельний Дім „Укр–Рос Нафта”, згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2006р.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про власність” №697-ХІІ від 07.02.1991р право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими.

Як встановлено судом першої інстанції, на спірній земельній ділянці, розташована будівля магазину автозапчастин з автомобільними боксами по пр.О.Матросова, 24 „а” м.Донецька та замощення, які є власністю ТОВ „Торговельний Дім „Укр–Рос Нафта”, згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2006р.

Тобто суд першої інстанції встановив обставини, які свідчать про розташування на спірній земельній ділянці належного позивачу об'єкта нерухомого майна, тобто об'єкта, переміщення якого є неможливим без його знецінення та зміни його цільового призначення (ст. 181 ЦК України). Прокурор Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради заявив вимоги про знесення цього об'єкта.

В силу вимог ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Стаття 321 Цивільного кодексу України також передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Аналогічні положення містяться у ст. ст. 2, 48, 55 Закону України "Про власність".

З аналізу вказаних норм вбачається, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, окрім випадків примусового відчуження об'єктів власності з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що вимоги про знесення належної відповідачу будівлі не відповідають приписам Конституції України, Цивільного кодексу України та Закону України "Про власність".

Прокурор у позові також просив суд стягнути плату за безоплатне користування земельною ділянкою загальною площею 0,0215га по пр. О.Матросова, 24 „а” м.Донецька в місцевий бюджет м. Донецька у розмірі 657 грн. 93 коп.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 2 Закону України „Про плату за землю” №2535-XII від 03.07.1992р. використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про плату за землю»№2535-ХІІ від 03.07.1992р. об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.12.2006р., припису №006057 від 21.12.2006р., відповідач не отримав земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно, ані у власність, ані в користування, правовстановлюючі документи у нього відсутні.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка, на якій знаходиться існуючий магазин та автомобільні бокси, використовується на підставі договору оренди земельної ділянки від 18.09.2003р. АТЗТ „Спеціалізоване виробниче технічне об’єднання „Охорона”. Цей договор укладається на термін до 23.07.2008р.

Таким чином, оскільки відповідач не є землекористувачем у розумінні норм Земельного кодексу та Закону України „Про плату за землю” №2535-XII від 03.07.1992р., судова колегія вважає, що господарський суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення плати за безоплатне користування земельною ділянкою загальною площею 0,0215га по пр. О.Матросова, 24 „а” м.Донецька в місцевий бюджет м. Донецька у розмірі 657 грн. 93 коп.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” №963-IV від 19.06.2003р. державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель зобов'язані додержуватися Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Судова колегія вважає, що з урахуванням викладених в рішенні обставин та доводів сторін, згідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінив докази в їх сукупності та дійшов правильного висновку, що прокурор не довів та не обгрунтував свої вимоги щодо задоволення позову.

З огляду на надані до матеріалів справи документи, та враховуючи вимоги Земельного кодексу України, Закону України „Про плату за землю”, Закону України „Про власність”, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційному поданні не є підставою для задоволення апеляційного подання.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подане апеляційне подання, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись  ст. ст. 49, 93, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Донецького апеляційного господарського  суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційне подання прокурора Куйбишевського району м.Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради, м.Донецьк, на рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2007 р. у справі №33/33пн - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2007р. у справі №33/33пн   ( суддя Новікова Р.Г. ) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України за  згодою сторін в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Головуючий          Г.Я.  Старовойтова

Судді:          Р.В.  Волков

М.Д.  Запорощенко

Надруковано: 8 прим.

2. прокурору

1. позивачу

1. відповідачу

1. третій особі

1. у справу

2. ДАГС