ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 р.
№ 42/73

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді          Плюшка І.А.

суддів          Козир Т.П., Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу          Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго”

на ухвалу           господарського суду м. Києва від 08.02.2006 року;

у справі           №42/73 господарського суду м. Києва

за позовом           Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго”;

до           Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва (правонаступник Комунальне підприємства Поділ-Житло);

про          стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання на суму 86 362,18 грн.

за участю представників сторін

-          позивача – Побережця О.П. (дов. від 27.09.2006 року №Д 07/6475);

-          відповідача –не з’явилися;

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача та пояснення сторін у справі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2007 року у справі №42/73 (суддя – Паламар П.І.) в задоволенні заяви Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва №42/73 від 11 листопада 2003 року на примусове виконання рішення господарського суду м. Києва від 28.10.2003 року було відмовлено.

Не погоджуючись із винесеною у справі ухвалою господарського суду м. Києва від 08.02.2007р. Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»в особі структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" (далі - скаржник) звернулася з касаційною скаргою на зазначену вище ухвалу до Вищого господарського суду України, в якій просить скасувати останню з мотивів неправильного застосування норм  процесуального права та передати справу №42/73 до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши оскаржувану ухвалу на предмет дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті останньої, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних

доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти

докази.

Встановлення фактичних обставин справи, перевірка та оцінка доказів, надання переваги одним доказам над іншими є виключною прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

При винесенні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго” звернулася з заявою про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 11.11.2003 року на виконання рішення господарського суду м. Києва від 28.10.2003 року, після закінчення встановленого строку пред’явлення наказу до виконання, у зв’язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви на підставі ч. 1 ст. 120 ГПК України.

Переглянувши оскаржувану ухвалу, колегія суддів касаційної інстанції приходить до висновку про відсутність порушень судом першої інстанції норм процесуального права, з огляду на наступне.

Процесуальний порядок видачі дублікату наказу на примусове виконання судового рішення встановлений ст. 120 ГПК України. Однією із умов видачі дублікату наказу є умова щодо видачі дублікату наказу до закінчення строку, встановленого для пред’явлення наказу до виконання.

Відповідно до ст. 21 Закону України “Про виконавче провадження”  встановлено три річний строк пред’явлення до примусового виконання наказу на виконання рішення господарського суду. Враховуючи встановлені судом першої інстанції фактичні обставини, а зокрема, видачу спірного наказу, заява на отримання якого є предметом оскаржуваної ухвали, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо закінчення строку на пред’явлення наказу до виконання, а отже і про наявність підстав щодо відмови у видачі дублікату останнього.

Інші доводи скаржника викладені в касаційній скарзі до уваги колегії суддів не беруться, оскільки оцінка останніх призведе до порушення меж касаційного перегляду судових рішень, які визначені в ст. 1117 ГПК України.

Згідно роз’яснень пленуму Верховного Суду України викладених в п.1 постанови від 29.12.1976 року №11 “Про судове рішення”, обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. Законним рішення є тоді, коли суд, дотримавшись всіх вимог процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Переглянувши ухвалу господарського суду м. Києва від 08.02.2007р. у справі №42/73, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відсутність порушень норм процесуального права при винесенні оскаржуваного судового акту.

Відповідно до вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго"  залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 08.02.2007р. у справі №42/73 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            І. Плюшко

Судді                                                                                Т. Козир

С.Самусенко