РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2007 р.
Справа № 10/54-786

Господарський суд Тернопільської області у складі

Судді  Півторака М.Є.

Розглянув справу

За позовом : Відкритого акціонерного товариства „Тернопільобленерго”, м. Тернопіль, вул. Енергетична, 2 в особі Теребовлянського району електромереж, м. Теребовля, вул. Покривка, 3 Тернопільської області

До відповідача: Приватно-орендного підприємства «Тернопільське», с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області

За участю представників

Позивача: Габрук А.Ф. –юрисконсульта Теребовлянського РЕМ , довіреність № 5078/01 від 28.12.2006 року ;

Відповідача :  Духно О.М. –головного бухгалтера ПОП , доручення  № 26 від 16.03.2007 року ;

В судовому засіданні 16.03.2007 року представнику позивача та відповідача роз’яснено  процесуальні права та обов’язки, передбачені  ст.ст. 20,22,81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: Відкрите акціонерне товариство „Тернопільобленерго”, м. Тернопіль  в особі  Теребовлянського району електромереж, м. Теребовля звернулося з позовом до приватно-орендного підприємства «Тернопільське», с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області про стягнення  заборгованості  за відпущену електроенергію за період з січня 2004 року по січень 2007 року  в сумі 11 566 грн. 29 коп. ( з яких 8 264, 86 грн. - сума  основного боргу ;  301, 60 грн. –пені; 1 551, 54 грн. –інфляційних сум та 1 448, 29 грн. –три відсотки річних).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на умови  Договору № 32 про постачання електричної енергії, укладеного між сторонами 18 червня 2003 року  та невиконання відповідачем його умов в частині оплати за  спожиту електроенергію; а саме порушення вимог п. 2 Додатку №2 до договору, рахунками за спожиту електроенергію, рапортами про використану електроенергію; витрати по сплаті державного мита та послуг за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу просить покласти на відповідача по справі.

У відзиві на позов за №12 від 09.03.2007р. відповідач заперечує заявлені вимоги повністю і вважає їх необґрунтованими та такими , що не підлягають до задоволення . Зазначає , що позивачем невірно було визначено суму боргу станом на 01.01.2007 року , так як заданими ПОП борг становив 7260,15 грн. , а за даними ВАТ “ Тернопільобленерго “ –8264,86 грн. , тобто різниця становила 1004,71 грн. Окрім того , відповідачем протягом січня-березня 2007 року проводилася оплата за отриману електроенергію . Вважає , що станом на 16.02.2007 року борг в сумі 7204 грн. було сплачено , що підтверджується представленими платіжними дорученнями № № 8 , 17,41,48,55,66,

16 березня 2007 року позивач по справі звернувся до господарського суду з клопотанням про припинення провадження щодо основної заборгованості в сумі 7264, 00 грн., в зв’язку з тим, що під час розгляду позову в суді відповідачем по справі погашено заборгованість перед ним в сумі 7 264,00 грн. Вважає , що на час подання клопотання , а саме на 16 березня 2007 року сума основної  заборгованості становить –1 000, 86 грн.

27 березня 2007 року позивач по справі звернувся до суду з клопотанням № 115  і просить стягнути з ПОП “ Тернопільське “ в користь ВАТ “ Тернопільобленерго “ м. Тернопіль 3493,87 грн. , з яких 354,86 грн. боргу ; 353,38 грн. пені ; 1434,88 грн. інфляції ; 1350,75 грн. три проценти річних .

Стаття 22 ГПК України надає право позивачу змінити підставу або предмет позову , збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову  і зазначене право може бути реалізоване ним до прийняття рішення по справі.

Господарським судом прийнято зміну розміру позовних вимог ВАТ “ Тернопільобленерго “ м. Тернопіль , поданого 27 березня 2007 року   .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши обґрунтування представника позивача та заперечення відповідача господарський суд встановив  наступне :

18 червня 2003 року між ВАТ «Тернопільобленерго», м. Тернопіль в особі Теребовлянського району електромереж (Постачальник електричної енергії) та Приватно-орендним підприємством «Тернопільське», с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області (Споживач) укладено договір № 32  про постачання електричної  енергії (далі Договір). Згідно умов Договору Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно умовами цього Договору та додатками до Договору, що є невід’ємними частинами (п. 1 Договору).

У відповідності до п. п. 1, 2  Додатку №2  Порядок розрахунків Споживач зобов’язується своєчасно проводити розрахунки за спожиту електричну енергію за діючими тарифами у відповідності з чинним законодавством та даним Договором, а розрахунковим періодом вважається період з 25 числа наступного місяця. Перший день після закінчення розрахункового періоду є днем отримання рахунку на оплату.

Пунктом 9.5 Договору передбачено, що цей договір чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2003 року та вважається продовженим на наступний календарний рік (не більше ніж один раз), якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем виникло зобов’язання постачання (купівлі – продажу) електроенергії, згідно якого, в силу ст. ст. 712,714 Цивільного кодексу України, одна сторона (постачальник) зобов’язана  надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні ресурси, передбачені договором, а  споживач зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися  передбаченого договором режиму її використання,  при цьому кожна сторона має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

П.1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

У відповідності до вимог ст. ст. 525,526  ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач вважає , що свої зобов’язання згідно умов договору  щодо постачання елективної енергії він виконав повністю, в підтвердження чого представив документи, зокрема, рахунки за спожиту електроенергію, рапорти про використану електроенергію , однак відповідач по справі умови договору порушив і заборгував по оплаті послуг з постачання електричної на час подання позову     8 264 грн.86 коп.

У поданому до суду клопотанні  № 115 від 27 березня 2007 року ВАТ “ Тернопільолбенерго “ м. Тернопіль визначило суму боргу ПОП “ Тернопільське “ в розмірі  354,86 грн.

Таким чином  , позивач по справі підтвердив , що борг в розмірі 7910 грн. ПОП “ Тернопільське “ погасило і між сторонами відсутній предмет спору .

У відповідності до статті 80 п. 1-1 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі , якщо між сторонами відсутній предмет спору. \

При даних обставинах справи суд встановив , що провадження у справі в частині стягнення  заборгованості в сумі 7910 грн. слід припинити в порядку ст.80 п.1-1 ГПК України , оскільки в цій частині зобов’язання між сторонами відсутній предмет спору.

Як вбачається із досліджених у судовому засіданні документів  ПОП “ Тернопільське “ сплатило відповідачу 7204 грн. , що підтверджується  платіжними дорученнями № 8 від 08.01.2007 року на суму  200 грн. ; № 17 від 17.01.2007 року на суму 3000 грн. ; № 41 від 05.02.2007 року  на суму 1904,75 грн. ; № 48 від 16.02.2007 року на суму 300 грн. ; № 55 від 02.03.2007 року –2120,41 грн. ; № 66 від 06.03.2007 року на суму 1964 грн.

Отже , Приватно-орендне підприємство “ Тернопільське “, с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області  суду  представило суду докази , які свідчать про погашення ним заборгованості за спожиту електроенергію , а тому суд визначає, що на час розгляду заяви в суді борг сплачений  повністю .

Пунктом 2 статті 343 Господарського кодексу України встановлено , що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до п. 14 Додатку до Договору сторони передбачили, при порушенні споживачем термінів оплати, вказаних у цьому додатку та в Графіку (угоді) погашення заборгованості, він сплачує Постачальнику електричної енергії пеню в розмірі 0,2 % за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, інфляційну суму за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань у відповідності до чинного законодавства та 3% річних з прострочення суми.

Отже , підставою для стягнення пені та 3% річних на користь позивача є про строчка платником  грошових коштів ( відповідачем у справі ).

Досліджені у судовому засіданні документи підтверджують відсутністю боргових зобов’язань ПОП “ Тернопільське “ перед ВАТ “ Тернопільобленерго “  згідно Договору № 32 від 18.06.2003 р .

За  даних обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення з Приватно-орендного підприємства “ Тернопільське “, с. Дворіччя Теребовлянського району Тернопільської області заборгованості за використану електроенергію  в сумі 3493,87 грн. , з яких 354,86 грн.  – основний борг; 353,38 грн. –пеня; 1434,88 грн. –інфляційні нарахування, 1350,75 грн. –3% річних  суд визнає не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Витрати по сплаті державного мита  та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22,32,33,43,44-49,64,75,82,84,85,115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

В И Р І Ш И В:

1.В частині стягнення з приватно-орендного підприємства “ Тернопільське “ с. Дворіччя Теребовлянського району на користь ВАТ “ Тернопільобленерго “ м. Тернопіль вул. Енергетична , 2 в особі Теребовлянського району електромереж м. Теребовля вул. Покривка , 3  354,86 грн. боргу , 353,38 грн. пені , 1434,88 грн. інфляції , 1350,75 грн. три проценти річних –відмовити  .

2.В решті позову –провадження припинити .

3.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його підписання .

Сторони вправі подати апеляційну скаргу , а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало  законної сили протягом десяти днів з дня його  підписання , через місцевий господарський суд.

4.Рішення підписане 03 травня 2007 року .

Суддя