ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.05.2007
Справа №2-13/3430-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді                                                   Жукової А.І.

при секретарі                               Ковальчук К.В.

за участю:

від позивача: Гресь Н.М. – заст., нач., по фінансово-економічних питаннях, дов.    № 7/75 від 27.03.2007 року; Белінська Е.А. - заст., нач., дов. № 7/76 від 27.03.2007 року.

від відповідача 1: Полхова С.М. – представник, дов. від 05.04.2007 року; Мєдвідь Л.І. – представник, дов. від 08.05.2007 року.

від відповідача 2: Довгалюк С.В. – представник, дов. від 29.03.2007 року

від відповідача 3: Лєщєнко О.О. – представник, дов. № 2275 від 28.12.2006 року.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України „Кримське управління військової торгівлі”, м. Сімферополь.

До відповідача 1: Новофедорівської селищної Ради, смт. Новофедорівка

До відповідача 2: Виконавчого комітету Новофедорівської селищної Ради, смт. Новофедорівка

До відповідача 3: Кримського республіканського підприємства «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія», м. Євпаторія

Про визнання недійсним рішення.

Суть спору: Позивач – Державне підприємство Міністерства оборони України «Кримське управління військової торгівлі» звернувся до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Новофедорвської селищної Ради, смт. Новофедорівка; Виконавчого комітету Новофедорвської селищної Ради, смт. Новофедорівка та просить визнати недійсним рішення Новофедорівської селищної ради № 262 від 04.01.2005 року; визнати незаконним рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 03.11.2006 року. Також просить скасувати реєстрацію в Кримському республіканському підприємстві «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» права власності на нерухоме майно за Новофедорівською селищною радою, спонукати виконавчий комітет Новофедорівської селищної ради прийняти рішення про право власності за державою в особі Верховної Ради України у повному господарському віданні державного підприємства Міністерства оборони України «Кримське управління військової торгівлі»  та спонукати Кримське республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» провести реєстрацію права власності  за державою в особі Верховної Ради України у повному господарському віданні державного підприємства Міністерства оборони України «Кримське управління військової торгівлі».

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати нечинним та скасувати  рішення Новофедорівської селищної ради № 262 від 04.01.2005 року; визнати нечинним та частково скасувати рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 11.08.2006 року; визнати нечинним та частково скасувати рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 205 від 11.08.2006 року. Також просить  зобов’язати Кримське республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» відмінити реєстрацію права власності на нерухоме майно, здійснену на підставі рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 11.08.2006 року і рішення № 205 від 11.08.2006 року за Новофедорівською селищною радою.

Суд приймає до уваги дане уточнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що З 1991 року на балансі Воєнторгу №95 ДП МОУ КУВТ знаходяться об'єкти нерухомого майна що розташовуються за адресою: Сакский р-н, смт. Новофедорівка: комбінат побутового обслуговування, адміністративно-господарський комплекс (вул. Марченко,2а), магазин, кафе, магазин, кіоск, павільйон (вул. Марченка, 2 а). Дані об'єкти будувалися за рахунок державних засобів безпосередньо для задоволення потреб військовослужбовців, що обслуговуються Військ торгом № 95 ДП МОУ КУВТ.

Усі перераховані вище об'єкти нерухомого майна були передані на баланс Воєнторгу № 676 на підставі наказу начальника Сакського гарнізону № 106 від 25 грудня 1991 року, виданого на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 05.08 1985 року №724 "Про заходи для подальшого розвитку матеріально-технічної бази торгівлі і громадського харчування до 2000 року". Рішення органів Ради міністрів СРСР та наказ начальника гарнізону, на підставі яких спірне державне майно перейшло у володіння ДП МОУ „Кримське управління військової торгівлі", ні ким не оскаржені і не скасовані.

11.08.2006 року на підставі Директиви Міністерства оборони України від 03.11.2004р. № Д-49 "Про безкоштовну передачу військового майна в комунальну власність" територіальної громаді смт. Новофедорівка" виконавчим комітетом Новофедорівскої селищної ради було прийняте Рішення № 203 "Про визнання права власності на нерухоме майно, розташоване на території Новофедоровской територіальної громади: комбінат побутового обслуговування, адміністративно-господарський комплекс (вул. Марченко,2а), магазин, кафе, магазин, кіоск (вул. Марченко, 2а,), підсобне господарство, дитячий садок, пожежне депо, за Новофедорівскою селищною радою.

Також пояснює, що Директива Д-49 МО України від 03.11.2004р. поширюється лише на військове майно, тобто майно закріплене за військовими частинами , установами і організаціями на праві оперативного управління, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до вимог закону України "Про правовий режим майна Збройних Сил України" військове майно - це загальнодержавне майно, що закріплене за військовою частиною, установою, організацію на праві оперативного управління. Особливістю правового статусу військового майна є те, що відповідно до   закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" військовими частинами, установами організаціями являються ті, що міститися за рахунок засобів Державного бюджету України, що відповідає  вимогам ст. 39 закону України "Про власність".

У такий спосіб військове майно - це загальнодержавне майно, що закріплене за військовими частинами, установами й організаціями на праві оперативного управління і міститься за рахунок коштів Державного бюджету України.

Директива Д-49 не поширюється на майно ДП МОУ „КУВТ” тому що воно не є військовим майном, а є майном  державного підприємства яке закріплене за підприємством і належить йому на праві повного господарського відання і утримується за рахунок коштів підприємства.

Відповідачі проти позовних вимог позивача заперечують за мотивами, що згідно з рішенням Господарського суду АР Крим від 08.12.2006 року по справі № 2-26/18357 за позовом ДП МО України „Кримське управління воєнної торгівлі” до Новофедорівської селищної Ради про визнання права власності на спірне майно, позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Позовні вимоги в частині спонукання оформити право власності за позивачем не підлягає задоволенню, оскільки спір між сторонами вже вирішений та позивачу в визнанні права власності відмовлено.

Кримське республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» пояснює, що згідно даного тимчасового Положення, при звертанні в БРТІ власник надає правовстановлюючий документ на підставі якого проводиться державна реєстрація.

На підставі рішення Виконавчого комітету Новофедорівської селищної Ради № 202 від 11.08.2006 року привласнена юридична адреса магазину, кафе, магазину, кіоску – вул. Марченко, 2Е, Сакський район, АР Крим.

06.12.2006 року на підставі рішення Виконавчого комітету  Новофедорівської селищної Ради № 203 від 11.08.2006 року „Про визнання права власності на нерухоме майно, яке передано, Міністерством Оборони України, яке розташовано на території Новофедорівської територіальної громади: комбінат бутового обслуговування, адміністративно – господарський комплекс (вул. Марченко, 2А) магазин, кафе, магазин, кіоск (вул. Марченко, 2Е) підсобне господарство, дитячий садочок, пожежне депо за Новофедорівською селищною Радою” було зареєстровано в встановленому порядку  право власності на об’єкти літ. „А” – магазин загальною площею 165,9 кв.м., літ. „В” – магазин загальною площею 122,2 кв. м.,  літ. „Г” – кіоск загальною площею 21,8 кв.м., розташовані за адресою вул. Марченко, 2Е за Новофедорівською селищною Радою”.

Ухвалою ГС АР Крим від 17.05.2007 року Євпаторійське КРП бюро реєстрації та технічної інвентаризації було залучено до участі у справі у порядку статі 52 КАС України як співвідповідач у справі.

Ухвалою ГС АР Крим від 17.05.2007 року провадження у справі у частині спонукання виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради прийняти рішення про право власності за державою в особі Верховної Ради України у повному господарському віданні державного підприємства Міністерства оборони України «Кримське управління військової торгівлі»  та спонукання Кримського республіканського підприємства «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» провести реєстрацію права власності  за державою в особі Верховної Ради України у повному господарському віданні державного підприємства Міністерства оборони України «Кримське управління військової торгівлі» було закрито по пункту 2 частини 1 статті 157 КАС України у зв’язку з відмовою позивача від цієї частини позовних вимог.

Провадження по справи здійснювалось відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони відмовився від послуг перекладача.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Сторони у судовому засіданні заявили про відмову у фіксуванні судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком слухання справи сторонам були вручені пам'ятки про права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до п.6,8 ст.3 КАС України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ст.104 КАСУ до адміністративного суду має право звернутися особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст.16 ЦКУ, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнанням незаконними рішення органів місцевого самоврядування, за виключенням випадків, коли особа, що звернулась до суду не використовує своє право з наміром завдати шкоди іншої особі.

Судом встановлено, що Державне підприємство Міністерства оборони України "Кримське управління військової торгівлі" (далі ДП МОУ КУВТ) відповідно до класифікатора форм власності України ДК 001:2004 від 01.06.2004 є державним підприємством Міністерства оборони. Майно даного підприємства містить у собі основні фонди та оборотні кошти, а так само інші цінності, вартість яких відображена в самостійному балансі. Майно державного підприємства Міністерства оборони України "Кримське управління військової торгівлі" засновано на державній власності і, відповідно до закону і статуту ДП МОУ КУВТ, закріплене за ним на праві повного господарського відання.

ДП МОУ КУВТ є юридичною особою і має у своєму складі філії. Однією з філій ДП МОУ КУВТ є Військторг № 95 м. Євпаторія.

Військторг № 95 (колишній Військторг 676) був приєднаний у результаті реорганізації, на підставі наказу №149 Міністерства оборони України від 06.05.97р., до Кримського управління військової торгівлі, що є правонаступником реорганізованих підприємств і організацій, у тому числі Військторгу № 95 м. Євпаторія.

З 1991 року на балансі Воєнторгу № 95 ДП МОУ КУВТ знаходяться об'єкти нерухомого майна що розташовуються за адресою: Сакский р-н, смт . Новофедорівка: комбінат побутового обслуговування, підсобне господарство, магазин, кафе, магазин, кіоск, павільйон (вул. Марченка, 2 е). Дані об'єкти будувалися за рахунок державних засобів безпосередньо для задоволення потреб військовослужбовців, що обслуговуються Військ торгом № 95 ДП МОУ КУВТ.

Усі перераховані вище об'єкти нерухомого майна були передані на баланс Воєнторгу № 676 на підставі наказу начальника Сакського гарнізону № 106 від 25 грудня 1991 року, виданого на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 05.08 1985 року № 724 "Про заходи для подальшого розвитку матеріально-технічної бази торгівлі і громадського харчування до 2000 року". Рішення органів Ради міністрів СРСР та наказ начальника гарнізону, на підставі яких спірне державне майно перейшло у володіння ДП МОУ „Кримське управління військової торгівлі", ні ким не оскаржені і не скасовані.

04.01.2005 року на підставі Директиви Міністра Оборони України № Д-49 Новофедорівська селищна рада прийняла рішення № 262 від 04.01.2005 року яким надала згоду на приймання у комунальну власність Новофедорівської територіальної громади об’єктів Міністерства Оборони України.

11.08.2006 року на підставі Директиви Міністерства оборони України від 03.11.2004р. № Д-49 "Про безкоштовну передачу військового майна в комунальну власність" територіальної громаді смт. Новофедорівка" виконавчим комітетом Новофедорівскої селищної ради було прийняте Рішення № 203 "Про визнання права власності на нерухоме майно, передане Міністерством Оборони України (Директива МО № Д-49 від 03.11.2004 р.), розташоване на території Новофедорівської територіальної громади: комбінат побутового обслуговування, адміністративно-господарський комплекс (вул. Марченко,2а), магазин, кафе, магазин, кіоск (вул. Марченко, 2Е), підсобне господарство, дитячий садок, пожежне депо, за Новофедорівською селищною радою.»

11.08.2006 року на підставі Директиви Міністерства оборони України від 03.11.2004р. № Д-49 "Про безкоштовну передачу військового майна в комунальну власність" територіальної громаді смт. Новофедорівка" виконавчим комітетом Новофедорівскої селищної ради було прийняте Рішення № 205 "Про визнання права власності на нерухоме майно, передане Міністерством Оборони України (Директива МО № Д-49 від 03.11.2004 р.), розташоване на території Новофедорівської територіальної громади: комбінат побутового обслуговування, адміністративно-господарський комплекс (вул. Марченко,2а), магазин, кафе, магазин, кіоск (вул. Марченко, 2Е), підсобне господарство, дитячий садок, пожежне депо, за Новофедорівською селищною радою.»

Посилання відповідача на Директиву № Д-49 МО України від 03.11.2004р. яка є підзаконним нормативним актом і не відповідає ні положенням Господарського Кодексу (що вступив у силу 01.01.2004р.), ні Закону України "Про власність", ні Закону України "Про передачу об'єктів права державної і комунальної власності", є необґрунтованим і суперечить чинному законодавству по наступним підставам:

Директива Д-49 МО України від 03.11.2004р. поширюється лише на військове майно, тобто майно закріплене за військовими частинами , установами і організаціями на праві оперативного управління, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до вимог закону України "Про правовий режим майна Збройних Сил України" військове майно - це загальнодержавне майно, що закріплене за військовою частиною, установою, організацію на праві оперативного управління. Особливістю правового статусу військового майна є те, що відповідно до   закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" військовими частинами, установами організаціями являються ті, що міститися за рахунок засобів Державного бюджету України, що відповідає  вимогам ст. 39 закону України "Про власність".

У такий спосіб військове майно - це загальнодержавне майно, що закріплене за військовими частинами, установами й організаціями на праві оперативного управління і міститься за рахунок коштів Державного бюджету України.

Директива Д-49 не поширюється на майно ДП МОУ „КУВТ” тому що воно не є військовим майном, а є майном  державного підприємства яке закріплене за підприємством і належить йому на праві повного господарського відання і утримується за рахунок коштів підприємства.

Так згідно ст. ст. 34, 37 3акону України "Про власність" а також відповідно до ст.ст. 135, 136 Господарського кодексу України майно, що є державною власністю і закріплено за державним  підприємством, належить йому на праві повного господарського відання.

Таким чином, майно державного підприємства Міністерства оборони України "Кримське управління військової торгівлі" є загальнодержавним майном, закріплене за ним на праві повного господарського відання і утримується за рахунок власної господарської діяльності цього підприємства. Державне підприємство Міністерства оборони України „Кримське управління військової торгівлі" здійснює право володіння користування і розпорядження закріпленого за ним майна у відповідності зі своїм статутом. Згідно п. 4.2. Статуту ДП МОУ КУВТ володіє, користається, розпоряджується своїм майном на свій розсуд, здійснюючи будь-які дії, які не суперечать діючому законодавству. Згідно п. 4.4. Статуту відчуження засобів виробництва   (у тому числі об'єктів нерухомості), що є державною власністю і закріплені за підприємством, здійснюється підприємством за погодженням з органом управління майном, у порядку встановленому чинним законодавством. Згідно наказу № 100 від 20.03.2004 року підставою для відчуження нерухомого майна є виключно наказ Міністра оборони України.

Крім того,  Директива Д-49 від 03.11.2004р. адресована Головнокомандувачу Військ Протиповітряної оборони Збройних Сил України і Головнокомандувачу Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України, які не є розпорядниками майна державних підприємств Міністерства оборони України. В директиві зазначено, що вони повинні вилучити військове майно з балансу Євпаторійської КЕЧ, та с балансу військової частини А 4465 а не майно з балансу ДП МОУ КУВТ.

Указом Президента України №888/97 від 21.09.1997р. згідно з яким затверджено Положення „Про Міністерство оборони України „ визначається статус  органа управління майном державних підприємств, які забезпечують діяльність Міністерства оборони України. Згідно п.4 Положення „Про міністерство оборони України" Міністерство оборони України відповідно до покладених на нього завдань, як орган військового управління під час здійснення адміністративного (повсякденного) управління Збройними Силами здійснює управління військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери того управління.

Відповідно Закону України „Про збройні Сили України" № 1934-12 від 06.12.91 р. ст.14 Збройні Сили України можуть здійснювати господарську діяльність згідно з законом.

Відповідно до Декрету КМУ № 8-92 від 19.12.1992 року „Про управління  майном що є в загальнодержавній власності" відповідно до ст. 5   заборонено підприємствам,  що є у загальнодержавній власності, передавати безоплатно закріплене за ними майно іншим підприємствам, організаціям і установам, а також громадянам.

Згідно ч. 2.3. ст. 141 Господарського кодексу України керування об'єктами державної власності відповідно до   закону здійснює Кабінет Міністрів України, що встановлює перелік державного майна, переданого безоплатно в комунальну власність. Про теж говорить п.2 ч. 1. ст. 4 Закону України   " Про передачу об'єктів права державної і комунальної власності" відповідно до якого передача майна підприємства здійснюється на підставі згоди підприємства та рішення Кабінету Міністрів України. Відповідно до Постанови КМУ № 1482 від 21.09.1991 року, якою затверджено порядок передачі права власності передача здійсняється у наступному порядку:

а)          тільки на підставі згоди трудового колективу підприємства на передачу;

б)          з дозволу Міністерства оборони України після погодження з Міністерством фінансів України, с Державним комітетом статистики України, Фондом держмайна України, Міністерством економіки України на підставі Рішення КМУ.

Трудовий колектив ДП МОУ „Кримське управління військової торгівлі „ згоди на передачу майна до комунальної власності не надавав. Жодного погодження  при передачі майна, що належить  ДП МОУ КУВТ з Міністерством Фінансів України, с Державним комітетом статистики України, Фондом держмайна України, Міністерством економіки України не здійснено. Дозволу Міністерство оборони України  Державному підприємству Міністерства оборони України „Кримському управлінню військової торгівлі" на передачу зазначених об'єктів нерухомого майна не надавало.

Таким чином ДП МОУ КУВТ не мало підстав для передачі зазначеного майна зі свого балансу.

Крім того документів, що підтверджують факт вилучення майна у встановленому порядку з володіння в КУВТ і передачі від нього якому-небудь іншому чи особі організації не мається.

Ст. 73 Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що акти місцевих рад, прийняті в межах наданих ним повноважень, обов'язкові для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями на відповідній території.

Згідно ст. 59 вказаного Закону акти органів місцевого самоврядування по мотивах їх невідповідності Конституції України або законах України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 6 статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчий комітет  сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради у межах своїх  повноважень приймає рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі не представили суду належних доказів того, що спірні рішення є законними.

За вказаних обставин позовні вимоги у частині визнання нечинними та скасувань підлягають задоволенню.

Позивач також просить зобов’язати Кримське республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» відмінити реєстрацію права власності на нерухоме майно, здійснену на підставі рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 11.08.2006 року і рішення № 205 від 11.08.2006 року за Новофедорівською селищною радою:

нежитлові приміщення комбінату побутового обслуговування, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Севастопольська, 1, які складаються з літ. «А», загальною площею 358,2 кв.м.;

нежитлові приміщення, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Марченко, 2-е, які складаються з літ «А» магазин, загальною площею 165,9 кв.м., літ «В» - магазин, загальною площею 122,2 кв.м., літ «Г» - кіоск, загальною площею 21,8 кв.м., літ «Б» - кафе, загальною площею 265,2 кв.м.

нежитлові приміщення підсобного господарства, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Сердюкові, 17, які складаються з літ «А»  загальною площею 528,3 кв.м.

Вказана вимога підлягає частковому задоволенню у зв’язку з наступним.

Реєстрація права власності за виключенням нежитлових приміщень підсобного господарства, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Сердюкові, 17, які складаються з літ «А» загальною площею 528,3 кв.м. була здійснена на підставі рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 11.08.2006 року і рішення № 205 від 11.08.2006 року за Новофедорівською селищною радою.

Оскільки   рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради від 11.08.2006 року № 203 та від 11.08.2005 року №  205 визнані нечинними та частково скасовані, то й  реєстрація прав власності, яка була здійснена відповідно до ціх рішень підлягає відміні.

Оскільки право власності за Новофедорівською селищною радою на нежитлові приміщення підсобного господарства, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Сердюкові, 17, які складаються з ЛІТ «А»   загальною площею 528,3 кв.м. здійснена не була, то у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Державне мито у сумі 1,70 підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі відповідно до статті 167 КАС України та підписана 23.05.2007 року.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати  рішення Новофедорівської селищної ради № 262 від 04.01.2005 року;

Визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 11.08.2006 року «Про визнання права власності на нерухоме майно»  за Новофедоріською селищною радою у частині  наступних об’єктів:

-          комбінат побутового обслуговування, літер «А», загальною площею 358,2 кв.м., площа забудови 180,8 кв.м. в смт. Новофедорівка по вул. Севастопольська, 1.

-          магазин, літер «А», загальною площею 165,9 кв.м.; кафе, літер «Б», загальною площею 265,2 кв.м.; магазин, літер «В», загальною площею 122,2 кв.м.; кіоск, літер «Г», загальною площею 21,8 кв.м. в смт. Новофедорівка, по вул. Марченко, 2е.

-          підсобне господарство, літер «А» загальною площею 528,3 кв.м. в смт. Новофедорівка, вул. Сердюкові, 17.

Визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 205 від 03.11.2006 року «Про визнання права власності на нерухоме майно»  за Новофедоріською селищною радою у частині  наступних об’єктів:

-          комбінат побутового обслуговування, літер «А», загальною площею 358,2 кв.м., площа забудови 180,8 кв.м. в смт. Новофедорівка по вул. Севастопольська, 1.

-          магазин, літер «А», загальною площею 165,9 кв.м.; кафе, літер «Б», загальною площею 265,2 кв.м.; магазин, літер «В», загальною площею 122,2 кв.м.; кіоск, літер «Г», загальною площею 21,8 кв.м. в смт. Новофедорівка, по вул. Марченко, 2е.

-          підсобне господарство, літер «А» загальною площею 528,3 кв.м. в смт. Новофедорівка, вул. Сердюкові, 17.

Зобов’язати Кримське республіканське підприємство «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторія» (м. Євпаторія вул. Некрасова, 45; ЗКПО 03348011) відмінити реєстрацію права власності на нерухоме майно, здійснену на підставі рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 203 від 11.08.2006 року і рішення виконавчого комітету Новофедорівської селищної ради № 205 від 11.08.2006 року за Новофедорівською селищною радою:

на нежитлові приміщення комбінату побутового обслуговування, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Севастопольська, 1, які складаються з літ. «А», загальною площею 358,2 кв.м.;

на нежитлові приміщення, розташовані в АР Крим Сакський район смт. Новофедорівка, вул. Марченко, 2-е, які складаються з літ «А» магазин, загальною площею 165,9 кв.м., літ «В» - магазин, загальною площею 122,2 кв.м., літ «Г» - кіоск, загальною площею 21,8 кв.м., літ «Б» - кафе, загальною площею 265,2 кв.м.

У іншій частині у позові відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (отримувача: Держбюджет м. Сімферополь, р/р 0002 у банку отримувача: Управлення Держказначейства в АРК, МФО 824026, код ЗКПО 22301854) на користь Державного підприємства Міністерства Оборони України „Кримське управління військової торгівлі” 9м. Сімферополь вул. Вузлова, 7; р/р 9890 в КФ АБ Експрес-Банк, МФО 384674, ЗКПО 24301819) 1,70 грн. державного мита.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.