ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.                                                          Справа №  11/347-05

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:                                                                        Майора Г.І.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                            Чайці О.С. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Шишковська А.Б., довіреність від 29.03.2007 року,                   Слободянюк О.А., довіреність від 29.03.2007 року,

Гаврилишина С.Н., довіреність від 29.03.2007 року,

від відповідача: Василик Р.А., довіреність №3757/10/10 від 03.10.2006 року,

Берещук В.В., довіреність №2299/10/10 від 30.03.2007 року,

Давидюк І.А., довіреність №5374/10/10 від 07.12.2006 року,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шаргородському районі Вінницької області, м.Шаргород Вінницької області

на постанову господарського суду Вінницької області

від "09" листопада 2006 р. у справі №  11/347-05 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод", м.Шаргород Вінницької області

до Державної податкової інспекції у Шаргородському районі Вінницької області, м.Шаргород Вінницької області

про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 30.06.2005 року,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2005р. ВАТ "Шаргородський маслосирзавод" подало до господарського суду Вінницької області позов, в якому з урахуванням уточнень (т.2, а.с.27)  просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Жмеринської ОДПІ №/0 від 30.06.2005р., яким зменшено позивачу бюджетне відшкодування за платежем - податок на додану вартість на загальну суму 642828грн.

Постановою господарського суду Вінницької області від 09.11.2006р. у справі №11/347-05 позов ВАТ "Шаргородський маслозавод"  задоволено: визнане протиправним  і скасоване податкове повідомлення-рішення Жмеринської ОДПІ №/0 від 30.06.2005р.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що позов підтверджується належними доказами, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим є обґрунтованим. Виконання позивачем вимог п. 11.21 Закону України „Про податок на додану вартість” підтверджено податковими деклараціями з податку на додану вартість за серпень-грудень 2004 року та січень-березень 2005 року, а також книгами обліку продажу товарів (робіт, послуг) та книгами придбання товарів (робіт, послуг), дані яких між собою узгоджуються. Законом не передбачено спеціального (виключного) режиму відшкодування податку на додану вартість для переробних підприємств, а лише спеціальний режим сплати податку. Законом не визначено спеціального порядку відшкодування податку на додану вартість у разі виникнення від’ємного значення чистої суми податкових зобов’язань звітного періоду у переробного підприємства. Зазначив, що відсутність в діях позивача порушень податкового законодавства, а саме  п.11.21. ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР та п. 6 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999р. № 805, підтверджено висновком судово-бухгалтерської експертизи № Е-19 від 04.09.2006р. Відповідно до даного висновку, чинним законодавством України, що регулює нарахування та сплату  податку на додану вартість, не заборонено відшкодування переробному підприємству суми податку на додану вартість, сплаченого при придбанні товарів (робіт, послуг) для переробки закупленого у сільгоспвиробників молока в разі продажу виготовленої продукції на експорт за нульовою ставкою.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ДПІ у Шаргородському районі, яка є правонаступником  Жмеринської ОДПІ, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду з підстав порушення норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову. оджуючись з прийнятою постановою, ДПІ у Шаргородському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду з підстав порушення норм матеріального права, в зв'язку з чим прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ДПІ посилається на те, що  підставою зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ, як випливає з акту перевірки, стало те, що ВАТ „Шаргородський маслозавод” порушило п. 11.21 ст. 11 ЗУ „Про податок на додану вартість” та п. 6 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1999 р. № 805, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту і відповідно бюджетного відшкодування у бюджетних податкових деклараціях за перевіряємий період на 642828грн. Вважає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, оскільки не застосував положення п.11.21 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" та Постанови Кабінету Міністрів України №805 від 12.05.1999р. "Про Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі".

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просять апеляційну скаргу задовольнити, постанову господарського суду Вінницької області скасувати та прийняти новий судовий акт про відмову в задоволенні позову.

В письмовому запереченні на апеляційну скаргу, позивач та його представники в судовому засіданні не погоджуються з доводами скарги, вважають постанову господарського суду Вінницької області  обґрунтованою та законною, а апеляційну скаргу - безпідставною, в зв'язку з чим просять постанову господарського суду Вінницької області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.  Зазначають, що відповідно до пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 ЗУ „Про податок на додану вартість”, суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду. Вказують, що за період з 01.08.2004р. по 31.03.2005р. ВАТ „Шаргородський маслозавод” здійснювало вивезення товарів за межі митної території України на загальну суму 12678422 грн. Зокрема, виконання позивачем вимог п.11.21 Закону України „Про податок на додану вартість” підтверджено податковими деклараціями з податку на додану вартість за серпень-грудень 2004 року та січень-березень 2005 року, а також книгами обліку продажу товарів (робіт, послуг) та книгами придбання товарів (робіт, послуг), дані яких між собою узгоджуються.

Згідно розпорядження  в.о. голови Житомирського апеляційного господарського суду від 03.04.2007р. №350 розгляд апеляційної скарги ДПІ у Шаргородському районі здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Горшкової Н.Ф., суддів  Майора Г.І. та Філіпової Т.Л.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

В червні 2005р. Жмеринською ОДПІ проведено комплексну планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства  ВАТ "Шаргородський маслозавод" за період з 01.08.2004р. по 31.03.2005р., за результатами якої складено акт №12/23/00444576 від 24.06.2005р. (т.1, а.с.6-28).

Перевіряючими встановлено, що ВАТ "Шаргородський маслозавод" порушило п.11.21 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" та п.6 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1999р. №805, в результаті чого підприємству збільшено суму від'ємного значення чистої суми податкових  зобов'язань з податку на додану вартість за 2004рік на 2132грн., у тому числі по періодах - за серпень 2004р. на 2132грн. та зменшено від'ємне значення чистої суми податкових зобов’язань за 2004 рік  на суму 423909грн., у тому числі по періодах:

- за вересень  – на 219566 грн;

- за жовтень – на 90157 грн;

- за листопад – на 45084 грн.;

- за грудень – на 69102 грн.

та за 2005 рік на суму 221051 грн., в тому числі по періодах:

- за січень – на 132134 грн.;

- за лютий – на 40755 грн.;

- за березень – на 48162 грн.

Таким чином, при проведенні перевірки встановлено, що  підприємству слід зменшити від'ємне  значення чистої суми податкових зобов'язань з ПДВ за перевіряємий період на суму 642828грн.

В акті перевірки зазначено, що експортні операції при продажу за кордон продукції з сировини, яка придбана у сільгоспвиробників, були відображені в декларації щодо розрахунків з бюджетом, а слід було відображати у спеціальній декларації у відповідних податкових періодах, так як обсяг реалізованої готової продукції за межі митної території України виготовлений із молока придбаного у сільськогосподарських товаровиробників за ставкою 0%.   Сума ПДВ (дотації), яка підлягає перерахуванню на спецрахунки сільськогосподарських товаровиробників за даними підприємства становить 2404325грн., за даними перевірки - 1761497грн., розбіжність становить 642828грн.

За результатами перевірки на підставі акту від 24.06.2005р. Жмеринською ОДПІ (шаргородське відділення), правонаступником якої є  ДПІ у Шаргородському районі Вінницької області, прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 30.06.2005р. (т.1, а.с.5), яким  зменшено позивачу  бюджетне відшкодування  за платежем – податок на додану вартість на загальну суму 642 828 грн.

Відповідно до п.11.21 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі.

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молока і м'яса в живій вазі (далі - Порядок) затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №805 від 12.05.1999р.

Згідно п. 6 Порядку (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки) переробні підприємства за результатами діяльності за кожний звітний (податковий) період ведуть окремий податковий і бухгалтерський облік молока, молочної продукції, м'яса, м'ясопродуктів, виготовлених з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, та окремий облік іншої продукції.

За результатами окремого обліку продукції, виготовленої з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, переробні підприємства відповідно до вимог Закону України "Про податок на додану вартість" визначають суми податкових зобов'язань та податкового кредиту, які виникають у зв'язку з переробкою та продажем такої продукції, і складають окрему податкову декларацію, яка разом з декларацією щодо іншої діяльності подається до органу державної податкової служби за місцем реєстрації переробного підприємства як платника податку на додану вартість у порядку і в строки, визначені цим Законом, з урахуванням нормативно-правових актів Державної податкової адміністрації. Визначена до сплати за окремою податковою декларацією сума податку на додану вартість перераховується переробним підприємством на його окремий рахунок. Переробне підприємство разом з окремою податковою декларацією за кожний звітний (податковий) період подає як підтвердження сплати сум податку перелік платіжних доручень на фактично зараховані на окремий рахунок кошти і виписку банку з окремого рахунка.

У разі встановлення за окремою податковою декларацією перевищення суми податкового кредиту над сумою податкових зобов'язань така сума перевищення перераховується переробним підприємством платіжними дорученнями з окремого рахунка на його поточний рахунок за умови надання органом державної податкової служби відповідного висновку в порядку, передбаченому для бюджетного відшкодування.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що переробні  підприємства ведуть бухгалтерський облік розрахунків з податку на додану вартість на окремому аналітичному рахунку до рахунка 68 "Розрахунки з бюджетом", "З податку на додану вартість із заготівлі та реалізації молока і молочних продуктів" або "З податку на додану вартість із заготівлі та реалізації м'яса і м'ясопродуктів". Нарахований в установленому порядку податок на додану вартість після відвантаження молока, молочної продукції, м'яса та м'ясопродуктів відображається за дебетом рахунка 46 "Реалізація" і кредитом рахунка 68 "Розрахунки з бюджетом", аналітичний рахунок "З податку на доданку вартість із заготівлі та реалізації молока і молочних продуктів" або "З податку на додану вартість із заготівлі та реалізації м'яса і м'ясопродуктів".

Отже, законодавцем чітко встановлено, що сума податку на додану вартість , що повинна сплачуватись до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти у повному обсязі  спрямовуються виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі. При цьому такі господарські операції слід відображати в окремій спеціальній податковій декларації  (дотаційній).

Перевіркою виявлено, що позивачем  відображено обсяги експортних операцій по продажу готової продукції, виготовленої з молока, придбаного підприємством у сільськогосподарських товаровиробників, за нульовою ставкою в розмірі 12500026,00грн. та відображено обсяги експортних операцій у бюджетній декларації, а не у спеціальній декларації, як того вимагає п. 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" та п.6 Порядку.

В порушення вищевказаних норм, позивачем визначено частку експортних операцій в загальному обсязі реалізації готової продукції за кожний податковий період та відповідно до такого розрахунку визначено суму податкового кредиту бюджетної податкової декларації в розмірі 642828,00грн, що зафіксовано у бухгалтерському обліку на рахунку №644 "Податковий кредит" від суми податку на додану вартість, сплаченої при закупівлі, матеріально-технічних ресурсів для виробництва за кожний податковий період (додаток 9 Акту ). Таким чином , оскільки обсяг реалізації готової продукції за межі митної території України, виготовленої з сировини (молоко), придбаної у сільськогосподарських товаровиробників за 0% ставкою повинен відображатися в спеціальній податковій декларації, то відповідно вище визначену суму податку на додану вартість - 642828,00 грн. слід було відобразити у податковому кредиті спеціальної податкової декларації, а не у податковому кредиті бюджетної декларації, як це відобразив позивач.

При реалізації продукції на території України підприємством не проводилося розрахунок податкового кредиту по податку на додану вартість в сторону збільшення по бюджетній податковій декларації а при експортній операції позивачем вирахувано обсяг реалізованої продукції на експорт в загальній сумі всієї реалізованої продукції та в процентному відношенні знято з загальної суми податкового кредиту і віднесено до бюджетної податкової декларації на відшкодування з бюджету.

Закон України "Про податок на додану вартість" та Порядок, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 805 не передбачають коригування податкового кредиту по податку на додану вартість при реалізації товарів як на території України так і за її межі. Норми п.11.21 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" та вищезазначеного Порядку не містять виключення для операцій з продажу переробними підприємствами продукції на експорт.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийняте Жмеринською ОДПІ відповідно до вимог чинного законодавства, а саме п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами",  яким визначено, що контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків у разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення його податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях, п.11.21 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість".

Господарським судом першої інстанції при прийнятті постанови про скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, як і експертом, на висновок якого посилається господарський суд, не прийняті до уваги норми п.11.21 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" та Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними  переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, про які зазначалось вище.

З врахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушеннями норм матеріального права, у зв’язку з чим її слід скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, п.п. 6 і 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шаргородському районі Вінницької області, м.Шаргород Вінницької області задовольнити.

Постанову господарського суду Вінницької області від 09 листопада 2006 року у справі №11/347-05 скасувати.

Прийняти нову постанову.

"В позові Відкритому акціонерному товариству "Шаргородський маслозавод" відмовити."

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

3. Справу №11/347-05 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий   суддя                                                              Горшкова Н.Ф.

судді:

Майор Г.І.

Філіпова Т.Л.

Віддруковано 4прим.:

----------------------------------

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд