ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 р.
№ 3/168-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. –головуючий,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2007 року у справі № 3/168-06 Господарського суду Херсонської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "Кампус Коттон клаб", м. Київ, до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз", м. Херсон, про стягнення 102 598,64грн.,

за участю представників сторін:

позивача –ТОВ Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" –Румша А.Л. (дов. № 7/07 від 20.02.2007 р.);

відповідача –ВАТ по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" –Міщенко С.І. (дов. № 08/31-2520 від 27.12.2006 р.);

встановив:

У травні 2006 року позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" пред'явив у господарському суді позов до відповідача –Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" про стягнення 102 598,64 грн.

Вказував, що між ним (замовником) та ВАТ по газопостачанню та газифікації "Херсонгаз" (газорозподільним підприємством) 30 грудня 2005 року укладено договір № 1-977П на постачання і надання послуг з транспортування природного газу для промислових споживачів та інших суб’єктів господарювання, згідно умов якого відповідач зобов'язався поставити на Другу Херсонську філію ТОВ ТД "Кампус Коттон клаб" природний газ в обсязі до 1200 тис. куб.м. в межах щомісячних лімітів, встановлених п. 1.1. Договору, а позивач зобов'язався оплачувати природний газ, постачання та послуги по його транспортуванню та приймати природний газ на умовах договору.

Посилаючись на ту обставину, що відповідач, виявивши несправність приладів обліку, передав газовий лічильник ЛГ-К-100 № 6570, по якому визначалася фактична кількість поданого Замовнику (позивачу) газу, до сервісного центру метрологічної служби ВАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", в той час як Договором передбачено повірку приладів обліку в органах Держстандарту України, позивач не погоджується з розрахунком відповідача щодо механізму нарахування обсягів спожитого ним газу та просить суд стягнути з відповідача 102 598,64 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 8 листопада 2006 року (суддя: Янковська І.Є.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2007 року (колегія суддів у складі: Мірошниченко М.В. – головуючий, Мойсеєнко Т.В., Хуторной В.М.) рішення залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що нарахування оплати за лютий 2006 року здійснено відповідачем відповідно до умов договору, оскільки за результатом проведеної повірки газовий лічильник визнано непридатним до використання, а відповідно до підпункту 6 пункту 3.13 договору газорозподільне підприємство визначає обсяги спожитого газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання замовника із розрахунку його цілодобової роботи за звітний період у випадку, якщо за результатами повірки прилади обліку визнано непридатними до застосування.

У касаційній скарзі ТОВ Торговий Дім "Кампус Коттон клаб", посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати судові рішення у даній справі та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, між сторонами було укладено Договір на постачання і надання послуг з транспортування природного газу для промислових споживачів та інших суб’єктів господарювання від 30 грудня 2005 року № 1-977П. згідно умов якого, газорозподільне підприємство зобов’язується передати замовнику в 2006 році природний газ, а замовник зобов’язується оплатити вартість природного газу, постачання та послуги по його транспортуванню та прийняти природний газ на умовах даного договору.

У відповідності з п. 3.9 договору, газорозподільне підприємство, у разі виявлення несправності приладів обліку або сумніву у достовірності їх показань, має право вимагати позачергової повірки приладів обліку в органах Держстандарту України та бути присутнім при її проведенні.

Підпунктом 6 п. 3.13 договору визначено, що газорозподільне підприємство визначає обсяг спожитого газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання замовника із розрахунку його цілодобової роботи за звітний період у випадку якщо за результатами повірки прилади обліку визнано непридатними до застосування.

Умовами п.4.1 договору № 1-977П передбачено, що приймання-передача газу між газорозподільним підприємством та замовником оформлюється щомісячно актом виконання послуг з транспортування та приймання-передачі природного газу, який складається уповноваженими представниками сторін на підставі наданих замовником відомостей добового споживання газу.

Так, сторонами складений та підписаний акт № 93-977-1 від 28 лютого 2006 року виконання послуг з транспортування та приймання-передачі природного газу, згідно якого відповідачем подано через газорозподільну мережу, а споживачем (позивачем) спожито за лютий 2006 рік газ в об’ємі 218,176 тис. куб.м. З боку позивача вказаний акт підписаний із запереченнями (від 09.03.2006р. за вих. № 5/023-юр) у відповідності з  п.4.5 договору.

В запереченнях до акту № 93-977-1 позивач обґрунтував свою позицію тим, що газовий лічильник в лютому 2006 році був відсутній тільки протягом двох днів –27.02.2006р. і 28.02.2006р. З посиланням на п. 5.13.1 “Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання”, позивач вважає за необхідне визначати перерахунок тільки за дві останні доби лютого місяця, починаючи з дати зняття лічильника.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 102 598,64 грн., з яких 99 009,87 грн. здійсненої переплати за спожитий в лютому 2006 р. газ –як безпідставно одержаних коштів, 512,68 грн. –3-х % річних за користування безпідставно набутими коштами та 3076,09 грн. – збитків за порушення зобов’язання, обгрунтовані тим, що відповідачем належним чином не підтверджено факту несправності лічильника газу ЛГ-К-100 № 6570, порушено порядок здійснення повірки лічильника та невірно розраховано обсяги спожитого позивачем в лютому 2006 року газу за договором.

Під час розгляду справи судами встановлено, що представниками відповідача була здійснена перевірка газоспоживаючого обладнання позивача, за наслідками чого складений акт від 27.02.2006 р. № 400376/2. В ході перевірки, установлений у позивача газовий лічильник було розпломбовано та надісланно для проведення позачергової повірки до м. Миколаєва.

За результатами вимірювань держповірника виявлена  похибка у вигляді перевищення допустимих значень, що підтверджується протоколом вимірювань від 1 березня 2006 року та довідкою ДП “Миколаївстандартметрологія” про непридатність засобу вимірювальної техніки від 6 березня 2006 року за № 29 про, що повідомлено позивача листом від 13 березня 2006 року за № 15/2.

Згідно результатів вимірювань за протоколом від 1 березня 2006 року та довідки ДП “Миколаївстандартметрологія” про непридатність засобу вимірювальної техніки від 6 березня 2006 року за № 29, відповідачем розрахований обсяг спожитого позивачем газу за лютий 2006 рік за номінальною потужністю газоспоживаючого обладнання, що підтверджується рахунками-фактурами № 93-2987ТГП від 19.02.2006 р. на суму 76 891,12 грн. та № 93-2987ТГП від 28.02.2006 р. на суму 40 440,56 грн.

За приписами ст. 28 Закону України “Про метрологію та метрологічну діяльність”, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці.

Повірка засобів вимірювальної техніки проводиться територіальними органами, уповноваженими на її проведення. У разі якщо територіальні органи через відсутність відповідних еталонів не можуть провести повірку окремих типів засобів вимірювальної техніки, повірка цих засобів проводиться метрологічними центрами, уповноваженими на її проведення.

Повірка здійснюється посадовими особами територіальних органів і метрологічних центрів - державними повірниками, атестованими у порядку, встановленому нормативно-правовим актом ЦОВМ.

Повірка та оформлення її результатів проводяться у порядку, встановленому нормативними документами з метрології ЦОВМ.

У відповідності з п. 5.11 “Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання”, затверджених Наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005р. № 618, у разі виникнення спірних питань між обліковою організацією і споживачем щодо результатів вимірювань об'єму газу сторони договору мають право проводити спільні перевірки технічного стану комерційних вузлів обліку газу відповідно до порядку, установленого у розділі 12 цих Правил.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача (п.5.13.2 Правил).

Приймаючи рішення у даній справі місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки за результатами проведеної повірки газовий лічильник позивача визнаний непридатним до застосування, то відповідачем правомірно визначено обсяг спожитого газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання замовника із розрахунку його цілодобової роботи за звітний період, тобто за весь лютий 2006 р. Такі дії відповідача по визначенню обсягу спожитого позивачем газу в лютому 2006 році повністю відповідають положенням п.п.6 п.3.13 договору.

При цьому, суд зазначив, що в силу ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З огляду на те, що договір № 1-977П від 30 грудня 2005 року в цілому, а також жодна з його частин не визнана у встановленому законом порядку недійсною, станом на час розгляду справи № 3/168-06 в суді, а тому в силу ст. 629 ЦК України умови договору є обов’язковими для виконання обома сторонами.

Дані висновки грунтуються на всебічному і повному дослідженні всіх обставин справи і правильній юридичній оцінці наявних у ній доказів, а тому прийнятті судові рішення є законними та обгрунтованими.

Твердження касаційної скарги про те, що установлений у позивача газовий лічильник працював без перевищення допустимого значення відносної похибки та був придатний для використання до його зняття і направлення для проведення позачергової повірки, спростовуються висновками державного повірника, за результатами вимірювання якого, виявлена похибка у вигляді перевищення допустимих значень, що підтверджується протоколом вимірювань від 1 березня 2006 року та довідкою ДП "Миколаївстандартметрологія" про непридатність засобу вимірювальної техніки від 6 березня 2006 року за № 29.

Посилання на можливість пошкодження газового лічильника під час його транспортування до метрологічної служби ВАТ "Миколаївгаз", а також на те, що лічильник належним чином не був підготовлений до проведення повірки, не заслуговують на увагу та спростовуються висновком суду про те, що відповідно до акта від 27 лютого 2006 року лічильник був опломбований відповідачем і доставлений на повірку у супроводі працівника позивача, і з боку останнього будь-які зауваження щодо транспортування та здійснення повірки не надходили.

Доводи касаційної скарги про те, що ВАТ "Херсонгаз" необгрунтовано визначив місце проведення повірки саме в метрологічній службі ВАТ "Миколаївгаз", оскільки повірка засобів вимірювальної техніки повинна забезпечуватись територіальними органами Держстандарту України, і тільки в разі відсутності умов, необхідних для здійснення повірки визначається інший найближчий територіальний орган Держстандарту, що може здійснити повірку, також не заслуговують на увагу, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій територіальний орган Держспоживстандарту України у м. Херсоні не має необхідних умов для здійснення повірки лічильника, а тому повірку лічильника здійснено, у відповідності до ст. 25 Закону України “Про метрологію та метрологічну діяльність”, у найближчому до м. Херсона місті –Миколаєві.

Ствердження касаційної скарги про те, що нарахування за номінальною потужністю повинно бути проведено лише за час відсутності лічильника, а саме за 27-28 лютого 2006 року є безпідставними, оскільки за умовами підпункту 6 пункту 3.13 Договору № 1-977П від 30 грудня 2005 року обсяг спожитого газу визначається за проектною номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання Замовника із розрахунку його цілодобової роботи за звітний період у випадку, якщо за результатами повірки прилади обліку визнано непридатними до застосування.

Інші доводи, наведені у касаційній скарзі, зокрема про те, що за наслідком здійснення повірки газового лічильника від державного повірника, крім документів про несправність газового лічильника, в обов'язковому порядку повинен бути складений двосторонній акт перевірки лічильника (з підписом представника позивача) який є підставою для перерахунку кількості спожитого газу, у відповідності до п. 12.10 Наказу Мінпаливенерго України від 27 грудня 2005 року № 618 до уваги не беруться, оскільки в даному пункті йде мова про проведення перевірки представником сторони в результаті якої були виявлені помилки в розрахунку об'ємів спожитого газу, витоки газу та інші недоліки в роботі приладу. Підставами для проведення позачергової повірки газового лічильника ЛГ-К-100 № 6570 є умови п. 3.9 Договору на постачання і надання послуг з транспортування природного газу для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання від 30 грудня 2005 року № 1-977П, згідно якого газорозподільне підприємство, у разі виявлення несправності приладів обліку або сумніву у достовірності їх показань, має право вимагати позачергової повірки приладів обліку в органах Держстандарту України та бути присутнім при її проведенні. Дані умови також передбачені п. 5.12 Наказу Мінпаливенерго України від 27 грудня 2005 року № 618.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 27 лютого 2007 року у справі № 3/168-06 залишити без змін.

Головуючий                                                             Л. Невдашенко

Судді:                                                                       М. Михайлюк

Н. Дунаєвська