ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/625
25.01.07

За позовом    Комунального підприємства «Київпастранс»Служби організації

руху

До                       Товариства з обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»

Про                        розірвання договору оренди № 156 від 01.12.1997 та виселення

Суддя Хілінська В.В.

Представники:

Від позивача          Воробйов О.В. –по дов. № 06/390 від 29.12.2006

Від відповідача          не з’явились

В засіданні приймали участь

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Комунального підприємства «Київпастранс»Служба організації руху про розірвання договору оренди № 156 від 01.12.1997, в зв’язку з неналежним виконанням взятих на себе відповідачем зобов’язань по сплаті орендної плати,  та виселення Товариства  обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»з орендованого нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м. Київ, площа Вишгородська, 69 (диспетчерська станція «площа Шевченка»), загальною площею 32,50 кв. м.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 08.12.2006 та ухвалі від 20.12.2006 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника  позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.1997 між Державним комунальним підприємством «Київелектротранс», правонаступником якого є Комунальне підприємство «Київпастранс»Служби організації руху (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»(орендар) було укладено договір оренди  нежитлового приміщення № 156 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі розпорядження  Київської міської державної адміністрації від 30.10.1997 № 1748 передав, а орендар прийняв в орендне користування нежиле приміщення під кафе по вул. Вишгородській, 69, загальною площею 29 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, фактична площа приміщень, що займає відповідач становить 32,50 кв. м.

Сторонами погоджено термін дії даного договору з 01.12.1997 до 01.12.2000 (п. 7.1. договору), в подальшому пролонгований.

На день пред’явлення позову відповідач систематично не сплачує платежі, тоді як за п. 3.1. договору, орендна плата становить 223,30 грн. за місяць оренди і  перераховується орендарем орендодавцю не пізніше 30-го числа поточного місяця.

У відповідності до п. 7.3. договору, сторони погодили що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням арбітражного суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов’язання щодо внесення орендної плати у розмірі та порядку, встановленому договором, що є підставою для дострокового розірвання договору в порядку, передбаченому частиною третьою ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до п. 1 ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначення речі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму в порядку, встановленому ст. 188 ГК України.

Положеннями частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст. 188 Господарського процесуального кодексу України позивачем на адресу відповідача (м. Київ, вул. Тверська, 6) надіслана пропозиція № 31/525 від 21.08.2006 про розірвання договору оренди.

Враховуючи те, що орендар не виконує основного обов’язку орендаря, орендну плату своєчасно в установленому порядку і в повному обсязі не вносить, є підстави для розірвання договору з ініціативи наймодавця.

З огляду на наведене вимога позивача щодо дострокового розірвання договору оренди № 156 від 01.12.1997 нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 69, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є засноване на договорі, строкове, платне користування майном ... .

З розірванням договору відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки інших доказів щодо підтвердження права користування спірними приміщеннями не має, то вимога позивача про виселення відповідача з нежитлового приміщення що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 69, загальною площею  32,50 кв. м., (диспетчерська станція «площа Шевченка») підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного ми та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись  ст. 49, ст. ст. 82-85  ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди № 156 від 01.12.1997 укладений між Державним комунальним підприємством «Київелектротранс», правонаступником якого є Комунальне підприємство «Київпастранс»Служби організації руху та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт».

3. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»(м. Київ, вул. Тверська, 6, код 23743815) з нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 69, загальною площею  32,50 кв. м., диспетчерська станція «площа Шевченка»передавши його Комунальному підприємству «Київпастранс»Служби організації руху (м. Київ, Набережне шосе, 2, код 24250090).

4. Стягнути  з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»(м. Київ, вул. Тверська, 6, код 23743815) на користь  Комунального підприємства «Київпастранс»Служби організації руху (м. Київ, Набережне шосе, 2, код 24250090) 85 (вісімдесят п’ять) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя
В.В. Хілінська