СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31.05.07                                                                                 Справа № 9/224ад

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Антрацитівського району Луганської області в інтересах держави в особі Антрацитівської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області

до  Селянсько-фермерського господарства «Хутор золотий», с. Єсаулівка Антрацитівського р-ну

про звернення стягнення на активи на суму 18558 грн. 45 коп.

в присутності представників:

від заявника - Ногіна О.М. - пом. прок. Ленін. р-ну., посв. № 1181 від 03.03.04,

від позивача - Черевко Н.О. - гол. держ. подат. інсп., довіреність № 2 від 09.01.07

від відповідача - Барбуль О.Г., пасп. ЕК 363813 від 22.02.97.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про примусове стягнення з селянсько –фермерського господарства «Хутор золотий»суми боргу з фіксованого сільськогосподарського  податку у розмірі 18558,45 грн., звернувши стягнення на його активи.

У судовому засіданні 31.05.07р. прокурор письмово уточнив позовну заяву та просить стягнути з відповідача суму боргу з фіксованого сільгоспподатку у розмірі 13 944,28 грн., звернувши стягнення на його активи. Зменшення суми позову відбулося у зв’язку виключенням періоду нарахування боргу, який був предметом врахований у рішенні господарського суду Луганської області від 14.07.04р. № 4/197.

Відповідач відзивом на позов не погодився з розміром позову, посилаючись на те, що рішенням Антрацитівської райради йому було зменшено розмір наданої земельної ділянки та те, що ним частково було сплачено фіксований сільгоспподаток.

В обгрунтування позову прокурор зазначив наступне.

Відповідач, СФГ «Хутор золотий», зареєстрований в якості суб’єкта господарювання Антрацитівською райдержадміністрацією 26.03.93р. та знаходиться на податковому обліку в Антрацитівській ОДПІ з 28.03.99р.

Відповідач є платником податків, у т.ч. фіксованого сільгоспподатку, і станом на 13.03.07р. заборгованість відповідача зі сплати цього податку складає 13 944 грн. 28 коп., у т.ч.  основний борг –5012,43 грн., нарахована пеня –8931,85 грн.

Податкові зобов’язання були визначені відповідачем самостійно у наданих до податкового органу податкових деклараціях та розрахунках, у т.ч.:

·          заборгованість за 2004 рік в сумі 3 741,32 грн. підтверджується податковим розрахунком № 662 від 30.01.04р. на суму 3 741,32 грн.,

·           заборгованість за 2005 рік в сумі 1 190,76 грн. підтверджується розрахунком № 662 від 30.01.04р. на суму 467,67 грн., № 99 від 31.01.05р. на суму 723,09 грн.,

·          Заборгованість за 2006 рік в сумі 9 012,20 грн. підтверджується розрахунком № 99 від 31.01.05р. на суму 80,35 грн. та нарахованою відповідачем самостійно пенею на суму 8 931,85 грн.

Для стягнення суми боргу позивачем приймалися відповідні заходи, у т.ч. направлені:

·          перша податкова вимога № 1/51 від 05.10.01р. на суму 334,4 грн., яка отримана відповідачем 05.10.01р.,

·          друга податкова вимога № 2/335 від 07.12.01р. на суму 5054,8 грн., направлена поштою 03.12.01р. та отримана відповідачем 08.01.01р.,

Однак вони не призвели до позитивних наслідків, тому податковий орган звернувся з цим позовом до суду.

Оцінивши доводи позивача і надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Згідно п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі –Закон 2181) платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку.

Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 р. № 509 –ХІІ органи державної податкової служби  наділені функціями з контролю за додержанням законодавства про податки та правильністю їх обчислення і сплати до бюджету.

Факт наявності несплаченого боргу з фіксованого сільгоспподатку у розмірі 13 944,28 грн. у відповідача підтверджується матеріалами справи, у т.ч. відповідними податковими розрахунками відповідача, довідкою про заборгованість та розрахунком заборгованості тощо, тому позов підлягає задоволенню в цій сумі.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача, СФГ «Хутор золотий», , 94643, Луганська обл., Антрацитівський р-н, с. Єсаулівка, вул. Радянська, б. 66, суму податкового боргу з фіксованого сільгоспподатку у розмірі 13 944,28 грн. в доход бюджету, звернувши стягнення на активи відповідача.

3. В решті позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 04.06.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г.Ворожцов