ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30.01.07                                                                                           Справа№ 2/1785-7/361

За позовом: Приватного підприємства “Красне”, с. Павлів

до відповідача: УПФ України у Радехівському районі  Львівської області

про скасування вимоги № Ю-110 від 19.07.06 року УПФ України у Радехівському районі Львівської області

Суддя:  Білоус Б.О.

Представники:

Позивача: не з’явився

Відповідача: Ничай В.В., довір. № 1393/06-12 від 28.08.06 року

В судовому засіданні 30.01.07 р. в порядку ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини постанови, постанова у повному обсязі відповідно до ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України складена і підписана 30.01.2007 року.

Учасникам судового розгляду роз’яснено процесуальні права  та обов’язки передбачені ст. 49 КАС України, від здійснення технічної фіксації судового процесу учасники  відмовилися.

Суть спору: до господарського суду Львівської області подано адміністративний позов Приватного підприємства “Красне”, с. Павлів до УПФ України у Радехівському районі  Львівської області про скасування вимоги № Ю-110 від 19.07.06 року УПФ України у Радехівському районі Львівської області.

Обставини справи: Ухвалою суду від 23.11.06 р. відкрито провадження у справі  та призначено попереднє судове засідання  на 14.12.06 року. Ухвалою суду від 14.12.06 року розгляд справи відкладено на 30.01.07 року у зв’язку з відсутністю в судовому засіданні представника позивача.

Позивач в судове засідання 30.01.07 року не з’явився, причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 988555 від 28.11.06 року.

Відповідач позов не визнав з підстав викладених у запереченні (Вх. № 35512 від 12.12.06 року).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Направленою позивачу вимогою № Ю-110 від 19.07.06 року УПФ України у Радехівському районі Львівської області вимагає від позивача сплати недоїмки страхових внесків в сумі 7230,00 грн. Вказана вимога про сплату недоїмки прийнята на підставі акту б/№ від 07.07.06 року перевірки правильності обчислення, повноти нарахування страхових внесків на загальнообов’зкове пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з січня 2005 року по червень 2006 року.

Відповідно до акту позивач зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності, що знаходиться на спрощеній  системі оподаткування –єдиний податок, та не сплатив з січня 2005 року по червень 2006 року  внески в накопичувальний фонд пенсійного страхування.

Позивач вважає  нараховану суму недоїмки безпідставною, оскільки відповідно до Указу президента України № 727/98 від 03.07.1998 року “Про спрощену систему оподаткування”  підприємства, які знаходяться на єдиному податку не є платниками збору на загальнообов’язкове пенсійне страхування.

Дана заява позивача не відповідає закону з наступних підстав.

Названим Указом президента  встановлені пільги  та умови звільнення від сплати збору на загальнообов’язкове пенсійне страхування. Але ст. 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” встановлено перелік осіб, що є платниками збору на обов’язкове державне пенсійне  страхування. Зокрема, відповідно до п. 1.3 ст. 1 вказаного закону, платниками збору  на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’днання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Обов’язок сплати зазначеного збору не пов’язується зі статусом платника податку, як суб’єкта підприємницької діяльності, який обрав спрощену систему оподаткування.

01.01.04 року набрав чинності Закон № 1058-IV відповідно до ст. 5 якого його дії  поширюються на відносини, що виникають між суб’ктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування.

Зазначеною статтею встановлено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим законом або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно положень  частини 2 ст. 5 Закону № 1058-IV виключно цим законом визначаються принципи та структура системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов’язковому державному пенсійному  страхуванню, а також платників страхових внесків.

Статтею 15 Закону України № 1058-IV  передбачено, що платниками внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього закону, зокрема роботодавці, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

У статті 18 Закону № 1058-ІV зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежом, який справляється на всій території України в порядку встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення їх від сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом № 400/97ВР, яким разом із Законом № 1058-IV не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування для суб’єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену  систему оподаткування.

Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку, що страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не  поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення їх від сплати.

Відповідно до наведеного, вимога про сплату  боргу (недоїмки) зі страхових внесків № Ю-110 від 19.07.06 року є обгрунтованою, а заявлений позов про визнання її недійсною не може бути задоволено.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 7 Прикінцевих та Перехідних Положень ст.ст. 2, 4, 6, 14, 17, 18, 104, 153, 158-163, 167, 168,  257 п. 4 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-ІV, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                                       Білоус Б.О.