ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 24/125/06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Полянського А.Г.
Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

скаржника
Здоронок С.С. –дов. від 07.03.2006 року

Кононенко І.М. –дов. від 20.01.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Запорізької обласної ради

на ухвалу
господарського суду Запорізької області

від
15.03.2006 року

у справі
№ 24/125/06 господарського суду Запорізької області

за позовом
Українсько-ізраїльсько-американського спільного підприємства “Барт ЛТД”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Технології-2000”

про
стягнення заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2006 року Українсько-ізраїльсько-американське спільне підприємство “Барт ЛТД” звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Технології-2000”  про стягнення з відповідача на користь позивача 89 245, 67 грн. заборгованості за договором поставки № 0424 від 24.04.2005 року.

Позовні   вимоги   обґрунтовані   тим, що відповідно до умов договору поставки № 0424 від 24.04.2005 року, укладеного між Українсько-ізраїльсько-американським спільним підприємством “Барт ЛТД” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Технології-2000”, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 113 545, 67 грн., а відповідач здійснив розрахунок за поставлену продукцію частково, на суму 24 300, 00 грн. Враховуючи викладене вище і той факт, що відповідач не сплачує залишок коштів добровільно, позивач просить стягнути суму боргу в судовому порядку.

14.03.2006 року, в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України , позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 1 225 493, 27 грн. заборгованості за договором поставки № 0424 від 24.04.2005 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.03.2006 року (суддя: Пасічник Т.А.) по справі 24/125/06 господарського суду Запорізької області затверджено мирову угоду сторін у справі № 24/125/06 від 14.03.2006 року наступного змісту:

“Сторони вважають за можливе проведення розрахунків на суму 1 225 493, 27 грн., а також суму сплаченого державного мита в розмірі 12 254, 93 грн. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн., усього 1 237 866, 20 грн. шляхом передачі у власність Українсько-ізраїльсько-американського спільного підприємства “Барт ЛТД” майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” та розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 13, а саме: головний виробничий корпус з компресорною “літера А”, адміністративно-побутовий комплекс із підземним матеріальним складом “літера А”, перехідна галерея, прохідна “літера К”, апаратне відділення холодильної установки “літера А”, насосна станція холодильної установки “літера А”, резервуари –акумулятори у кількості 2 шт. “№9, №10”, внутрішньо майданчикові мережі водопроводу,  внутрішньо майданчикові мережі каналізації хозбитової та зливної, резервуар на охолодження стоків котельні і мазутного господарства, резервуари запасу чистої води ємністю 1 400 т кількістю 2 шт. “№6, №7”, фільтри поглинаючі кількістю 2 шт. “№4, №5”, резервуари повторно використовуваної води ємністю 50 000 л кількістю 2 шт., насосна станція 11 підйому і распредустройство 6кВт “літера Г”, градирня 6 –секційна “№3”, очисні спорудження стічних вод від мийки автомашин, мазутне господарство “літера Д”, склад “літера Б-2”, димар “№15”, внутрішньо майданчикова тепломережа. газопостачання з ГРП”.

Передача вищезазначеного майна повинна відбутися в строк не пізніше “22” березня 2006 року. З моменту підписання даної мирової угоди УІА СП “Барт ЛТД” відмовляється від своїх позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Технології-2000”, заявлених у даній справі, та, в подальшому, зобов”язується не звертатись до судових органів з цього питання...”

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.03.2006 року (суддя: Пасічник Т.А.) по справі 24/125/06 господарського суду Запорізької області виправлено допущені в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали від 15.03.2006 року описки в частині переліку майна, яке підлягає передачі Українсько-ізраїльсько-американському спільному підприємству “Барт ЛТД”. Мотивувальну та резолютивну частину ухвали від 15.03.2006 року в частині передачі майна викладено в наступній редакції:

“...Сторони вважають за можливе проведення розрахунків на суму 1 225 493, 27 грн., а також суму сплаченого державного мита в розмірі 12 254, 93 грн. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн., усього 1 237 866, 20 грн. шляхом передачі у власність Українсько-ізраїльсько-американського спільного підприємства “Барт ЛТД” майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” та розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 13, а саме: будинок “літера А”, склад “літера Б-2”, насосна “літера В”, насосна “літера Г”, недобудований склад “літера Д”, недобудований склад “літера К”, градирня “№3”, резервуар “№4” резервуар “№5”, резервуар “№6”, резервуар “№7”, резервуар “№8”, резервуар “№9”, резервуар “№10”, ворота “№11”, ворота “№13”, труба “№15”, інші підземні споруди (внутрішньо майданчикової мережі водопроводу, внутрішньо майданчикові мережі каналізації хозбитової та зливної, перехідна галерея, резервуар на охолодження стоків котельні і мазутного господарства, очисні спорудження стічних вод від мийки автомашин, внутрішньо майданчикова тепломережа)”.

Не погоджуючиcь з ухвалою суду, Запорізька обласна рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.03.2006 року по справі №24/125/06 господарського суду Запорізької області, в якій просить ухвалу у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення та неправильне застосуванням судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, заявник зазначає про те, що майно, яке стало предметом мирової угоди, рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 17/255 передане у власність обласній раді до затвердження мирової угоди.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити в силі ухвалу господарського суду Запорізької області від 15 березня 2006 року, посилаючись на те, що підстави для залучення Запорізької обласної ради до справ, що стосуються майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” повністю відсутні.

Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити в силі ухвалу господарського суду Запорізької області від 15 березня 2006 року, посилаючись на те, що Запорізька обласна рада не є власником майна, чиї права порушені і підлягають захисту в порядку, встановленому чинним законодавством.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача та скаржника, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно   до   Роз'яснень   Пленуму   Верховного Суду   України,    викладених пунктах 1, 6 постанови від 29.12.1976 року №11 "Про судове рішення",  рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства   і   всебічно   перевіривши всі обставини справи;   вирішив   справу у відповідності з нормами  матеріального   права,   що  підлягають  застосуванню  до  даних правовідносин, а за їх відсутності —на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Касаційна інстанція вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” на користь Українсько-Ізраїльсько-Американського спільного підприємства “Барт ЛТД” 89 245,67 грн. заборгованості за договором поставки № 0424 від 24.04.2005 року.

14.03.2006 року, в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України , позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 1 225 493, 27 грн. заборгованості за договором поставки № 0424 від 24.04.2005 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.03.2006 року (суддя: Пасічник Т.А.) по справі 24/125/06 господарського суду Запорізької області затверджено мирову угоду сторін у справі № 24/125/06 від 14.03.2006 року наступного змісту:

“Сторони вважають за можливе проведення розрахунків на суму 1 225 493, 27 грн., а також суму сплаченого державного мита в розмірі 12 254, 93 грн. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн., усього 1 237 866, 20 грн. шляхом передачі у власність Українсько-ізраїльсько-американського спільного підприємства “Барт ЛТД” майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” та розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 13, а саме: головний виробничий корпус з компресорною “літера А”, адміністративно-побутовий комплекс із підземним матеріальним складом “літера А”, перехідна галерея, прохідна “літера К”, апаратне відділення холодильної установки “літера А”, насосна станція холодильної установки “літера А”, резервуари –акумулятори у кількості 2 шт. “№9, №10”, внутрішньо майданчикові мережі водопроводу,  внутрішньо майданчикові мережі каналізації хозбитової та зливної, резервуар на охолодження стоків котельні і мазутного господарства, резервуари запасу чистої води ємністю 1 400 т кількістю 2 шт. “№6, №7”, фільтри поглинаючі кількістю 2 шт. “№4, №5”, резервуари повторно використовуваної води ємністю 50 000 л кількістю 2 шт., насосна станція 11 підйому і распредустройство 6кВт “літера Г”, градирня 6 –секційна “№3”, очисні спорудження стічних вод від мийки автомашин, мазутне господарство “літера Д”, склад “літера Б-2”, димар “№15”, внутрішньо майданчикова тепломережа. газопостачання з ГРП”.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.03.2006 року (суддя: Пасічник Т.А.) по справі 24/125/06 господарського суду Запорізької області виправлено допущені в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали від 15.03.2006 року описки в частині переліку майна, яке підлягає передачі Українсько-ізраїльсько-американському спільному підприємству “Барт ЛТД”. Мотивувальну та резолютивну частину ухвали від 15.03.2006 року в частині передачі майна викладено в наступній редакції:

“...Сторони вважають за можливе проведення розрахунків на суму 1 225 493, 27 грн., а також суму сплаченого державного мита в розмірі 12 254, 93 грн. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн., усього 1 237 866, 20 грн. шляхом передачі у власність Українсько-ізраїльсько-американського спільного підприємства “Барт ЛТД” майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” та розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, 13, а саме: будинок “літера А”, склад “літера Б-2”, насосна “літера В”, насосна “літера Г”, недобудований склад “літера Д”, недобудований склад “літера К”, градирня “№3”, резервуар “№4” резервуар “№5”, резервуар “№6”, резервуар “№7”, резервуар “№8”, резервуар “№9”, резервуар “№10”, ворота “№11”, ворота “№13”, труба “№15”, інші підземні споруди (внутрішньо майданчикової мережі водопроводу, внутрішньо майданчикові мережі каналізації хозбитової та зливної, перехідна галерея, резервуар на охолодження стоків котельні і мазутного господарства, очисні спорудження стічних вод від мийки автомашин, внутрішньо майданчикова тепломережа)”.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального кодексу України сторона у  справі  має  право  подати  касаційну скаргу,  а прокурор касаційне подання  на  рішення  місцевого  господарського суду,  що  набрало законної сили,  та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати  також  особи,  яких  не  було залучено   до  участі  у  справі,  якщо  суд  прийняв  рішення  чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, 13.07.2005 року господарський суд Запорізької області виніс ухвалу про порушення провадження у справі № 17/255 за позовом Запорізької обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” про визнання недійсним статуту та установчого договору Товариства з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” і витребування майна з чужого незаконного володіння.

26.12.2005 року по вказаній справі було прийнято рішення, яким Товариство з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” було зобов”язано передати майно Запорізькій обласній раді і було видано наказ на виконання цього рішення від 10.03.2006 року.

Таким чином, як зазначає скаржник у касаційній скарзі, у період, коли рішення про витребування майна набрало чинності і був виданий наказ про виконання рішення, при наявності арешту на спірне майно, сторони, яким були відомі ці обставини із-за безпосередньої участі в справі № 17/255, уклали незаконну угоду про проведення розрахунків спірним майном.

За таких обставин скаржник вважає, що дана мирова угода зачіпає інтереси Запорізької обласної ради і ухвалена без притягнення до справи зацікавлених осіб.

Як вбачається з матеріалів даної справи, у березні 2006 року позивач та відповідач звернулись до господарського суду Запорізької області з заявою про затвердження мирової угоди і припинення провадження у справі № 24/125/06.

До даної заяви сторонами була надана мирова угода, копія витягу з протоколу № 5 від 01.08.2000 року зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Технології-2000” та копія протоколу № 2 від 01.10.2005 року зборів учасників УІА СП “Барт ЛТД”.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.03.2006 року (суддя: Пасічник Т.А.) по справі 24/125/06 господарського суду Запорізької області затверджено мирову угоду сторін у справі № 24/125/06 від 14.03.2006.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.03.2006 року (суддя: Пасічник Т.А.) по справі 24/125/06 господарського суду Запорізької області виправлено допущені в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали від 15.03.2006 року описки в частині переліку майна, яке підлягає передачі Українсько-ізраїльсько-американському спільному підприємству “Барт ЛТД”.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об”єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак судом не було з”ясовано чи дійсно спірне майно, зазначене у мировій угоді, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю “Технології-2000”. Докази, що підтверджують право власності на майно, сторонами не надані і судом не витребувані і оцінка їм не надана.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов”язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

За таких обставин висновок про те, що відповідач є власником спірного майна, зроблений при неповному з”ясуванні обставин справи, що є порушенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 1117    Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирання нових доказів або додаткової перевірки доказів.

Враховуючи викладене, рішення у справі може вплинути на права та обов’язки Запорізької обласної ради, яку не було залучено до участі у справі, що є підставою для скасування ухваленої у справі ухвали (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 27.03.2006 року) та передачі справи на  розгляд до суду першої інстанції відповідно до статті 1119 Господарського процесуального кодексу України.

При  розгляді справи суду необхідно врахувати викладене та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись статтею 1115, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Запорізької обласної ради задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.03.2006 року по справі № 24/125/06 господарського суду Запорізької області скасувати.

Справу передати на  розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий                                                                              О. Муравйов

Судді                                                                                          А. Полянський

Г. Фролова