ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"15" березня 2007 р.                                                                   Справа №  03/1325

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого-судді Єфіменка В.В.

з секретарем Макарченко Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача :  Ветряков Ю.М. за довіреністю,

від1 відповідача : Єрьоменко В.П. за довіреністю,

від 2 відповідача :  Голованова О.П. за довіреністю;

від 3 відповідача : Литвинчук Г.К. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Черкаси справу за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Будстандарт”, м.Київ,

до  1 відповідача: державної виконавчої служби (далі - ДВС) в Черкаської області,

до 2 відповідача: Державного підприємства (далі - ДП) “Марилівсьий спиртовий завод”;

до 3 відповідача: СВАТ “Христинівський завод комбікормів і круп”,

про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання за позивачем права власності на зерно кукурудзи в кількості 4478839 кг, яке зберігається на зерновому складі СВАТ “Христинівський завод комбікормів і круп” та звільнення з-під арешту 3500 т зерна, описаного державним виконавцем в акті від 07.12.2006 р.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник першого відповідача в судовому засіданні позов не визнав посилаючись на те, що державна виконавча служба діяла відповідно до вимог чинного законодавства, виконуючи виконавче провадження,  зведене на підставі наказу на виконання рішення суду.

Представник другого відповідача в судовому засіданні просив у позові відмовити.

Представник третього відповідача позовні вимоги визнав.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного.

Статті 1, 5, 7 Закону України “Про виконавче провадження” містять такі положення:

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець:

- здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом;

- надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

- розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання;

- заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

- роз'яснює сторонам їх права і обов'язки;

- проводить оцінку (переоцінку) майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

- Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право:

- одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію;

- проводити перевірку виконання рішень юридичними особами всіх форм власності, а також громадянами, які провадять підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, що є боржниками за виконавчими документами;

- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством;

- на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- використовувати за згодою власника приміщення, в тому числі, що є в комунальній власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспорт стягувача або боржника для перевезення майна;

- звертатися до органу, який видав виконавчий документ, за роз'ясненням рішення з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, порушувати клопотання про встановлення чи зміни порядку і способу виконання, відстрочку та розстрочку виконання рішення;

- звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання;

- викликати громадян та посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а у разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- залучати до проведення виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб у встановленому порядку, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

- при виконанні судових рішень безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення;

- вимагати від матеріально відповідальних і службових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб відомості та пояснення по фактах невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи інших порушень вимог законодавства про виконавче провадження;

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, повинні бути роз'яснені державним виконавцем їх права відповідно до вимог цього Закону.

Дії державного виконавця, його відмова від вчинення певної виконавчої дії, зволікання з вчиненням виконавчих дій, а також відмова у задоволенні заяви про відвід державного виконавця можуть бути оскаржені особами, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до виконання виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Постановою ДВС у Христинівському районі винесено постанову про відкриття зведеного виконавчого провадження від 30 листопада 2006 р. та об”єднано у зведене виконавче провадження виконавчі провадження за №1897 та № 1898.

Державним виконавцем відділу ДВС у Христинівському районі 07.12.2006 р. при виконанні наказу №03/918, виданого 05.10.2006 р. господарським судом Черкаської області описано й арештовано майно - зерно кукурудзи фуражної в кількості 3,5 тис. тонн, яке знаходилось на зерновому складі СВАТ «Христинівський завод комбікормів і круп»та належило ТОВ «Будстандарт»згідно договору складського зберігання від 01.08.2006 р. №01/08-06, укладеного між позивачем та СВАТ «Христинівський завод комбікормів і круп», у жовтні - листопаді 2006 року.

З поданих позивачем (поклажодавцем) доказів вбачається, що у жовтні-листопаді 2006 року на зерновий склад СВАТ “Христинівський завод комбікормів і круп” поклажодавцем передано на зберігання 4478839 кг фуражного зерна кукурудзи урожаю 2006 року.

Факт передачі вищезазначеного майна підтверджується складськими квитанціями:

-    АС №192517 від 31.10.2006 р. №5 на 808823 кг зерна кукурудзи;

-          АС №192518 від 31.10.2006 р. №6 на 1179465 кг зерна кукурудзи;

-          АС №192519 від 15.11.2006 р. №7 на 1048712 кг зерна кукурудзи;

-          АС №192521 від 28.11.2006 р. №10 на 195050 кг зерна кукурудзи;

-          АС №192524 від 30.11.2006 р. №12 на 435717 кг зерна кукурудзи;

АС №192525 від 30.11.2006 р. №13 на 811072 кг зерна кукурудзи.

Судом встановлено, що відповідно до облікових даних (форми № 37 про залишки зерна на зерновому складі та його приналежність конкретним поклажодавцям) у СВАТ “Христинівський завод комбікормів і круп” знаходиться лише зерно поклажодавців, які являються його власниками.

Ст.944 Цивільного Кодексу України визначено, що зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

З матеріалів виконавчого провадження та акту опису й арешту майна серії АА № 877593 від 07.12.2006 р., досліджених в судовому засіданні, вбачається, що державним виконавцем описано і накладено арешт на 3500 тонн кукурудзи фуражної, яка знаходиться в сушарці ДСП-50 на суму 2100 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів права власності у інших осіб, крім позивача, на 3500 тонн кукурудзи фуражної, що знаходиться в числі іншого майна на зберіганні у СВАТ “Христинівський завод комбікормів і круп” відповідач суду не подав. Не надала таких доказів і інші відповідачі.

В судовому засіданні встановлено, що на зерновому складі відсутнє будь-яке зерно, що належить СВАТ «Христинівський завод комбікормів і круп»та ДП “Марилівсьий спиртовий завод”.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на належне позивачу на праві власності зерно (3500 тон зерна кукурудзи фуражної), яка належить ТОВ “Будстандарт”, а не на майно СВАТ “Христинівський завод комбікормів і круп” порушують права та інтереси позивача, а тому вищеназване майно повинно бути звільненим з-під арешту.

З позивача необхідно достягнути із зарахуванням до держаного бюджета України мито в розмірі 17 грн.

З відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити  повністю.

Визнати право власності  ТОВ “Будстандарт”, м.Київ, вул.Ярославів Вал,32-А, код 30308182  на зерно кукурудзи в кількості 4478839 кг, яке зберігається на зерновому складі СВАТ “Христинівський завод комбікормів і круп” відповідно до складських квитанцій:

-    АС №192517 від 31.10.2006 р. №5 на 808823 кг зерна кукурудзи;

-          АС №192518 від 31.10.2006 р. №6 на 1179465 кг зерна кукурудзи;

-          АС №192519 від 15.11.2006 р. №7 на 1048712 кг зерна кукурудзи;

-          АС №192521 від 28.11.2006 р. №10 на 195050 кг зерна кукурудзи;

-          АС №192524 від 30.11.2006 р. №12 на 435717 кг зерна кукурудзи;

АС №192525 від 30.11.2006 р. №13 на 811072 кг зерна кукурудзи.

Звільнити з-під арешту 3500 т зерна, описаного державним виконавцем  відділу державної виконавчої служби у Христинівському районі Черкаської області в акті від 07.12.2006 р. серія АА № 87759, видані копії: серія АА № 671164, серія АА № 671165, що належить ТОВ “Будстандарт”, м.Київ, вул.Ярославів Вал,32-А, код 30308182.

Стягнути 17 грн. державного мита  з ТОВ “Будстандарт”, м.Київ, вул.Ярославів Вал,32-А, код 30308182 із зарахуванням до держаного бюджета України .

Рішення може бути оскаржено до Київського міжобласного апеляційного господарського  суду  протягом 10 діб з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

СУДДЯ                                                                                                    В.В.Єфіменко

Рішення оформлено

та підписано 22.03.2007 р.