ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.

№ 14/611-06

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -головуючий, судді Бенедисюк І.М.
і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Української
академії банківської справи Національного банку України, м. Суми,

на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 09.01.2007

зі справи №
14/611-06

за позовом Сумського
міського центру зайнятості населення (далі -Центр зайнятості), м. Суми,

до Української
академії банківської справи Національного банку України (далі -Академія)

про стягнення
1 159 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року Центр зайнятості
звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з
Академії 1 159 грн. допомоги по безробіттю на підставі частини 4 статті 35
Закону України від 02.03.2000 № 1533-III
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття" (далі - Закон № 1533).

Рішенням названого суду від
23.10.2006 (суддя Миропольський С.О.) у позові відмовлено. Прийняте судове
рішення мотивовано тим, що кошти має повернути особа, яка їх одержала
(відповідно до пункту 44 Положення про порядок реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по
безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної
підготовки та перепідготовки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України  від 27.04.1998 № 578).

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 09.01.2007 (колегія суддів у складі:
Філатов Ю.М. -головуючий, судді Івакіна В.О., Сіверін В.І.) рішення
господарського суду Сумської області від 23.10.2006 скасовано та позов
задоволено. Постанову апеляційного суду обґрунтовано необхідністю відшкодування
відповідачем як роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням
суду на підставі частини 4 статті 35 Закону № 1533.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України Академія просить постанову апеляційного
господарського суду зі справи скасувати через неправильне застосування ним норм
матеріального та процесуального права, а рішення місцевого суду залишити в
силі.

Центр зайнятості подав відзив на
касаційну скаргу, в якому зазначив про безпідставність її доводів та просив
постанову апеляційного суду зі справи залишити без змін, а скаргу -без задоволення.

Учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце
розгляду касаційної скарги.

Представники сторін у судове
засідання не з'явилися.

Перевіривши повноту встановлення
попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування
ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України
дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з
урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями
встановлено, що:

- наказом ректора Академії НОМЕР_1
ОСОБА_1 звільнено з роботи в зв'язку з закінченням строку дії контракту за
пунктом 2 статті 36 Кодексу законів про працю України;

- 03.10.2005 ОСОБА_1 отримала
статус безробітної;

- 21.11.2005 рішенням Зарічного
районного суду міста Суми ОСОБА_1 поновлено на роботі в Академії з
відшкодуванням середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1 072,15
грн.;

- Центром зайнятості за період з 03.10.2005
по 20.11.2005 виплачено ОСОБА_1 допомогу по безробіттю в сумі 1 159 грн.;

- 18.01.2006 Центром зайнятості
відповідачеві направлено претензію щодо відшкодування витрат, яку останнім
залишено без задоволення.

Причиною даного спору є питання
щодо наявності правових підстав для відшкодування Академією витрат з державного
соціального страхування на випадок безробіття.

У зв'язку з набранням чинності
Кодексом адміністративного судочинства України (далі -КАС України) з
01.09.2005 до компетенції адміністративних судів віднесено усі
публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та
інтересів яких подано адміністративний позов до суб'єкта владних повноважень
(статті 2, 3, 17, 50 і 104 названого Кодексу).

Відповідно до приписів статті 4 КАС
України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними
судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Пункт 4 статті 17 КАС України
визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за
зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних
повноважень наведено в пункті 7 статті 3 КАС України: це орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 14 Основ
законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими
видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять збір
та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують
фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням
та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

За змістом статей 35, 38, 39 Закону
№ 1533 зазначені спори вирішуються в судовому порядку.

У даному випадку позивач виступає
саме як суб'єкт владних повноважень у системі загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 1 Цивільного
кодексу України до відносин з загальнообов'язкового державного соціального
страхування цивільне законодавство не застосовується.

Отже, даний спір є
публічно-правовим та на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів. Відповідну
правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 17.01.2006
зі справи № 13/189, від 24.01.2006 зі справи № 11/268 та інших.

Абзацами першим та другим пункту 6
розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” (в редакції Закону України від
06.10.2005 № 2953-IV) КАС України передбачено, що до початку діяльності
окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи,
підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях
відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України.
Касаційний перегляд рішень за такими справами здійснює Вищий адміністративний
суд України за правилами КАС України.

Проте даний спір, який має
публічно-правовий характер, місцевим і апеляційним господарськими судами в
порушення вимог статей 1, 12 ГПК України після набрання чинності КАС України
розглянуто в порядку господарського судочинства.

Вищий господарський суд України не
має повноважень з касаційного перегляду публічно-правових спорів по суті,
що знайшло відображення й у постановах
Верховного Суду України від 17.01.2006 зі справи № 13/189, від
24.01.2006 зі справи № 11/268 та інших.

Водночас розгляд попередніми
судовими інстанціями публічно-правового спору в порядку господарського
судочинства унеможливив й здійснення касаційної перевірки прийнятого ним
рішення зі справи в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого
зазначене судове рішення підлягає безумовному скасуванню згідно з статтею 11110
ГПК України з передачею справи місцевому суду для розгляду за правилами КАС
України.

Відповідну правову позицію
викладено в постановах Верховного Суду України від 14.11.2006 зі справи №
10/153, від 13.02.2007 зі справ № 2-27/1828.1-2006 та № 25/162-06-4457.

Керуючись статтями 1117,
1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Української
академії банківської справи Національного банку України задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
Сумської області від 23.10.2006 та постанову Харківського апеляційного господарського
суду від 09.01.2007 зі справи № 14/611-06 скасувати.

Справу передати до господарського
суду Сумської області для розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя
Б.Львов