ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"18" січня 2007 р.                                                                Справа №  02/5911

Господарський суд Черкаської області в складі   головуючого судді  Пащенко А.Д.,

із секретарем судового засідання Олененко С.П., за участю представників:

позивача: Ващенко Ю.О. –за довіреністю,  відповідача:  не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю “Вікнобуд”

до товариства з обмеженою відповідальністю “Ажур - Сервіс”

про  стягнення 7 837 грн.43 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення  із відповідача 7 837 грн. 43 коп., в т.ч. 7 159 грн. 82 коп. боргу за виконані позивачем роботи по виготовленню  конструкції парадного входу із фасадного профілю “F-50 effekt” відповідно до договору № 1014 від 23.09.2003 року та 677 грн. 61 коп. пені  за прострочення сплати боргу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у заявленій сумі,  просив позов задовольнити, прийняти рішення у даному судовому засіданні, оскільки представник відповідача повторно не з’явився у судове засідання, про причини неявки суду не повідомив,  представник  заперечив проти доводів відповідача у відзиві на позов, вважаючи їх  надуманими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідач  у відзиві на позов заперечив проти вимог позивача з мотивів їх безпідставності,  стверджуючи,  що використаний позивачем в якості доказу Акт прийому-передачі виконаних робіт від 29.11.2003 року не відповідає дійсності, тому що був підписаний  бувшим на той час директором ТОВ “Ажур - Сервіс”  Колодичем Є.М. на особисте прохання комерційного директора  ТОВ  “Вікнобуд”  Синегуба В.А.  авансом, “під чесне слово справжнього чоловіка”,  але на момент підписання вказаного  акту роботи   виконані були не повністю.

Відповідач  належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але  свого представника у судове засідання не направив, не надіслав суду заяву про розгляд справи за участі його представника.  Стороною у даному спорі є підприємство –юридична особа,  представником підприємства може бути будь-яка особа, визначена керівником,  чи керівник особисто, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони,  а не обов’язком. Суд вважає, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті і вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, вислухавши пояснення  представника позивача, суд   встановив наступне.

Позивач та відповідач уклали договір № 1014 від 23 вересня 2003р., за умовами якого позивач зобов’язався виготовити конструкції парадного входу із фасадного профілю “F-50 effekt”, а відповідач зобов’язався оплатити позивачу повну вартість продукції, вказану в пункті 3.1. договору, а саме:  39919,82 грн.

Відповідно до пункту 3.2. договору відповідач зобов’язався  провести передоплату в розмірі 50% вартості продукції та послуг, вказаних в пункті 3.1. цього договору на розрахунковий рахунок позивача, що складає 19959,91 грн., протягом 3-х банківських днів з моменту укладення договору.

Відповідно до пунктів 3.2., 3.3., 3.4. договору відповідач   зобов’язався провести передоплату в розмірі 50% вартості продукції та послуг, вказаних в пункті 3.1. цього договору на розрахунковий рахунок позивача, що складає 19959,91 грн. протягом 3-х банківських днів з моменту укладення договору;  позивач  зобов’язався виготовити продукцію протягом 45 банківських днів з моменту передоплати; та відповідач зобов’язався провести 100% оплату вартості конструкції протягом 3-х банківських днів після її отримання.

Позивач виконав і здав, а відповідач прийняв замовлені ним роботи на загальну суму 39 919 грн. 82 коп., про що сторони підписали  29 листопада 2003 року Акт прийому-передачі виконаних робіт та скріпили підписи печатками підприємств.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач  перерахував на рахунок позивача  кошти в загальній сумі  32 760 грн., в тому числі 21 960 грн. було перераховано до підписання акту приймання виконаних робіт, а решту суми –10 800 грн. було перераховано позивачу після підписання Акту платіжними дорученнями від 25.12.2003р., 08.01.2004р., 09.01.2004р.  Таким чином, залишок несплаченої відповідачем суми боргу складає 7 159 грн. 82 коп.

Суд вважає необґрунтованими доводи  відповідача у відзиві на позов та вважає, що ці доводи відповідача спростовуються матеріалами справи, виходячи із наступного:

- у  Акті прийому-передачі виконаних робіт  від 29.11.2003 року вказане таке ж найменування робіт, як і у договорі,  і цей акт підписаний,  на ньому проставлено печатку відповідача;

- у Акті прийому-передачі виконаних робіт  відсутні будь-які зауваження чи застереження,  і навпаки,  в акті вказано, що “дійсним актом підтверджується, що роботи виконані якісно, у повному обсязі та вчасно. Сторони один до одного претензій не мають”;

-  відповідач не вправі заявляти  через три роки про відступи позивача від умов договору, оскільки ним не було цього заявлено цього при підписанні  Акту прийому-передачі виконаних робіт  від 29.11.2003 року, оскільки згідно статті 853 Цивільного кодексу України  замовник зобов’язаний негайно заявити  про відступи від умов договору або про інші недоліки у разі їх виявлення в процесі прийняття роботи,  а якщо замовник не  зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі;

-   подана відповідачем розшифровка диктофонного запису розмови не може бути доказом  недійсності  Акту прийому-передачі виконаних робіт  від 29.11.2003 року, оскільки відповідно до статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи із умови пункту 3.4. договору від 23.09.2003 року, строк оплати  відповідачем вартості  виконаних робіт -  протягом 3-х банківських днів  після 29.11.2003 року.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні  встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті  174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою для виникнення  господарських зобов’язань, які  згідно зі статтями  193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк  відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства;  одностороння відмова від зобов’язання  не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, оскільки відповідач порушив свої договірні зобов’язання, не оплатив   у повній сумі виконану роботу, тому з нього підлягає стягненню на користь позивача залишок боргу в сумі  7 159,82 грн.

Суд вважає безпідставною вимогу позивача про стягнення  пені і  в цій частині в позові необхідно відмовити, виходячи із  того,  що договором не встановлений розмір пені за  прострочення виконання зобов’язання по оплаті вартості виконаних робіт.

З огляду на викладене,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до часткового задоволення в сумі  7 159,82 грн.  основного боргу.

На підставі  статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу, пропорційно сумі задоволених позовних вимог, понесені останнім витрати на сплату державного мита в сумі 93 грн. 18 коп. та  107 грн. 80 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями  49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.    Позов задовольнити частково.

2.  Стягнути із  товариства з обмеженою відповідальністю  “Ажур - Сервіс”    (18002, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 195, ідентифікаційний код 14212906) на користь    товариства з обмеженою відповідальністю “Вікнобуд” (04053, м. Київ,  вул. Артема, 73, к. 112,  ідентифікаційний  код 32375748)  борг в сумі 7 159 грн. 82 коп.,  93 грн. 18 коп. витрат на сплату державного мита, 107 грн. 80 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                                   А.Д.Пащенко

Рішення підписане суддею 22.01.2007р.