ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

06.04.2007
Справа №2-28/3809-2007

За позовом – Державного підприємства «Спеціальна воєнізована аварійно– рятувальна частина» Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України, м. Полтава,

до відповідача – Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Кримгеологія», м. Сімферополь,

про стягнення 135 573,87 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Гордієнко Н.В. - помічник командира частини, представник по довіреності № 05/1939 від 03.08.2006 року (довіреність у справі)

Від відповідача – Царєв О.Н. – начальник юридичного відділу, довіреність № 04-321 від 01.03.2007 р.

Суть спору:

Державне підприємство «Спеціальна воєнізована аварійно – рятувальна частина» Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України,                м. Полтава,  звернулось до господарського суду АР Крим  із позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Кримгеологія», м. Сімферополь, про стягнення 135 573,87 грн. заборгованості, у тому числі 111 738,38 грн. основного боргу, 9 875,43 грн. пені, 10 914,01 грн. індексу інфляції та  3 % річних від простроченої суми в розмірі 3 046,05 грн.

23.03.2007 р. представник позивача надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач вказав, що після подачі позовної заяви відповідачем були прийняті виконані позивачем в січні та лютому 2007 р. роботи та підписані акти виконання умов договору № 12 від 23.03.2004 р., але сплата по зазначеним актам до цього часу не проведена, у зв’язку з чим заборгованість відповідача збільшилась та, з урахуванням стану взаємних розрахунків, складає 148 177,40 грн.

Таким чином позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 148 177,40 грн. заборгованості, у тому числі 124 341,91 грн. основного боргу,                9 875,43 грн. пені, 10 914,01 грн. індексу інфляції та 3 % річних у сумі 3 046,05 грн.

Також, 02.04.2007 року на адресу господарського суду надійшло письмове уточнення позовних вимог № 01/01-945 від 27.03.2007 р., в якому позивач, на підставі позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 124 341,91 грн. заборгованості, 9 875,43 грн. пені, 10 914,01 грн. індексу інфляції та 3 % річних у сумі 3 046,05 грн.

Представник позивача у засіданні суду надав довідку № 01/01-1067 від  05.04.2007 р., в якій підтвердив, що станом на 06.04.2007 р. сума заборгованості  Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Кримгеологія», м. Сімферополь, перед Державним підприємством «Спеціальна воєнізована аварійно – рятувальна частина» Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України, м. Полтава, складає 148 177,40 грн., у тому числі 124 341,91 грн. основного боргу, 9 874,43 грн. пені, індекс інфляції в розмірі 10 914,01 грн. та 3 % річних у сумі 3 046,05 грн.

Представник Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Кримгеологія», м. Сімферополь, у засіданні суду надав відзив на позовну заяву від 06.04.2007 р., в якому відповідач позовні вимоги позивача, з урахуванням збільшення позовних вимог, визнав у повному обсязі в сумі                 124 341,91 грн. основного боргу, 9 875,43 грн. пені, індекс інфляції в розмірі                   10 914,01 грн. та 3 % річних у сумі 3 046,05 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2004 року між сторонами було укладено договір № 12-С (61/04) на постійне та обов’язкове профілактичне обслуговування об’єктів та окремих територій Державною аварійно – рятувальною службою.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 жовтня 2005 року, на виконання Указу Президента України № 1430/2005 та наказу МНС України від 18 жовтня 2005 року      № 272 була проведена реорганізація Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно –рятувальної служби та Східного регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно – рятувального загону та на базі Східного регіонального загону, шляхом відділення, було утворено Державне підприємство «Спеціальна воєнізована аварійно – рятувальна частина» Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно – рятувальної служби, яке є правонаступником Східного регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону за вищевказаними договірними відносинами, що підтверджується установчими документами та актом прийому – передачі дебіторської та кредиторської заборгованостей від 01.03.2006 р.

Умовами даного договору передбачалось, що замовник (відповідач) доручав, а виконавець (позивач) приймав на себе зобов’язання виконати роботи по профілактичному обслуговуванню свердловин, які буряться на нафту і газ та які знаходяться в дослідній розробці і мають фонтанну арматуру (п. 1.1. договору).

Таким чином, згідно з умовами вищевказаного договору позивач зобов’язувався виконати роботи по профілактичному обслуговуванню свердловин, які буряться на нафту і газ та які знаходяться в дослідній промисловій розробці і мають фонтанну арматуру, а відповідач зобов’язувався прийняти виконані роботи та своєчасно оплатити їх шляхом щомісячного перерахування коштів на протязі 5 банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

Умови складення та підписання актів здавання – приймання виконаних робіт передбачені п.п. 3.2.1., 3.2.2., 3.2.3. п. 3.2. Розділу 3 договору № 12-С (61/04) від 23.03.2004 року.

За даними позивача, а також як вбачається з матеріалів справи, виконавцем (позивачем) було дотримано умов вищевказаного договору та за період з 01 лютого 2005 року по 31 грудня 2006 року були проведені роботи (які прийняті замовником) на загальну суму 162 850,87 грн.

Однак, всупереч вимог цього договору, відповідач послуги за вказаним договором, на день розгляду справи, сплатив не повному обсязі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за договором було сплачено позивачу у 2005 році 40 969,02 грн.

Крім того, в зв’язку з наявністю заборгованості по орендній платі позивача перед відповідачем між сторонами був проведений взаємозалік на суму 10 143,47 грн., з яких 2 992,95 грн. – за 2005 рік і 7 150,52 грн. – за 2006 рік.

Таким чином, станом на 01.10.2006 р. у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем  у сумі 94 826,70 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання відповідача перед позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 610  Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

За даними позивача та як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача направлялись претензії № 05/1500 від 21.06.2006 р. та, за даними позивача, № 05/754 від 05.04.2006 р., які були залишені відповідачем без відповіді та виконання.

Станом на 13.02.2007 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 111 738,38 грн.

Відповідно до п. 4.3. цього договору за порушення терміну оплати замовник сплачує аварійно – рятувальній службі пеню у розмірі 0,3 % від простроченої суми проплати за кожен день прострочки.

Статтею 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також, згідно ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі,  що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного  банку  України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, згідно розрахунку позивача, відповідачу нарахована пеня у сумі 9 875,43 грн.

Також, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також

три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачу за прострочення виконання грошового зобов’язання нараховано індекс інфляції  у сумі 10 914,01 грн. та 3 % річних у розмірі 3 046,05 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були прийняті виконані позивачем в січні та лютому 2007 р. роботи та підписані акти виконання умов договору № 12-С від 23.03.2004 р., але сплата по зазначеним актам проведена не була.

У зв’язку з викладеним, позивач, у ході розгляду справи, 23.03.2007 р., надав суду заяву про збільшення позовних вимог № 01/01-904 від 21.03.2007 р., в якій вказав, що після подачі позовної заяви заборгованість відповідача збільшилась та, з урахуванням стану взаємних розрахунків, складає 148 177,40 грн.

За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача 148 177,40 грн. заборгованості, у тому числі 124 341,91 грн. основного боргу, 9 875,43 грн. пені, 10 914,01 грн. індексу інфляції та 3 % річних у сумі 3 046,05 грн.

Як було вказано вище, відповідачем було визнано позов у повному обсязі, з урахуванням збільшення позовних вимог, що зокрема, підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 20.03.2007 р. станом на 01.03.2007 р., підписаного обома сторонами без заперечень.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі                 148 177,40 грн., у тому числі 124 341,91 грн. основного боргу, 9 875,43 грн. пені, 10 914,01 грн. індексу інфляції та 3 % річних у сумі 3 046,05 грн., документально встановлений. Він підтверджений матеріалами справи та не оспорювався відповідачем, а визнаний ним у вищевказаному відзиві на позовну заяву від 06.04.2007 р.

За таких обставин позов, з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог № 01/01-904 від 21.03.2007 р., підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до  вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України,  у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане            20.04.2007  року.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1).  Позов задовольнити.

2). Стягнути з  Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Кримгеологія» (95007, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Беспалова, 47, р/р 3508 в Кримському Центральному Відділенні ПІБ України м. Сімферополь, МФО 324430, ідентифікаційний код 01432055, або з інших рахунків) на користь Державного підприємства «Спеціальна воєнізована аварійно – рятувальна частина» Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України (36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 53, р/р 5251 в ПОФ АППБ «Аваль», МФО 331605, ЗКПО 33891246) 148 177,40 грн. заборгованості, у тому числі 124 341,91 грн. основного боргу, 9 875,43 грн. пені, 10 914,01 грн. індексу інфляції та  3 % річних у сумі 3 046,05 грн., а також 1 481,77 грн. державного мита та 118,00  грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.