ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

25 січня 2007р.                                                                                                    справа № 4/38/3

Позивач:Відкрите акціонерне товариство “Чернігівське підприємство по матеріально-технічному забезпеченню і ремонту обладнання для виробництва, заготівлі та переробки льонопродукції ” (ВАТ “Чернігівльонпром”)

Відповідач: Відкрите акціонерне товариство “Іванівський льонозавод”

про звільнення приміщення та усунення перешкод в користуванні

суддя       М.Г. Тимченко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Коваленко О.В., Киянська В.І. –довіреності від 10.01.07р.

Від відповідача: Комов В.В.- голова правління; Шацький А.О. –довіреність від 18.12.06р.

11.01.07р. у судовому засіданні була оголошена перерва до 25.01.07р.

Суть спору:

Позивачем заявлено до відповідача позов про звільнення приміщення виробничого майданчика, розташованого в с.Іван-Путь, та усунення перешкоди в його користуванні.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що приміщення йому було передане регіональним відділенням Фонду держмайна України по Чернігівській області згідно з актом прийому-передачі від 26.12.1997р., у відповідності до наказу про приватизацію від 14.07.95р. № 363.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що право власності на цілісний майновий комплекс, який знаходиться в с.Іван-Путь Семенівського району, вул. Молодіжна,3, належить йому, а відокремленої будівлі  - приміщення виробничого майданчика за вказаною адресою не існує.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, господарським судом встановлено:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом та просить зобов”язати відповідача звільнити приміщення виробничого майданчика, яке знаходиться в с.Іван-Путь Семенівського району, та усунути перешкоди в його користуванні.

Відкрите акціонерне товариство “Іванівський льонозавод” створене в процесі приватизації державного підприємства по матеріально-технічному забезпеченню і ремонту обладнання для виробництва та переробки льонпродукції “Чернігівльонпром” у відповідності до наказу  Регіонального віділення Фонду держмайна України по Чернігівській області від 21.04.1995р. № 207. До відомості розрахунку вартості будівель, споруд та передаточних пристроїв за станом на 01.05.1995р. увійшло приміщення виробничого майданчика, яке було передане підприємству на підставі акту прийому-передачі від 26.12.97р., про що свідчить повідомлення Регіонального відділення Фонду держмайна України по Чернігівській області від 11.01.07р. за № 8/6/48.

22.10.97р. Регіональним відділенням Фонду держмайна України по Чернігівській області позивачу було видане Свідоцтво про власність на майно, яке ввійшло до статутного фонду, реєстраційний № 9-069/74.

Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно  в Україні визначається Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, зареєстрованим наказом Міністерства юстиції України від 28.01.03р. № 6/5.

Пунктом 1.4 Тимчасового положення передбачено, що реєстрація прав власності на нерухоме майно –це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв”язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюють БТІ за місцезнаходженням об”єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів.

Згідно з п.1.5 Тимчасового положення реєстрація прав власності на нерухоме майно є обов’язковою.

Оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності (п.6.1 Тимчасового положення).

Позивач не надав господарському суду доказів про те, що ним в установленому порядку здійснені заходи по реєстрації прав власності на передане в процесі приватизації приміщення та що на це приміщення було видане свідоцтво  про право власності.

У судовому засіданні були досліджені надані відповідачем: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 14.05.05р. виконкомом Іванівської сільської ради; Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.07.06р. № 11346935 та Технічний паспорт (копії приєднані до матеріалів справи).

Із зазначених документів вбачається, що відповідачу належить право власності на нерухоме майно, що складається з цілісного майнового комплексу, розташованого в с.Іван-Путь Семенівського району, вул.Молодіжна, 3, зареєстрованого Н.Сіверським МБТІ в Реєстрі за № 10761354.

Загальна площа цілісного майнового комплексу становить 21224,4 кв.м., до якого входять будівлі та споруди: адміністративний комплекс, головний корпус, вагова лабораторія, шоха 1, шоха 2, шоха 3, зарядна станція, насосна станція 2 рівня, котельня, кострозбірник, гараж, ангар, дві насосні станції 1 рівня, склад ПММ, бензозаправка, трансформаторна, матеріальний склад, кузня-пральня, столярна майстерня, скважина, башня.

Технічний паспорт майнового комплексу відображає найменування окремих приміщень, що входять до будівель та споруд, але такого як “приміщення виробничого майданчика” в його складі немає.

В акті прийому-передачі від 26.12.1997р. нерухоме майно, яке було передане позивачу, має назву –будівля виробничої дільниці. Приміщення з такою назвою в майновому комплексі відповідача також відсутнє.

Відповідно до рішення Семенівської районної Ради народних депутатів від 24.12.1993р. 18 сесії 21 скликання відповідачу надано в постійне користування 31,93 га землі в межах згідно з планом землекористування, про що видано Державний акт на право постійного користування землею. Згідно з рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 20.07.1999р. № 25 проведена інвентаризація земель, наданих відповідачу, яка також підтвердила показник загальної площі землі –31,93 га.

Технічна документація земельної ділянки підтверджує, що інших землекористувачів, окрім відповідача, та території ВАТ “Іванівський льонозавод” немає, тому наданий позивачем Державний акт на право постійного користування землею в с.Іванівка Семенівського району, виданий Чернігівльнопрому на підставі рішення Семенівського райземвідділу від 22.08.1995р., господарським судом до уваги не приймається.

Згідно зі ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов’язаний утримувати майно, що йому належить.

Позивач не надав суду жодного доказу про те, що він утримував майно –приміщення виробничого майданчика і яке відповідач зобов’язаний звільнити.

Відповідно до ст.48 Закону України “Про власність” тільки власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді даного спору у судовому засіданні позивач не довів того, що за ним оформлено  право власності на приміщення виробничого майданчика, розташованого в с. Іван-Путь Семенівського району, вул.Молодіжна, буд.3 і що це приміщення використовується відповідачем.

З урахуванням вище викладеного господарський суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, тому у позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.48 Закону України “Про власність”, ст.322 Цивільного кодексу  України, ст.33,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, Тимчасовим положенням реєстрації прав власності на нерухоме майно, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові.

Суддя                                                                      М.Г.Тимченко