ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.
№ 5/277

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

головуючого  судді                                               Кузьменка М.В.,

суддів                                                                        Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши    касаційну  скаргу  Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. та рішення господарського суду Закарпатської області від 28.09.2006р.

у  справі                   №5/277 господарського суду Закарпатської області

за позовом               Приватного підприємства "Фірма "Карпати Укр"

до відповідачів       Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист",

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Виробничо-комерційна фірма "Агронафтопродукт"

треті особи             приватний нотаріус Дроботя Аліса Віталіївна,

Комунальне підприємство

"Ужгородське бюро технічної інвентаризації"

про                            визнання договору недійсним

за участю представників:

ПП "Фірма "Карпати Тур" -  не з’явилися;

ЗАТ "Закарпаттурист" –Плахотник О.М.;

ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Агронафтопродукт" –не з’явилися;

Приватного нотаріуса Дроботя А.В. –не з’явилися;

КП "Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації" -  не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Приватне підприємство "Фірма "Карпати Укр" звернулося до господарського суду Закарпатської області з позовом та просило суд:

-          визнати недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом 20-квартирного житлового будинку 8% готовності, який знаходиться у м. Ужгороді по вул. Котляревського, 6, укладений 27.06.2006р. між відповідачами у справі –Закарпатським обласним закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційною фірмою "Агронафтопродукт";

-          зобов’язати приватного нотаріуса Дроботю Алісу Віталіївну скасувати реєстрацію спірного договору;

-          зобов’язати Комунальне підприємство "Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації" скасувати право власності ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Агронафтородукт" на незавершене будівництво 20-ти квартирного житлового будинку 8% готовності, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Котляревського,6.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що даний договір є недійсним, оскільки суперечить ст.658 ЦК України. При цьому, позивач вказує на те, що він є власником об’єкта купівлі-продажу і набув право власності на нього відповідно до умов договору від 16.12.92р., який укладено між ним та Закарпатським обласним відділенням "Закарпаттурист" АТ "Укрпрофтур" (т.1 а.с.2-4).

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, позивач звернувся з заявою про зменшення заявлених вимог. Відповідно до поданої заяви від 27.09.2006р. позивач підтримує вимоги лише в частині визнання спірного договору недійсним (а.с.32).

Перший відповідач у справ –ЗАТ "Закарпаттурист" у відзиві на позов заявлені вимоги відхиляє, посилаючись на недійсність договору від 16.12.92р., на який позивач посилається як на підставу набуття ним права власності. Також відповідач посилається на фактичне невиконання  позивачем зобов’язань за цим договором (а.с.35-36,61).

Другий відповідач у справі –ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Агронафтопродукт" заявлені позовні вимоги відхилив. При цьому,  доводи, викладені у відзиві, аналогічні доводам першого відповідача у справі (а.с.42-43).

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 28.09.2006р. позов задоволено. Відповідно до рішення суду визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ЗАТ "Закарпаттурист" та ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Агронафтопродукт"; визначено, що правовим наслідком визнання недійсним спірного договору є зобов’язання учасників договору повернути один одному все одержане на виконання такого правочину (т.1 а.с.221-223).

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір є недійсним, оскільки суперечить ст.658 ЦК України. Зокрема, судом встановлено, що  майно, яке є об’єктом купівлі-продажу за умовами спірного договору, відчужено особою, яка не була його власником на момент відчуження.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. рішення господарського суду Закарпатської області від 28.09.2006р. залишено без змін (т.2 а.с.34-38).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ЗАТ "Закарпаттурист" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, прийнявши нове рішення про відмову у позові.

Вимоги касаційної скарги мотивовані неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що  не підлягає    задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 27.06.2006р. між відповідачами у справі - Закарпатським обласним закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агронафтопродукт" укладено договір купівлі-продажу.

Предметом даного договору є оплатна передача у власність ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Агронафтопродукт" незавершеного будівництвом 20-квартирного житлового будинку 8% готовності, що знаходиться у м. Ужгороді на вул. Котляревського, 6.

Даний договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Дроботя А.В. і внесено до Єдиного державного реєстру правочинів 27.06.2006р. Право власності на об’єкт купівлі-продажу зареєстровано КП "Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації", про що свідчить довідка від 10.07.2006р.

Предметом спору у даній справі є дійсність вищевказаного договору.

Оспорюючи дійсність вищевказаного договору, позивач стверджує, що є власником майна, яке відчужується згідно його умов.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 16.12.92р. між АТ "Укрпрофтур" в особі генерального директора Закарпатським обласним відділенням "Закарпаттурист" та Фірмою "Карпати Укр" УФММС укладено договір №2 купівлі-продажу житлового 64-ти квартирного комплексу незакінченого будівництвом і технічної документації.

Предметом купівлі-продажу згідно умов укладеного договору є розпочате   будівництво, проектна документація, право забудови майданчика під будівництво двох 20-ти квартирних і двох 12-ти квартирних житлових будинків, проммагазину, бібліотеки, вузла зв’язку, зовнішніх інженерних комунікацій, двох квартир двох- та трикімнатну для відселенців в зоні забудови вартістю 4,5млн. крб. Також, у відповідності з п.3 договору, предметом купівлі-продажу є незакінчений фундамент 20-ти квартирного будинку за актом передачі.

Даний договір не визнано у встановленому порядку недійсним і сторонами не надано доказів його розірвання.

Позивач є правонаступником Фірма "Карпати Укр" відповідно до установчих документів.

В силу ст.128 ЦК УРСР (чинній на момент укладення договору від 16.12.92р.), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому, передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Судами встановлено, що позивач фактично вступив у володіння майном, що є об’єктом купівлі-продажу за умовами договору від 16.12.92р. Передача позивачу проектної документації додатково підтверджує передачу об’єктів купівлі-продажу позивачу.

У зв’язку з купівлею вищевказаних об’єктів, розпорядженням голови міської управи від 22.02.93р. №65 "Про виділення земельної ділянки", Фірмі "Карпати Укр" УФММС надано у постійне користування земельну ділянку по вул. Котляревського площею 0,40га.

Отже, висновок судів першої та апеляційної інстанції щодо набуття позивачем права власності на відчужувані згідно договору від 16.12.92р. об’єкти правильний.

В силу ст.658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. При цьому, якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Оскільки перший відповідач на момент укладення спірного договору не був вже його власником, суди дійшли обґрунтованого висновку, що спірний договір укладено всупереч ст.658 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, недодержання вимог ч.1 ст.203 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Отже, заявлені вимоги щодо визнання спірного договору недійсним вірно визнані такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначене, підстав для зміни чи скасування прийнятих у справі судових актів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. у справі №5/277 господарського суду Закарпатської області залишити без змін, а касаційну скаргу Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист"  –без задоволення.

Головуючий  суддя                                                       Кузьменко М.В.

Судді                                                                               Васищака І.М.

Палій В.М.