ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "01" червня 2007 р.                                                       по справі  № 01/59-42

за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств

до міжрайміського споживчого товариства «Волиньгоспторг»

про стягнення 147 501,47 грн.

суддя Якушева І.О.

Представники:

від позивача: Данилік Ф.Я. (дов. № 1/6-369 від 12.12.2006р.),

від відповідача: Яремчук Р.Р. (дов. № 60 від 15.02.2005р.),

В судовому засіданні  було оголошено перерву з 22.05.2007р. по 29.05.2007р., яку з 29.05.2007р. продовжено до 1.06.2007р.

Суть спору: згідно з уточненням  №1/6-137/2 від 7.05.2007р., наданим позивачем до позовної заяви, позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача за договором оренди №63 від 1.01.2005р.: 6527,40 грн. заборгованості, 89200 грн. штрафу, нарахованого на підставі п.5.1.1. договору №63 від 1.01.2005р., 572, 81 грн. пені, 1137,94 грн. збитків, завданих інфляцією, 297,95 грн. процентів річних, нарахованих за прострочення платежів за договором  №63 від 1.01.2005р.;

- за договором оренди №2511 від 1.01.2005р. - 604,10 грн. заборгованості, 89200 грн. штрафу, нарахованого на підставі п.5.1.1. договору №2511 від 1.01.2005р.

Завою №1/6-137/2 від 7.05.2007р. представник позивача від позову в частині стягнення 572,81 грн. пені відмовився. Оскільки відмова позивача від позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів відповідача, відмову судом прийнято, наслідки її відповідно до ст.ст.78, 80 ГПК України роз’яснено.

В поясненні №149 від 20.05.2007р. позивач повідомив, що заборгованість за договорами №63 від 1.01.2005р. і №2511 від 1.01.2005р. на загальну суму 7131,40 грн. відповідачем погашена.

Заявою від №149/21 від 25.05.2007р. представник позивача позовні вимоги уточнив: просить стягнути з відповідача 147501,47 грн., з них: 73150 грн. штрафу на підставі п.5.1.1. договору оренди №63 від 1.01.2005р., 73150 грн. штрафу на підставі п.5.1.1. договору №2511 від 1.01.2005р., 942,06 грн. збитків, завданих інфляцією, 259,41 грн. процентів річних, нарахованих за прострочення платежу за договором №63 від 1.01.2005р.

Відповідач у відзиві, представник відповідача в судовому засіданні пояснили, що заборгованість, яка виникла на підставі договорів № 63 від 1.01.2005р. і № 2511 від 1.01.2005р. на загальну суму 7131,40 грн. відповідачем погашена.  Позовні вимоги в частині стягнення штрафу відповідач не визнав, посилаючись на те, що згідно із ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Оскільки штрафом є одноразова тверда сума, що визначається у відсотковому розмірі, тому відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, передбачена п.5.11. договорів оренди, на думку відповідача, виражена не у формі штрафу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

1.01.2005р. між Луцьким госпрозрахунковим ринком та міжрайміським споживчим товариством „ Волиньгоспторг " було укладено договори оренди торгівельного місця, площі №63 - на оренду торговельного місця на ринку Центральний " ( м.Луцьк, вул. Глушець, 1) площею 100 кв.м.; №2511 - на оренду торговельного місця на ринку Завокзальний ( м.Луцбк, вул.К.Карого,1) площею 9,2 кв.м.

Пунктами 4.1.2. цих договорів було передбачено обов’язок орендаря  сплачувати  орендну плату та плату за спожиту електроенергію  до 5-го числа поточного місяця.

У відповідності із постановою правління облспоживспілки та обкому профспілки працівників споживчої кооперації №153 від 14.09.05р. „Про припинення юридичної особи - Луцького госпрозрахункового ринку" Луцький госпрозрахунковий ринок було припинено як юридичну особу та приєднано до Волинської облспоживспілки, яка є його правонаступником.

На підставі п. 6.6 договорів їх дія була продовжена на 2006 рік.

1.04.2006р. до договору №63 від 1.01.2005р. було укладено додаткову угоду, якою п.3.1. договору було викладено в редакції: "3.1. Орендна плата визначається в розмірі 2050 грн. на місяць та сплачується щомісячно до 15 числа поточного місяця на рахунок орендодавця".

1.03.2006р. до договору №2511 від 1.01.2005р. було укладено додаткову угоду, якою п.3.1. договору було викладено в редакції: "3.1. Орендна плата визначається в розмірі 188,60 грн. за місяць та сплачується щомісячно до 15 числа поточного місяця на рахунок орендодавця".

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем зобов’язань щодо оплати за орендовані торговельні місця утворилась заборгованість, яка на час подачі позову до господарського суду згідно з розрахунком позивача складала: за договором №63 від 1.01.2005р. - 6527,40 грн., за договором №2511 від 1.01.2005р. - 604,10 грн., а всього 7131,50 грн.

Проте, як встановлено під час розгляду справи, при зверненні з позовом до суду позивачем не було враховано 1700,20 грн. проплати, проведеної до подачі позову та 431,20 грн. переплати, а тому в позові про стягнення 2131,40 грн. заборгованості слід відмовити.

Враховуючи наведене фактично залишок заборгованості за договором №63 від 1.01.2005р. складав 4396 грн.

В процесі судового розгляду відповідач заборгованість за договорами №63 від 1.01.2005р., №2511 від 1.01.2005р. перерахував, що підтвердили представники сторін в судовому засіданні.

Оскільки заборгованість на суму 5000 грн. перераховано позивачем під час розгляду справи, провадження по справі в цій частині на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню.

Від позову в частині стягнення 572,81 грн. пені, нарахованої за прострочення платежів за договором № 63 від 01.01.2005р. представник позивача відмовився, а тому провадження у справі в цій частині слід припинити на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Як передбачено ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У зв’язку з допущеним відповідачем простроченням оплати орендної плати за договором  №63 від 1.01.2005р., позивачем відповідно до ст.625 ЦК України  нараховано 942,06 грн. збитків, завданих інфляцією,  за період з 16.04.2006р. по 28.04.2007р., 259,41 грн. процентів річних за цей же період.

Враховуючи факт прострочення відповідачем орендних платежів, відповідно до ст.625 ЦК України позовна вимога про стягнення з відповідача  942,06 грн. збитків, завданих інфляцією, 259,41 грн. процентів річних  обґрунтована і підлягає до задоволення.

Звертаючись з позовом до господарського суду, позивач згідно із уточненням позовних вимог ( заява від №149/21 від 25.05.2007р.) просив також стягнути з відповідача  73150 грн. штрафу на підставі п.5.1.1. договору оренди №63 від 1.01.2005р., 73150 грн. штрафу на підставі п.5.1.1. договору №2511 від 1.01.2005р.

Позовна вимога про стягнення штрафу до задоволення не підлягає.

Пунктами 5.1.1. договорів №63 від 1.01.2005р., №2511 від 1.01.2005р. за порушення термінів оплати орендних платежів передбачено сплату штрафу: з 5-го по 15 число - 10 грн. за кожний день прострочки,  з 15-го числа - 50 грн.

Позивачем нараховано штраф з врахуванням строку, встановленого додатковими угодами від 01.03.2006р., 01.04.2004р.

У відповідності із ст.ст.546, 549, 611 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Аналіз норми ст.549 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що штраф як вид неустойки не застосовується до грошових зобов’язань.

Пунктами 5.1.1. договорів №63 від 1.01.2005р., №2511 від 1.01.2005р. нарахування штрафу передбачено за невиконання грошового зобов’язання.

З огляду на викладене господарський суд, керуючись п.1 ст.83 ГПК України, на підставі ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог; визнати недійсними пункти 5.1.1. договорів №63 від 1.01.2005р., №2511 від 1.01.2005р., як такі, що суперечать вимогам законодавства.

Відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України судові витрати слід відшкодувати позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч.1 ст.215, ч.1 ст.203, ст.ст. 526, 549,  610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, п.1-1 ст.80, п.4 ст.80, ст.ст. 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути  з міжрайміського споживчого товариства „Волиньгоспторг" (м.Луцьк, пр-т Перемоги, 34, ) на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств (м.Луцьк, вул.Ковельська, 13, ) 942 грн. 06 коп. збитків, завданих інфляцією, 259 грн. 41 коп. процентів річних, а всього 1201 грн. 47 коп.; 62 грн. 01 коп. витрат, пов’язаних з оплатою держмита, 3 грн. 91 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Провадження у справі про стягнення 5000 грн. заборгованості, 572 грн. 81 коп. пені припинити.

4. Визнати недійсним п. 5.1.1. договору оренди №63 від 1.01.2005р.

5. Визнати недійсним  п.5.1.1. договору оренди №2511 від 1.01.2005р.

6. В позові про стягнення  146300 грн. штрафу, 2131 грн.40 коп. заборгованості  відмовити.

Суддя                                                                                                                          І.О.Якушева

Дата виготовлення повного тексту рішення: 5.06.2007р.