СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

17 квітня 2007 року

Справа № 2-27/18325-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Видашенко Т.С.,

за участю представників сторін:

позивача: Кожемяка Є.В., дов. б/н від 10.04.2007 року;

відповідача: (Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації) - не з`явився;

відповідача: (Фонд майна АР Крим) - Іскра Ю.Ю,, дов. № 01/3632 від 28.12.2006 року;

третьої особи: Труш В.М., дов. б/н від 25.11.2006 року;

розглянувши апеляційну скаргу Колективного підприємства "Авангард" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 19 грудня 2006 року,  а також клопотання про відновлення строку її подачі у справі № 2-27/18325-2006

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс-Юг" (вул. Чехова, 51, м.Сімферополь, 95000)

до Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації (вул. Некрасова, 11, м.Сімферополь, 95000)

до Фонду майна Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська, 17, м.Сімферополь)

3-тя особа - Колективне підприємство "Авангард"  (вул. Севастопольська, 42, м.Сімферополь, 95015)

про визнання права власності та спонукання до вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 19.12.2006 року у справі № 2-27/18325-2006 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс-Юг" задоволено. Суд визнав за позивачем право власності на нерухоме майно - будинок колишньої котельної, розташованої за адресою: м.Сімферополь, вул. Козлова,19, а також зобов`язав Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності за позивачем на зазначене майно.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач право власності на спірний об`єкт набув в процесі приватизації та на підставі рішення господарського суду АР Крим від 10.02.2006 року у справі № 2-27/4946-2006, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу майна, що належить АР Крим, укладеного з Фондом майна АР Крим.

Не погодившись з рішенням господарського суду АР Крим, третя особа - колективне підприємство „Авангард” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс-Юг" відмовити.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що будинок колишньої котельної, розташованої за адресою: м.Сімферополь, вул. Козлова, 19 знаходиться на балансі колективного підприємства „Авангард”, є частиною єдиного майнового комплексу, а прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення порушує права членів трудового колективу колективного підприємства „Авангард”.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.04.2007 року до участі у справі у якості другого відповідача було залучено Фонд майна АР Крим.

Представник відповідача - Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації, у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про час та місце слухання справи сповіщався належним чином ухвалами від 23.03 та 11.04.2007 року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

З причини відпустки судді Лисенко В.А. та зайнятості в іншому судовому засіданні судді Заплава Л.М., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії були здійснені заміни на суддів Котлярову О.Л. та Видашенко Т.С.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку що, апеляційна скарга колективного підприємства „Авангард” підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню, а позовні вимоги задоволенню з наступних підстав.

Наказом Фонду майна АР Крим від 22.04.2005 року № 300, на підставі протоколу № 1 від 20.04.2005 року, було затверджено умови проведення конкурсу з приватизації нерухомого майна - будинку колишньої котельної, розташованої за адресою: м.Сімферополь, вул. Козлова,19.

У зв`язку з тим, що конкурс з продажу зазначеного майна не відбувся, наказом Фонду майна АР Крим від 28.06.2005 року № 516 було прийнято рішення про проведення повторного продажу об`єкта.

06.07.2005 року в газеті „Відомості приватизації” було опубліковано інформацію про повторний продаж.

Наказом Фонду майна АР Крим від 01.09.2005 року № 781 „Про затвердження результатів конкурсу по приватизації майна, що належить Автономній республіці Крим - будівлі колишньої котельної, розташованої за адресою: м.Сімферополь, вул. Козлова,19, переданої в користування за договором оренди ТОВ ”Комлекс-Юг”, на підставі протоколу № 3 від 25.08.2005 року, було затверджено результати конкурсу та остаточним переможцем визнано ТОВ „Комплекс-Юг”.

В подальшому, між ТОВ „Комплекс-Юг” та Фондом майна АР Крим був укладений договір купівлі-продажу майна, що належить Автономній республіці Крим - будівлі колишньої котельної, розташованої за адресою: м.Сімферополь, вул. Козлова,19.

Рішенням господарського суду АР Крим від 10.02.2006 року у справі № 2-27/4649-2006 вказаний договір купівлі-продажу визнано дійсним.

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішення господарського суду (іншого органу, що вирішує господарські спори) при розгляді однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких приймають участь ті самі сторони.

Доказів того, що рішення господарського суду АР Крим від 10.02.2006 року у справі № 2-27/4649-2006 скасовано суду не надавалось, у зв`язку з чим воно є таким, що набрало законної сили та має преюдиціальне значення для вирішення даного спору. Тому, доводи апеляційної скарги про безпідставність вилучення із складу цілісного майнового комплексу КП "Авангард" спірного об`єкту не можуть бути прийняті до уваги.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ТОВ "Комплекс-Юг" про визнання за ним права власність на спірний об`єкт.

Однак, судова колегія вважає помилковим визначення товариством з обмеженою відповідальністю „Компекс-Юг” у якості відповідача Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації та пред`явлення до нього позовних вимог про визнання права власності.

Так, листом від 10.07.2006 року № 1436 Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації повідомило про неможливість проведення державної реєстрації з причини вилучення інвентарної справи прокуратурою м.Сімферополя у зв`язку з проводимою перевіркою.

Даний факт з`явився підставою для звернення товариства з обмеженою відповідальністю ”Комплекс-Юг” до господарського суду АР Крим з позовом про визнання права власності на придбаний об`єкт та спонукання до реєстрації права власності, визначивши у якості відповідача Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації.

Із змісту позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю ”Комплекс-Юг” вбачається, що нормою законодавства, покладеною в її обгрунтування, є частина 2 статті 386 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Таким чином, звернення до суду з посиланням на зазначену норму передбачає наявність особи, збоку якої можуть мати місце дії, які дозволяють стверджувати про можливість порушення права певної особи.

Статтею 1 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” встановлено, що відповідна державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до пункту 1.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності.

Згідно з пунктом 1.4 Тимчасового положення, Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів особи, що звернулася до БТІ.

На підставі аналізу наведених вище норм законодавства, судова колегія вважає, що бюро реєстрації і технічної інвентаризації є лише органом реєстрації вже існуючого права власності на підставі правовстановлювальних документів та лише перевіряє наявність тих документів, які є необхідними для здійснення державної реєстрації.

У зв`язку з цим, бюро реєстрації і технічної інвентаризації не може бути особою, збоку якої порушується право власності позивача та, як наслідок, може бути відповідачем у справі не про визнання права власності, а лише про спонукання до скоєння дій щодо реєстрації зазначеного права.

При цьому, судова колегія вважає, що вимоги про зобов`язання органу реєстрації і технічної інвентаризації провести державну реєстрацію має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Так, відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції визначена як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 5 розділу V „Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться відповідними бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.

Позовні вимоги до Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації про зобов`язання провести державну реєстрацію права власності, є вимогами про офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення речового права на нерухоме майно, а бюро технічної інвентаризації виступає органом, який здійснює владні управлінські функції з реєстрації права власності на підставі Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5.

Відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ „Комплекс-Юг”, пред`явлені до Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації, в частині визнання права власності задоволенню не підлягають, провадження у справі в частині спонукання провести державну реєстрацію права власності  підлягає припиненню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню саме з наведених вище підстав.

Судова колегія також зазначає, що ТОВ „Комплекс-Юг” не позбавлено права звернутись до суду з відповідним адміністративним позовом до Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації про зобов`язання його провести державну реєстрацію права власності в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 80 ч.1 п.1, 101, 103 п.2, 104 ч.1 пп.1, 4, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Колективного підприємства „Авангард” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 грудня 2006 року у справі № 2-27/18325-2006 скасувати.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс-Юг"(вул. Чехова, 51, м.Сімферополь, 95000) право власності на нерухоме майно - будинок колишньої котельної, розташованої за адресою: м.Сімферополь, вул. Козлова,19 (вул. Козлова, Караїмська, Севастопольська №№ 19-29/42 - згідно даних СМБРТІ).

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „Комплекс-Юг” до Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації про визнання права власності відмовити.

В частині позовних вимог про зобов`язання Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності провадження у справі припинити.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                О.Л. Котлярова

Т.С. Видашенко