ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2007 р.

Справа №  6/20/07

м. Миколаїв

за позовом
ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" м. Миколаїв,
вул. Артема, 62-а.

до відповідача
Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20.

про
Зобов’язання вчинити дії

Суддя                                                                                          Ткаченко О.В.

Секретар                                                                                       Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача
Птичкіна В.В., Ковширин М.М.

Від відповідача
Рибальченко О.О.

Предмет спору: Позивач звернувся з позовними вимогами та просить зобов’язати СДПІ ВПП у м. Миколаєві надати висновок про відшкодування з бюджету 986 383 грн. ПДВ за декларацією за травень 2006р.

В обґрунтування своїх вимог посилається на пп. 7.7.5, 7.7.8. п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997  № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість".

Відповідач позов не визнав, зазначаючи в запереченнях від 29.01.2007 року № 1909/9/10-016,  що в судовій справі № 6/402/06 остаточного рішення не винесено, оскільки в рамках адміністративного судочинства остаточне рішення може винести тільки Верховний Суд України. В обґрунтування своїх заперечень посилається на ст. 242 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

У травні  2006р. позивач визначив суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 25134145грн.(фактично сплачену у попередньому податковому періоді), яка не перебільшувала суму від’ємного значення у цьому періоді.

Позаплановою виїзною перевіркою (акт від 11.08.2006р. №1241/23-5/33/33003), проведеною на підставі рішення керівника податкової служби, встановлено, що сума бюджетного відшкодування - 25134145грн. підлягає зменшенню на 986383грн.(до 24147762грн.) –суму податку, сплачену по господарським операціям з ДП "Енергоринок" у квітні 2006р., у зв’язку з тим, що позивач в цьому податковому періоді вказану суму не включив до податкового кредиту.

За наслідками перевірки 16.08.2006р прийнято податкове повідомлення рішення №/0 про зменшення суми відшкодування на суму 9863383грн.

Вказані обставини встановлені судовим рішенням від 10.10.2006 року у справі № 6/402/06.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 10.10.2006 року у справі № 6/402/06 скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.08.2006 року № /0.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.12.2006 року залишено без змін постанову господарського суду Миколаївської області в цій частині.

Станом на час розгляду справи висновки на 986383,00 грн. відповідачем не надані.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи і заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно п. п. 7.7.8. п. 7.7. ст. 7 Закону України від 03.04.1997  № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" встановлено, що після закінчення  процедури  адміністративного  або  судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми  податку,  що підлягає відшкодуванню з бюджету

Враховуючи, що п’ятиденний термін, вказаний у підпункті  сплинув, відповідач повинен надати висновок органу державного казначейства.

Заперечення відповідача щодо цієї вимоги судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до п. 3 ст. 254 КАС України у  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ст. 254 КАС України, постанови  суду  апеляційної  інстанції  за  наслідками  перегляду, також як і постанови, ухвали касаційної інстанції та постанови  Верховного  Суду України, набирають законної сили з моменту проголошення.

Враховуючи, що згідно постанови Одеського апеляційного суду України від 26.12.2006 року постанову господарського суду Миколаївської області від 10.10.2006 року у справі № 6/402/06 залишено без змін в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 16.08.2006 року № /0, відповідно до ст. 255 КАС України, вона в цій частині є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Посилання відповідача на ст. 242 КАС України є помилковими, оскільки дана стаття встановлює повноваження Верховного Суду України                за наслідками провадження за винятковими обставинами.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача, щодо зобов»язання відповідача надати до відділення державного казначейства в м. Миколаєві висновок про відшкодування з бюджету ПДВ в сумі 986383,00 грн. за декларацією за травень 2006 року, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В  :

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві надати органу державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету податок на додану вартість в сумі 986 383,00 грн. за декларацією за травень 2006 року на рахунок ТОВ "Миколаївський глиноземний завод", м. Миколаїв.

Стягнути з державного бюджету на користь ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" м. Миколаїв 3,4 грн. судових витрат.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко