ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.06.2007  року                                                            Справа № 5/49

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Семендяєвої І.В.

суддів                                                            Бойченка К.І.

Єжової С.С.

за участю секретаря

судового засідання:                              Антонової І.В.

та представників сторін:

від  позивача:                                        - Шаповалов А.В., юрисконсульт,

довіреність від 14.05.07 № 14/05АГС;

-          Шевченко О.І., представник за довіреністю,

довіреність від 25.05.07 № 25/05АГС,

від відповідача:                                        - Артьомова Н.А., представник за довіреністю,

довіреність від 26.03.07 № 388,

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                                         Попаснянського житлово –комунального

об’єднання, м. Попасна

Луганської області

на рішення

господарського суду                              Луганської області

від                                                            06.04.07 (підписано 11.04.07)

по справі                                                  № 5/49 (суддя Закропивний О.В.)

за позовом                                                  Фірми „АВК”, м. Первомайськ

Луганської області

до відповідача                                        Попаснянського житлово –комунального

об’єднання, м. Попасна

Луганської області

про                                                            стягнення 13559 грн. 98 коп.

за зустрічним позовом                               Попаснянського житлово –комунального

об’єднання, м. Попасна

Луганської області

до            до                                                                                          Фірми „АВК”, м. Первомайськ

Луганської області

про                                                            стягнення 10938 грн. 42 коп.

В С Т А Н О В И В:

Фірма „АВК”, м. Первомайськ Луганської області (далі за текстом –позивач по справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Попаснянського житлово –комунального об’єднання, м. Попасна Луганської області (далі за текстом – відповідач по справі) про стягнення заборгованості у розмірі 10957 грн. 26 коп., яка виникла на підставі договору про уступку права вимоги № 01/09-УВ від 01.09.05, інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 1861 грн. 11 коп., 3% річних у сумі 741 грн. 61 коп.

Попаснянське житлово –комунальне об’єднання подало зустрічний позов до Фірми „АВК” про стягнення заборгованості у розмірі 6881 грн. 32 коп., інфляційного збільшення суми боргу в сумі 1137 грн. 03 коп., 3% річних в сумі  300 грн. 61 коп. на підставі договору оренди транспортного засобу від 01.04.05 № 01/04-АГ; також про стягнення заборгованості у сумі 2132 грн. 47 коп. відповідно до договору оренди комбайну від 01.07.02 б/н, інфляційного збільшення суми боргу в сумі 378 грн. 20 коп., 3% річних в сумі 108 грн. 78 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.04.07 по справі                             № 5/49 первісний позов задоволено в повному обсязі, зустрічний позов задоволено в частині стягнення заборгованості в сумі 2132 грн. 47 коп. за оренду комбайну, інфляційні нарахування на дану заборгованість в сумі 378 грн. 20 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 108 грн. 78 коп.; в решті вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач за первісним позовом звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 20.04.07 № 642, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області частково та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позивачу за первісним позовом в задоволенні позовних вимог; стягнути з позивача за зустрічним позовом заборгованість, що виникла на підставі договору оренди транспортного засобу від 01.04.05 № 01/04-АГ в сумі 6881 грн. 32 коп., 3% річних від простроченої суми невиконаних грошових зобов’язань в сумі 300 грн. 61 коп., судові витрати.

Доповненням до апеляційної скарги від 14.05.07 № 773 заявник просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу за первісним позовом в повному обсязі та задовольнити повністю вимоги за зустрічним позовом.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що суд неповно з’ясував обставини справи; що висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають дійсності; що має місце неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 25.04.07 по справі для розгляду апеляційної скарги відповідача за первісним позовом на рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Єжова С.С.,  суддя – Бойченко К.І., суддя –Парамонова Т.Ф.

У зв’язку з виходом з відпустці на роботу судді Семендяєвої І.В. розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду виключено із складу судової колегії головуючого суддю Єжову С.С. та введено до складу суду головуючого суддю Семендяєву І.В.

Розпорядження голови суду від 04.06.07 виключено із складу колегії суддю Парамонову Т.Ф. у зв’язку з її відпусткою та введено до складу судової колегії суддю Єжову С.С.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 25.04.07 у справі № 5/49 прийняв апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом до апеляційного провадження.

Позивач за первісним позовом відхилив відзивом від 14.05.07 № 170/05 доводи апеляційної скарги, вважаючи їх необґрунтованими, а рішення суду - законним.

Апеляційна скарга розглядалась 15.05.07. У судовому засіданні розгляд скарги було відкладено до 05.06.07. Постанова приймається до 05.06.07.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення сторін, обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, позовні вимоги Фірми „АВК” до Попаснянського житлово-комунального об’єднання про стягнення заборгованості у розмірі 10957 грн. 26 коп., інфляційних нарахувань на дану заборгованість у розмірі 1861 грн. 11 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 741 грн. 61 коп.  ґрунтуються на договорі уступки права вимоги № 01/09-УВ від 01.09.05, а вимоги за зустрічним позовом Попаснянського житлово-комунального об’єднання до Фірми „АВК” про стягнення заборгованості в загальній сумі 9013,79 грн., інфляційних нарахувань в сумі 1515,23 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 409,39 грн. - на договорі оренди комбайну б/н від 01.07.02 та договорі оренди транспортного засобу № 01/04-АГ від 01.04.05.

Місцевим господарським судом надана належна оцінка вказаним взаємовідносинам сторін.

Так, згідно укладеного  01.09.05 між позивачем  за  первісним  позовом та ТОВ „Житлово –експлуатаційне підприємство” договору уступки права вимоги № 01/09-УВ позивач за первісним позов отримав право вимоги боргу та став новим кредитором по зобов’язанням Міського комунального житлово-експлуатаційного підприємства, правонаступником якого є відповідач за первісним позовом, на загальну суму 10957,26 грн.

Укладаючи вказаний договір (а. с. 9, т. 1), сторони керувались главою 47 Цивільного кодексу України, про що прямо зазначено у преамбулі договору.

У главі 47 Цивільного кодексу України міститься стаття 512, частина 1 абзацу 1, якої передбачає, що кредитор у зобов’язанні може бути замінений  іншою  особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Отже, не приймаються до уваги доводи  апеляційної скарги стосовно того, що вищезазначений договір по своїй правовій природі є безоплатним договором і тому є договором дарування, у зв’язку з чим місцевий господарський суд повинен був з’ясувати, чи мало ТОВ „ Житлово –експлуатаційне підприємство” право за своїм Статутом відчуждать свої майнові права шляхом дарування.

Згідно зазначеному, апеляційний господарський суд відхиляє клопотання відповідача про витребування Статуту ТОВ „Житлово –експлуатаційне підприємство”.

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного  кредитора у  зобов'язанні  в  обсязі  і  на  умовах,  що  існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Інше законом або договором уступки права вимоги № 01/09-УВ від 01.09.05  не було передбачено.

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у  зобов’язанні  здійснюється  без  згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір  купівлі-продажу № 2-кп від 02.01.04  (а. с. 11, т. 1) та договір № 3 від 01.02.04 про надання послуг по прибиранню дворів, під’їздів жилих приміщень та вулиць селища (а. с. 20, т. 1) мають п. 9.3 та п. 7.3  відповідно, які передбачають, що сторони не мають права передавати повністю або частково свої права та обов’язки по договору третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Відповідач за первісним позовом у апеляційній скарзі посилається на відсутність такої письмової згоди ТОВ „Житлово –експлуатаційне підприємство”, що робить частково недійсним договір уступки права вимоги.

Дане  питання не досліджувалось у суді першої інстанції, оскільки ні одна із сторін не вказувала на відсутність письмової згоди боржника на передачу  кредитних вимог позивачу.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Позивач за первісним позовом не є заявником апеляційної скарги і тому має право подавати додаткові докази у справі, які приймаються до уваги судом апеляційної інстанції.

Так, 05.06.07 позивач за первісним позовом надав суду апеляційної інстанції  належним чином завірену копію листа б/н від 15.06.05 на запит, у якому зазначено, що «МК „Житлово –експлуатаційне підприємство” не заперечує проти передачі права вимоги боргу та заміни кредитора по договору купівлі –продажу № 2-кп від 02.01.04 та договору підряду від 01.02.04 № 3».

Належним чином завірена копія такого запиту від 06.06.05 також надана суду апеляційної інстанції.

Отже, відсутні підстави визнавати частково або повністю договір уступки права вимоги № 01/09-УВ від 01.09.05 недійсним.

Також не приймаються до уваги доводи, викладені у доповненні до апеляційної скарги, про те, що договір підряду № 3 від 01.02.04 не має юридичної сили, так як з боку МК „Житлово –експлуатаційне підприємство” договір згідно його преамбули повинен бути підписаний директором Коваленком П.П., але підпис у договорі не належить цій особі, оскільки позивач за первісним позовом не довів, що підпис на договорі № 3 від 01.02.04 не належить Коваленко П.П., а належить іншій конкретній особі, яка не мала права підписувати договори.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що накладні № 2 від 28.02.05 на суму 1163 грн.ж 76 коп., № 33 від 05.10.04 на суму 78 грн. 78 коп. та № 36 від 03.11.04 на суму 380 грн. 82 коп. не мають силу доказів по справі, оскільки не мають відомостей про те, згідно з яким зобов’язанням (договором) вони виникли, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються з таких підстав.

Боржник –Попаснянське житлово –комунальне об’єднання листом не заперечував проти передачі права вимагати борг по договору підряду № 3 від 01.02.04

Крім того, відповідач за первісним позовом не вказує, згідно яких договорів представниками МК „Житлово –експлуатаційне підприємство” було отримано товар та на підставі якої угоди підприємство видало своїм представникам довіреності на отримання цього товару; відповідач за первісним позовом не надав ідентичні договори купівлі –продажу, укладені між ТОВ „Житлово –експлуатаційне підприємство” та МК „Житлово –експлуатаційне підприємство”, згідно яких Міське комунальне житлово –експлуатаційне підприємство мало б змогу отримати товар.

Також слід прийняти до уваги те, що після укладання зазначеного договору Фірмою „АВК” було направлено Міському комунальному житлово –експлуатаційному підприємству лист з вимогою провести розрахунок, до якої  входила сума заборгованості згідно договору уступки права вимоги № 01/09-УВ від 01.09.05.

На вказаний лист отримано відповідь (лист від 01.12.05 ), у якій Міське комунальне житлово –експлуатаційне підприємство заборгованість ТОВ „ Житлово –експлуатаційне підприємство” визнало та запропонувало узгодити графік погашення заборгованості.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом стосовно помилковості висновку господарського суду про відмову в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу від 01.04.05 № 01/04-АГ в сумі 6881 грн. 32 коп. у зв’язку з зарахуванням вартості проведеного  автомобілю з таких підстав.

Відповідач за зустрічним позовом довів проведення ремонту транспортного засобу, вартість якого підлягає заліку в рахунок орендної плати.

Так, з матеріалів зустрічного позову вбачається, що між позивачем та відповідачем за зустрічним позовом 01.07.02 був укладений договір оренди комбайну. Згідно п. 1 даного договору орендодавець (МК „Житлово –експлуатаційне підприємство”) передає, а орендар (Фірма „АВК”) приймає у тимчасове платне користування комбайн марки СК-5 „Нива”. У відповідності з п. 7.1 зазначеного договору передача комбайна була здійснена 01.07.02 по акту прийому-передачі, підписаного уповноваженими представниками обох сторін.

Відповідно до п. 3 договору від 01.07.02 орендна плата повинна була перераховуватись у розмірі 100% на розрахунковий рахунок або вноситись в касу орендодавця, щомісячно не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним. Однак, відповідачем за зустрічним позовом зазначена орендна плата вносилась не в повному обсязі, в зв’язку з чим у нього перед позивачем за зустрічним позовом утворилась заборгованість в сумі 2132,47 грн., що в повній мірі підтверджується матеріалами справи.

Також, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, також боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Тому, відповідачу за зустрічним позовом на суму несплаченої частини заборгованості обґрунтовано і правильно нараховані інфляційні нарахування на дану заборгованість в сумі 378,20 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі                  108 грн. 78 коп., які також підлягають стягненню на користь позивача за зустрічним позовом.

Крім того, до відповідача за зустрічним позовом були заявлені вимоги про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу № 01/04-АГ від 01.04.05 в сумі 6881 грн. 32 коп.

У розділі 3 договору оренди транспортного засобу (а. с. 71, т. 1) міститься п. 3.1, який передбачає права та обов’язки орендаря, а саме: орендар зобов’язаний за свій рахунок здійснювати заправку ГСМ; отримувати необхідні для експлуатації орендованого транспортного засобу деталі та запасні частини по взаємній домовленості сторін; у встановлені строки також здійснювати ТО та ТР вказаного транспортного засобу.

Відповідач за зустрічним позовом надав свій лист № 170/06/1 від 01.06.05, яким сповістив орендодавця –МП «Житлово –експлуатаційне підприємство»про необхідність проведення капітального ремонту  та вказав перелік необхідних деталей, агрегатів, вузлів та просив узгодити даний факт.

Саме на цей лист орендодавець дав відповідь № 281 від 04.07.05                                (а. с. 4 т. 2), у якій не заперечував проти проведення необхідного ремонту вказаного транспортного засобу та віднесення сум затрат за відповідний ремонт в рахунок майбутньої орендної оплати за користування транспортного засобу, а також просив підтвердити факт отримання, установки або заміни необхідних деталей, вузлів транспортного засобу відповідним актом виконаних робіт, а також накладної на отримання запасних деталей.

Проведення робіт підтверджується актом приймання - передачі виконаних робіт від 01.08.05 (а. с. 5, т. 2), який підписаний сторонами договору № 01/04-АТ від 01.04.05, накладною витрат № 440 від 01.08.05 (а. с. 6, т. 2), накладною від 01.08.05     (а. с. 7, т. 2), рахунком № 196-Г від 01.08.05 (а. с. 8, т. 2).

Оскільки на лист відповідача за зустрічним позовом № 170/06/1 від 01.06.05 надана відповідь № 281 від 04.07.05, то докази направлення листа                                          № 170/06/1 від 01.06.05 не вимагаються.

З акту приймання - передачі виконаних робіт від 01.08.05 (а. с. 5, т. 2) вбачається, що відповідачем за зустрічним позовом проведені саме ремонтні роботи транспортного засобу, які  забезпечують його нормальну експлуатацію, а не здійснені поліпшення орендованого майна.

Ніяким нормативним актом не передбачено обов’язкової реєстрації такого акту, як на це посилається позивач за зустрічним позовом у апеляційній скарзі.

Позивач за зустрічним позовом не довів, що вказаний акт був складений  не в ту дату, яка вказана у акті, і відсутні підстави доказувати іншій стороні, що акт був складений саме в цю дату.

Стаття 778 Цивільного кодексу України передбачає, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця; якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі  без  її пошкодження, наймач має право на їх вилучення; якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на  відшкодування  вартості  необхідних  витрат  або  на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції не вважає проведені ремонтні роботи  транспортного засобу саме поліпшеннями вказаного транспортного засобу.

Тому, до даних правовідносин сторін не можливо застосовувати положення                            ст. 786 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до вимог про   відшкодування збитків у зв'язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення  речі застосовується позовна давність в один рік; перебіг позовної давності щодо   вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.

Відповідно до п. 3 ст. 778 Цивільного кодексу України, листів позивача та відповідача за зустрічним позовом від 01.06.05 та 04.07.05 (а. с. 3-4, т. 2) вартість проведених ремонтних робіт підлягає заліку в рахунок орендної плати, нарахованої позивачем за зустрічним позовом по договору № 01/04-АГ від 01.04.05.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07 у справі № 5/49 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі покладається на заявника скарги (відповідача за первісним позовом по справі).

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Попаснянського житлово –комунального об”єднання,                         м. Попасна Луганської області від 20.04.07 № 642 на рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07 по справі № 5/49 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 06.04.07 по справі № 5/49 залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                         І. В. Семендяєва

Суддя                                                                                            К.І. Бойченко

Суддя                                                                                           С.С. Єжова