ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.
№ 12/470в

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю “Градієнт ЛТД” на постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 14.02.2007р. та на додаткову ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2006р. у справі за заявою Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю “Градієнт ЛТД” про перегляд рішення господарського суду Донецької області від 20.01.2004р. за нововиявленими обставинами

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У червні 2005р. Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю “Градієнт ЛТД” пред’явило в господарському суді заяву про перегляд рішення господарського суду Донецької області від 20.01.2004р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.09.2005р., залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 26.10.2005р. та постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2006р., у задоволенні заяви було відмовлено.

У вересні 2005р. ТОВ “Алтай” пред’явило в господарському суді заяву про винесення додаткової ухвали про розподіл судових витрат.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Додатковою ухвалою господарського суду Донецької області від 27.12.2006р. (суддя Приходько І.В.)., залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 14.02.2007р. (судді Запорощенко М.Д. –головуючий, Акулова Н.В., Волков Р.В.), з Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю “Градієнт ЛТД” на користь ТОВ “Алтай” було стягнуто 2000 грн. витрат на послуги адвоката.

У касаційній скарзі Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю “Градієнт ЛТД” просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 14.02.2007р. та додаткову ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2006р., а заяву ТОВ “Алтай” залишити без розгляду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11112 ГПК України вказівки, що  містяться  у постанові касаційної інстанції,  є обов'язковими для суду першої інстанції під  час  нового  розгляду справи.

Скасовуючи попередні судові рішення щодо розподілу судових витрат, касаційна інстанція наголосила на необхідності суду при новому розгляді справи з’ясувати, в статусі кого приймав участь у справі представник позивача і отримував винагороду.

Проте цих вказівок суди до кінця не виконали.

Як видно з матеріалів справи до укладання договору 7-юр про надання правової допомоги від 10.07.2005р., де виконавцем зазначено адвоката Іванова І.Б., і на підставі якого видавалось доручення №31/юр від 10.07.2005р., позивач видав 02.07.2005р. за №31/юр довіреність на ім’я Іванова І.Б. без зазначення, що він представляє інтереси ТОВ “Алтай” в якості адвоката.

За цією довіреністю (від 02.07.2005р.) Іванов І.Б. представляв позивача в суді першої інстанції при розгляді заяви ТОВ “Градієнт ЛТД” про перегляд рішення господарського суду Донецької області від 20.01.2004р. за нововиявленими обставинами.

(а.с. 34, 36, 40, 58, 75 т.3)

При цьому до матеріалів справи долучено як свідоцтво про право на зайняття Івановим адвокатською діяльністю, так і свідоцтво №171273 від 22.11.2004р. про державну реєстрацію фізичної особи –підприємця Іванова І.Б. та свідоцтво про сплату єдиного податку, виданого СПД Іванову І.Б. 01.12.2004р. №304677 за видом діяльності: послуги в галузі права, з продовженням його дії на 2005 рік.

(а.с. 34 –35 т.4)

У заяві на переказ готівки від 25.07.2005р. отримувачем коштів зазначено Іванова І.Б. не як адвоката, а як суб’єкта підприємницької діяльності –фізична особа.

(а.с. 141 т. 3)

Суди посилаючись на зазначені документи, належної оцінки їм не дали, не з’ясували до кінця питання статусу представника позивача як і те, отримав винагороду він як адвокат, чи як суб’єкт підприємницької діяльності.

За таких обставин визнати додаткову ухвалу суду першої інстанції від 27.12.2006р. та постанову апеляційного суду від 14.02.2007р. законними і обґрунтованими не можна.

При новому розгляді питання розподілу судових витрат суду слід з’ясувати обставини, які мають значення для його правильного вирішення, і в залежності від встановленого та вимог закону вирішити спір.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю “Градієнт ЛТД” задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 14.02.2007р. та додаткову ухвалу господарського суду Донецької області від 27.12.2006р. скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук