СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

21 травня 2007 року

Справа № 2-30/519.1-2007 (2-3/9091-2002)

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Ігнатенко Олени Михайлівни, довіреність №25/114-10-110   від 16.01.2007,  закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "ІНДАР"  ;

відповідача: Топчого Олександра Сергійовича, довіреність №01/4068-8.05   від 11.12.2006,  Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "ІНДАР" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Ловягіна Ю.Ю.) від 26 лютого 2007 року у справі № 2-30/519.1-2007 (2-3/9091-2002),

за позовом           закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "ІНДАР" (вул. Зрошувальна, 5, Київ 99, 02099)

до           Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим (пр. Кірова, 13, Сімферополь, 95000)

про стягнення 1645026,61 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 лютого 2007 року у справі №2-30/519.1-2007 ( 2-3/9091-2002) (суддя Ловягіна Ю.Ю.) за позовом закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "ІНДАР" до Міністерства  охорони здоров'я Автономної Республіки Крим про стягнення 1645026,61грн., задоволено заяву  Міністерства  охорони здоров'я Автономної Республіки Крим про надання відстрочки виконання рішення господарського  суду від 19 листопада 2002 року у справі №2-3/9091-2002.

Суд надав відстрочку виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 листопада 2002 року у справі №2-3/9091-2002 за графіком: в 2007 році - 300000,00грн., в 2008 році - 400000,00грн. та в 2009 році - 349174,12грн.

Позивач, не погодившись з ухвалою господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу місцевого господарського суду.

Сторона посилається на те, що господарським судом при прийнятті ухвали, було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач в апеляційній скарзі зазначив, наступне.

Суд першої інстанції в ухвалі дійшов висновку про те, що в контексті статті 121 Господарського процесуального кодексу України та пункту 2 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від  12.09.1996 №02-5/333  причини, за якими боржник протягом більш, ніж 4 роки не може розрахуватися за поставлені препарати інсулінів можна  визнати винятковими та такими, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Суд першої інстанції прийняв до уваги той факт, що Боржник заборгованості перед Заявником не заперечує, але самостійно погасити заборгованості у нього не має можливості, оскільки він є органом державної влади. Також, було прийнято до уваги той факт, що Боржник приймає всі міри для погашення заборгованості перед Заявником, а повернення частини боргу в сумі 300000,00грн. з загальної суми боргу в 1645026,61грн. розцінюється як достатня гарантія та намір в подальшому виплачувати виниклу заборгованість.

Також, судом прийнято до уваги Акт взаєморозрахунків станом на 20.02.2007, в якому вказана інформація по основному боргу без урахування пені - 165352,49грн., держмита –1700,00грн. та витрат –118,00грн., до того ж за достовірну судом прийнято інформацію надану Боржником, а не Заявником. Різниця в сумі становить 25000,00грн.

З огляду на це, Заявник звертає увагу на той факт, що він також є підприємством, державна частка у статутному фонді якого становить понад 70%, та робота якого повністю залежить від надходжень сум грошових коштів, що перераховуються йому розпорядниками таких коштів - обласними управліннями охорони здоров'я в рамках Державної програми „Цукровий діабет".

Крім того, в 2006-2007 роках, внаслідок несвоєчасного надходження грошей від регіональних розпорядників бюджетних коштів на закрите акціонерне товариство по виробництву інсулінів „ІНДАР" склалася вкрай складна фінансова ситуація, а тому Заявник не може погодитись з висновками господарського суду Автономної Республіки Крим, викладеними в ухвалі від 26.02.2007.

Також, сама ухвала у даній справі виносилося з наданням розстрочки виконання рішення про стягнення суми заборгованості, а в 2003 році заява, аналогічна тій, що оскаржується, подавалась Боржником на затвердження господарським судом. Таким чином, подача чергової заяви про відстрочку платежу Боржником і затвердження її господарським судом Автономної Республіки Крим, сприймається Заявником як чергова спроба затягування процесу повернення вищезазначеної заборгованості та порушує як права та законні інтереси Заявника, так і раніше досягнуті домовленості щодо відстрочок та розстрочок, затверджених тим самим господарським судом. А безпідставне зменшення стягуваної суми в значному розмірі, може розглядатися, як упереджене ставлення до Заявника.

За клопотанням представників сторін, судочинство здійснювалось на російській мові.

На підставі статті 106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2006 у справі №2-3/9091-2002,  позовні вимоги закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "Індар"  було задоволено у повному обсязі, а саме стягнуто: заборгованості у сумі 1645026,61грн. та пені у сумі 165352,49грн., а всього  1645026,00грн. (а. с. 68-69 т.1).

25.04.2006 господарський суд Автономної Республіки Крим прийняв у справі ухвалу, якою задовольнив клопотання відповідача та надав розстрочку виконання рішення від 19.11.2002 у справі №2-3/9091-2002 на п'ять років на 2006-2009  зі сплатою по 300000,00грн. щорічно, а у 2010  - 316400,00грн. (а. с. 117-118 т. 1).

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.07.2006 апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "ІНДАР" було залишено без задоволення. (а. с. 155-164т. 1).

Вищий господарський суд України постановою від 18.10.2006 касаційну  скаргу закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "ІНДАР" задовольнив частково, постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.07.2006 та ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.04.2006 у справі №2-3/9091-2002 скасував. (а. с. 177-180 т. 1).

Справу було передано до господарського суду Автономної Республіки Крим для нового розгляду заяви до судді Ловягіної Ю.Ю. (а. с. 1-2 т. 2).

Представником відповідача 24.02.2007 було надано клопотання про уточнення своїх вимог, в якому він просив надати розстрочку виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.11.2002 у справі №2-3/9091-2002 строком на три роки за графіком: у 2007 році - 300000,00грн., у 2008 році - 400000,00грн. та у 2009 році - 349174,12грн. з мотивів, що Міністерство охорони здоров'я Автономної республіки Крим є виконавчим органом влади, який фінансується за рахунок бюджету Автономної Республіки Крим і заборгованість виникла за недостатністю фінансування відповідача з бюджету Автономної Республіки Крим. Крім того, відповідач приймає міри для погашення заборгованості, що підтверджується сплатою частини заборгованості перед позивачем. (а. с. 30-31а  т. 2).

Як свідчать надані докази в матеріалах справи, 26.02.2007 позивач представив письмові пояснення № 401/114-10-110 від 23.02.2007, відповідно до яких зауважив, що відповідач є державною установою, а у разі недостатності у державної установи коштів, відповідальність за її зобов'язаннями несе власник, тобто - держава, тому просить прийняти дані доводи до уваги суду та в задоволенні заяви відмовити. (а. с. 26-28 т.2).

Крім того, 26.02.2007  представник Міністерства фінансів Автономної Республіки Крим надав пояснення від 23.02.2007 №17-09/402 якими повідомив, що Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим здійснює фінансування витрат інших заходів по охороні здоров'я в межах коштів, передбачених в бюджеті Автономної Республіки Крим, в межах бюджетного призначення та за наявності асигнувань, затверджених постановою Верховної Ради Автономної Республіки Крим та просить суд залишити ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 25 квітня 2006 року у справі № 2-3/9091-2002 без змін в частині надання відстрочки Міністерству охорони здоров'я Автономної Республіки Крим.

Суд першої інстанції задоволив заяву  Міністерства  охорони здоров'я Автономної Республіки Крим про надання відстрочки виконання рішення господарського  суду від 19 листопада 2002 року у справі №2-3/9091-2002. Та  надав відстрочку виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 листопада 2002 року у справі №2-3/9091-2002 за графіком: в 2007 році - 300000,00грн., в 2008 році - 400000,00грн. та в 2009 році - 349174,12грн.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, відстрочка або розстрочка виконання рішення можлива тільки при наявності обставин що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В пункті 2 Роз'яснень Вищого Арбітражного суду України №02-5/333 від 12.09.1996 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, можуть бути конкретні обставини, які ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим встановленим господарським судом способом.

Судова колегія вважає, що господарським судом було обґрунтовано прийнято до уваги те, що заборгованість за договором виникла за недостатністю фінансування відповідача з бюджету Автономної Республіки Крим, тому що Міністерство охорони здоров'я Автономної Республіки Крим є виконавчим органом влади та фінансується за рахунок бюджету Автономної Республіки Крим.

Крім того, відповідач самостійно погасити заборгованість за договором не може, однак приймає всі міри для її погашення.

В матеріали справи відповідач представив докази додаткового погашення заборгованості частково в сумі 300000,00грн. та акт звірки взаєморозрахунків на 20.02.2007 (а. с. 32 т. 2), відповідно до якого решта суми заборгованості відповідача перед позивачем станом на 20.02.2007 становить 1024174,12грн.

Також, відповідачем було представлено розпис бюджету на 2007 рік (а. с. 6 т. 2), що є планом витрат відповідача на 2007 рік, в якому передбачено погашення заборгованості перед позивачем в сумі 300000,00грн.

При викладених обставинах, на думку судової колегії, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що вказані обставини є винятковими, роблять негайне виконання рішення відповідачем неможливим, підтверджуються матеріалами справи, таким чином, суд визначив за необхідне задовольнити заяву Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим та надати йому розстрочку виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 листопада 2002 у справі №2-3/9091-2002 за графіком: у 2007 році -300000,00грн., у 2008 році - 400000,00грн. та у 2009 році - 349174,12грн.

Таким чином, судова колегія, не може прийняти до уваги посилання позивача, які було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу було прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим  від 26 лютого 2007 року у справі № 2-30/519.1-2007 (2-3/9091-2002) залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "ІНДАР" залишити без задоволення.

Головуючий суддя

Судді