ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"10" квітня 2007 р.
Справа № 22/446-06-12669

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:  Мирошниченко М.А., Шевченко В. В.,

при секретарі   -   Волощук О.О.,

за участю представників:

Від позивача: Вергелес Ю.О.

Від  відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ЗАТ „Фрунзівський молзавод”

на рішення господарського суду Одеської області

від 21.02.2007 року

у справі № 22/446-06-12669

за позовом: Акціонерного банку „Експрес - Банк”

до відповідача: ЗАТ „Фрунзівський молзавод”

про стягнення 1282529,53 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року Акціонерний банк "Експрес-Банк" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ЗАТ "Фрунзівський молзавод" про звернення стягнення на заставлене майно за договором застави обладнання від 27.04.2006 року посвідченого державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрованого в реєстрі за № 670, згідно наведеного переліку, заставною вартістю –1366500 грн., яке розташоване за адресою: Одеська область, Фрунзівський район, смт. Фрунзівка, вул. Заводська, 11, за рахунок реалізації якого підлягають задоволенню вимоги банку за кредитною угодою № 304/06 від 26.04.2006 року в сумі 1282529 грн. 53 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувалися порушенням відповідачем умов зазначеної кредитної угоди щодо сплати чергових відсотків за користування кредитом за період липень –серпень 2006 року в усім 20 383 грн. 56 коп.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.02.2007 року  у справі (суддя – Торчинська Л.О.) позов задоволено з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

ЗАТ „Фрунзівський молзавод” у поданій до Одеського апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначене рішення місцевого господарського суду скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права. При цьому скаржник посилається на те, що не був своєчасно повідомлений про слухання справи, а підстави для звернення до суду у позивача були відсутні, оскільки відповідач письмово повідомив останнього про виникнення тимчасових фінансових ускладнень.

У відзиві на апеляційну скаргу АБ "Експрес-Банк"  заперечує проти її задоволення посилаючись на те, що на цей час у відповідача існує заборгованість  по кредитній угоді, як по погашенню суми кредиту, так і по погашенню відсотків за користування ним та інших платежів передбачених її умовами, а тому просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони були повідомлені заздалегідь належним чином, проте відповідач не скористався наданим законом правом на участь свого представника в засіданні суду, а надіслав до Одеського апеляційного господарського суду телеграму з клопотанням про перенесення судового засідання у зв’язку з неможливістю явки уповноважених осіб у призначений судом день.

Назване клопотання визнано судом необґрунтованим та відхилено з огляду на те, що непідготовленість відповідача до судового засідання не є достатньою підставою для відкладення судового розгляду справи. Поважною причиною такого відкладення може вважатися та, існування якої зумовлено факторами об’єктивного характеру, які не залежать від волі заявника, тобто ні за яких обставин, не можуть бути ним змінені чи усунуті. Тим більше, що з моменту отримання судової ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, а саме  з 29.03.2007 року, у відповідача було достатньо часу підготуватися до її розгляду. Нез’явлення у судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про день, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи за наявними матеріалами згідно з приписами ч. 1 ст. 101 ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 26.04.2006 року між АБ „Експрес-Банк" (кредитор) та ЗАТ „Фрунзівський молзавод" (кредитоотримувач) було укладено кредитну угоду № 304/06 від 26.04.2006року, згідно умов якої позивач - кредитор надав відповідачу - кредитоотримувачу кредит на поповнення обігових коштів у розмірі 1200000 грн., терміном на 3 роки, строком погашення „26" квітня 2009 року, із сплатою 20 % річних, з встановленням графіку погашення кредиту, згідно додатку № 2 до даної кредитної угоди № 304/06.

На забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитною угодою № 304/06 від 26.04.2006 року було укладено:

- між АБ „Експрес-Банк" (Іпотекодержатель) і ЗАТ „Фрунзівський молзавод" (Іпотекодавець) іпотечний договір від 27.04.06р., який посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрований в реєстрі за № 669;

- між АБ „Експрес-Банк" (Іпотекодержатель) та Ткач Лідією Іванівною (Іпотекодавець), що виступає майновим поручителем ЗАТ „Фрунзівський молзавод", іпотечний договір від 27.04.06р., який посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрований в реєстрі за № 667;

- між АБ „Експрес-Банк"  (Іпотекодержатель) і Бойко Анатолієм Івановичем (Іпотекодавець), що виступає майновим поручителем ЗАТ „Фрунзівський молзавод", іпотечний договір від 27.04.06р., який посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрований в реєстрі за № 668;

- між АБ „Експрес-Банк" (Заставодержатель) і ЗАТ „Фрунзівський молзавод" (Заставодавець) договір застави транспортних засобів від 27.04.06р., який посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрований в реєстрі за № 671;

- між АБ „Експрес-Банк" (Заставодержатель) і ЗАТ „Фрунзівський молзавод" (Заставодавець) договір застави обладнання від 27.04.06р., який посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрований в реєстрі за № 670.

Умовами п. 2.2.2. зазначеної кредитної угоди передбачено, що відсотки за користування кредитом нараховуються щомісячно 25 числа поточного місяця, за період з 25 числа попереднього місяця по 24 число звітного місяця, та сплачуються кредитороотримувачем щомісячно на рахунок кредитора платіжним дорученням або іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України, не пізніше  останнього робочого дня звітного місяця.

Однак, ЗАТ „Фрунзівський молзавод", в порушення умов кредитної угоди № 304/06 від 26.04.06р. не здійснив чергову оплату відсотків за період липень - серпень поточного року. Таким, чином заборгованість відповідача перед позивачем складає 20383,56 грн.

Господарським судом встановлено, що позивачем було направлено на адресу ЗАТ „Фрунзівський молзавод" письмову вимогу про дострокове виконання всіх зобов'язань кредитоотримувача за кредитною угодою № 304/06 від 26.04.2006р., яка була отримана ЗАТ „Фрунзівський молзавод" „19" вересня 2006 року, про що свідчить поштове повідомлення.

ЗАТ „Фрунзівський молзавод" до теперішнього часу не виконав зазначену вимогу про дострокове виконання всіх зобов'язань, тому позивач звернувся з позовною заявою про звернення стягнення в сумі 1 282 529,53 грн., яка складається з суми боргу по кредиту - 1 200000грн., суми боргу по нарахованим відсоткам - 20383,56 грн., суми боргу по простроченим відсоткам - 60493,15 грн., пені за прострочені відсотки -1 652,82 грн. (згідно наданого розрахунку суми боргу ЗАТ „Фрунзівський молзавод" станом на 28.11.2006р.) на заставлене майно за договором застави обладнання від „27" квітня 2006р., який посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області і зареєстрований в реєстрі за № 670, що обґрунтовується наступним: відповідно до п. 5.1. кредитної угоди № 304/06 від 26.04.2006р. - будь-яке невиконання кредитоотримувачем взятих на себе зобов'язань по договору та інших договорів укладених в забезпечення виконання зобов'язань, дає право кредитору припинити видачу кредиту і/або достроково витребувати суму наданого кредиту, відсотків за його користування, включаючи інші суми, які будуть нараховані у зв'язку з невиконанням або не належним виконанням останнім умов договору, якщо виникла прострочена заборгованість за кредитом та/або відсотками за користування кредитом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України та інших правових актів.

Відповідно до ст. 193 ГК України - суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України - заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Також ст. 20 Закону України „Про заставу" - заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 2 ст. 589 ЦК України встановлено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними і підставно були задоволені місцевим господарським судом.

Твердження скаржника, що він не був своєчасно повідомлений про слухання справи 21.02.2007 року спростовується наявним у справі повідомленням відділення пошти № 999996, котре свідчить про те, що судову ухвалу від 26.01.2007 року про відкладення розгляду справи на 21.02.2007 року було вручено відповідачеві під розписку 05.02.2007 року.

Доводи скаржника щодо повідомлення позивача про виникнення тимчасових фінансових ускладнень  об’єктивно нічим не підтверджені. А крім того, таке повідомлення без відповідного документу, що об’єктивно підтверджував би неможливість своєчасної сплати кредитної заборгованості, не може бути підставою для невиконання взятих на себе за кредитною угодою зобов’язань.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду в цілому відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви відповідача, з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись  ст.ст.  99, 101-105  ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення  господарського  суду  Одеської області  від  21.02.2007 року у справі № 22/446-06-12669 залишити без змін, а апеляційну скаргу ЗАТ „Фрунзівський молзавод” - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена  у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий  суддя:                                                Бєляновський В.В.

Судді:                                                                         Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.