Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2007 р.                                                           Справа № 55/118-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача – Діжа В.В. (ліквідатор), Головченка В.О. (дов.б/н від 04.01.2007р.)

1-го відповідача -  не з‘явився

2-го відповідача -  не з‘явився

розглянувши в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 2-го відповідача (вхідний №1498Х/3-9) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21 березня 2007 року по справі № 55/118-07

за позовом Підприємства Укоопспілки "Харківський дослідно - експериментальний завод" м. Харків

до 1.   Підприємства Укоопспілки "Укоопзовнішторг" м. Київ

2.   Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка), м. Київ

про  витребування майна з чужого незаконного володіння

встановила:

Ухвалою від 14 березня 2007 року господарського суду Харківської області (суддя Гребенюк Н.В.) порушено провадження за позовною заявою Підприємства Укоопспілки "Харківський дослідно - експериментальний завод" (враховуючи доповнення до позовної заяви від 19.03.2007р.) про витребування майна з чужого незаконного володіння - Центральної спілки споживчих товариств України та Підприємства Укоопспілки "Укоопзовнішторг" нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 124 : будівля літ. "М-2" площ. 299,5 кв.м. (котельня, хімводоочистка), будівля літ. "ф-1" площ. 45,6 кв.м. (овочесховище), будівля літ. "С-1" площ. 1249,6 кв.м., а також визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02 березня 2007 року вищевказаних нежитлових будівель, укладений між Центральною спілкою споживчих товариств України та Підприємством Укоопспілки "Укоопзовнішторг" м. Київ.

Ухвалою від 21 березня 2007 року господарського суду Харківської області задоволено заяву позивача та вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони Центральній спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) та Підприємству Укоопспілки "Укоопзовнешторг" вчиняти будь-які дії по відчуженню та передачі нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Селянська,124 : будівля літ. "М-2" площ. 299,5 кв.м. (котельня, хімводоочистка), будівля літ. "ф-1" площ. 45,6 кв.м.(овочесховище), будівля літ. "С-1" площ. 1249,6 кв.м. на користь третіх осіб, до розгляду справи по суті.

Другий відповідач - Центральна спілка споживчих товариств України (Укоопспілка), з даною ухвалою суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 21 березня 2007 року. В апеляційній скарзі другий відповідач посилається на те, що дана ухвала винесена з порушенням норм чинного законодавства, посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, на підставі яких доказів суд зробив достатньо обґрунтоване припущення, що майно чи грошові кошти, які є у відповідача на момент пред‘явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись або погіршитись на момент виконання рішення суду. Наявність таких доказів другий відповідач заперечує взагалі, а тому вважає, що позивачем не доведені обставини, на які він посилався у заявленому клопотанні. Також, другий відповідач наполягає на тому, що посилання господарського суду на те, що ліквідаційна маса підприємства-банкрута може зменшитися на суму, яка складає вартість проданих нежитлових будівель, що ускладнить розрахунки з кредиторами та порушить їх законні права та інтереси не відповідають дійсності, так як вищезазначені спірні нежитлові будівлі належали на праві власності Центральній спілки споживчих товариств України (Укоопспілка), а пізніше були продані Підприємству Укоопспілки "Укоопзовнішторг", і тому не могли, і не можуть бути включені до ліквідаційної маси банкрута - Підприємства Укоопспілки «Харківський дослідно-експериментальний завод». Тобто, при винесенні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не здійснено оцінки обґрунтованості доводів заявника з урахуванням розумності і адекватності його вимог.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість тверджень другого відповідача, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області від 21 березня 2007 року –без змін. Позивач свою позицію, зокрема,  обґрунтовує тим, що Центральна спілка споживчих товариств України порушила заборону на здійснення будь-яких дій по відчуженню майнових активів підприємства - банкрута, встановлену господарським судом Харківської області, та незаконно продала спірні нежитлові будівлі.

Представники Підприємства Укоопспілки "Укоопзовнішторг" та  Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) –заявника апеляційної скарги,  у судове засідання не прибули. Про час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення №№02956636, 02956618 від 19.04.2007р., скориставшись саме таким чином своїм диспозитивним правом щодо участі у судовому процесі.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши представників позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, заходи до забезпечення позову може бути вжито, зокрема, за заявою сторони, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України встановлено перелік заходів до забезпечення позову, у тому числі - накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

На думку колегії суддів,  подана позивачем заява узгоджується з приписами вищевказаних процесуальних норм, враховуючи наступне.

Оскаржуваною ухвалою господарського суду вказану заяву задоволено та вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Центральній спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) та Підприємству Укоопспілки "Укоопзовнешторг" вчиняти будь-які дії по відчуженню та передачі нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Селянська,124 : будівля літ. "М-2" площ. 299,5 кв.м. (котельня, хімводоочистка), будівля літ. "ф-1" площ. 45,6 кв.м.(овочесховище), будівля літ. "С-1" площ. 1249,6 кв.м. на користь третіх осіб, до розгляду справи по суті. Отже у разі задоволення позову господарським судом даний захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Другий відповідач вказує на те, що згідно з п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. № 01-8/2776 «Про деякі питання практики забезпечення позову», адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Проте, позивачем не надано жодного доказу наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Другим відповідачем в апеляційній скарзі також стверджується про те, що позивачем не доведено наявність умови для вжиття заходів до забезпечення позову, встановленої статтею 66  Господарського процесуального кодексу України, а саме - не надано доказів того, що невжиття вказаних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Проте, як вбачається з доданих до заяви про вжиття заходів до забезпечення позову доказів (постанови Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) №334 від 11.09.2006р. з додатком, листа б/н від 25.01.2007р., листа №01-06 від 29.01.2007р., листа №17 від 19.02.2007р., листа №7 від 22.02.2007р., договору купівлі-продажу від 02.03.2007р.), відповідач - Центральна спілка споживчих товариств України (Укоопспілка) продавши нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою м. Харків, вул. Селянська,124 Підприємству Укоопспілки "Укоопзовнішторг", здійснив  дії, із-за яких ліквідаційна маса підприємства-банкрута може зменшитись на суму, яка складає вартість проданих нежитлових будівель, що ускладнить розрахунки з кредиторами та порушить їх законні права та інтереси.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що всі вищенаведені дії власника майна - Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка), свідчать про його намагання уникнути від виконання судових рішень, обов‘язковість виконання яких на всій території України закріплена приписами статті 124, п.9 статті 129 Конституції України. Не зважаючи на те, що ухвалою господарського суду Харківської області від 08 вересня 2006 року у справі №Б-31/63-06 було введено мораторій, під час дії якого заборонено посадовим особам боржника або власника його майна чи уповноваженому ним органу, або іншим особам вчиняти дії щодо відчуження майнових активів боржника, а постановою від 04 жовтня 2006 року повноваження власника майна взагалі були припинені, другим відповідачем вчинюються дії щодо продажу спірного майна, намагання передачі його в оренду сторонній організації - ПСК «Харківський завод металевих конструкцій Гефест», про що свідчить вищезазначений лист від 19.02.2007р. за №17, а також здійснюються інші дії щодо вилучення цього майна у позивача.

Крім того, посилання заявника скарги на те, що нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 124, а саме: будівля літ. «М-2»заг. пл. 299,5 кв. м., літ. «Ф-1»заг. пл. 45,6 кв. м., літ. «С-1»заг. пл. 1244,8 кв. м. належали на праві власності Укоопспілці, пізніше були продані ПУ «Укоопзовнішторг», а тому не могли і не можуть бути включені до ліквідаційної маси банкрута - Підприємства Укоопспілки «Харківський дослідно-експериментальний завод», не відповідають дійсності та необґрунтовані, оскільки введення мораторію та заборона посадовим особам боржника або власникам його майна вчиняти дії щодо відчуження майнових активів боржника, була здійснена ухвалою господарського суду Харківської області 08 вересня 2006 року, тобто ще до укладання договору купівлі-продажу - 02 березня 2007року, а значить - після заборони суду. Більш того, у пункті 7 цього договору другий відповідач вказав, що судової суперечки у відношенні спірних нежитлових будівель немає.

За таких обставин, з огляду на наявність передбачених Господарським процесуальним кодексом України умов для вжиття заходів до забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку, що у позивача дійсно були підстави для звернення до господарського суду за захистом своїх порушених законних прав та інтересів.

Колегія суддів зазначає, що заявником апеляційної скарги не дотримано вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі викладеного та з  огляду на те, що наведені в апеляційній скарзі Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) аргументи не знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження,  а твердження другого відповідача зроблені при довільному трактуванні норм чинного законодавства та дійсних обставин справи, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду має бути залишена без змін, а апеляційна скарга другого відповідача –без задоволення.

Керуючись статтею 124, п.9 статті 129 Конституції України, статтями 33, 43, 66, 99, 101, 103,105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21 березня 2007 року у справі №55/118-07 - залишити без змін, а апеляційну скаргу другого відповідача - без задоволення.

Головуючий суддя

суддя

суддя