ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.
№ 6/175-05-5759

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
судді:
Полякова Б.М.
Катеринчук Л.Й. (доповідач)
Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2005

у справі
господарського суду
№ 6/175-05-5759
Одеської області

за позовом
Заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до
українсько-австрійсько-німецького спільного підприємства “Новолог”, м. Одеса

про
стягнення 539 718,72 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника касаційної скарги
не з’явились

від позивача
не з’явились

від відповідача
Тарасенко В.С. (дов. від 07.05.2007)

В С Т А Н О В И В  :

В червні 2005 року Заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до господарського суду з позовом до СП „Новолог” про стягнення 539 718,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідач всупереч вимогам статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, згідно якого для  підприємств, установ і організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів в розмірі 4% загальної чисельності працюючих, не створив 17 робочих місць для працевлаштування інвалідів і відповідно до статті 20 вказаного Закону повинен сплатити штрафні санкції за нестворені робочі місця у розмірі 539718 грн. 72 коп.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.10.05 (суддя Демешин О.А.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з  українсько –австрійсько –німецького спільного підприємства „Новолог” на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів стягнуто 539718,72 коп. –штрафних санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів. Справа розглянута за нормами ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, відповідач звернувся апеляційною скаргою, в якій просив скасувати зазначене рішення господарського суду Одеської області від 07.10.2005, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2005 здійснено процесуальне правонаступництво, замінено СП «Новолог»- на ТОВ «Новолог», рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено, стягнуто з Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на користь ТОВ «Новолог»- 2699 грн., державного мита за розгляд апеляційної скарги. Постанова винесена із застосуванням ГПК України.

Не погодившись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2005, Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало касаційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, аргументуючи порушенням норм матеріального права, зокрема, статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, статей 241, 250 Господарського кодексу України.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів підлягає задоволенню частково.

Як вже було зазначено вище, заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до господарського суду з позовом до СП „Новолог” про стягнення 539 718,72 грн. Рішення господарського суду Одеської області у даній справі прийнято 07.10.2005, а Постанова Одеського апеляційного господарського суду у даній справі винесена 01.12.2005 за нормами ГПК України.

01.09.2005 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту  6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно пункту 1 частини 1 якої компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу вичерпно визначено коло суб’єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Позивачем у даній справі є Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, яке у спірних правовідносинах виступає не як суб’єкт господарської діяльності, а як суб’єкт владних повноважень.

Враховуючи, що позивач є суб’єктом владних повноважень та спір за своєю правовою природою належить до сфери регулювання публічного права, колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що даний спір підлягає вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, який як вже було зазначено набрав чинності  з 01.09.2005.

Оскільки дану справу господарськими судами першої та апеляційної інстанцій розглянуто після набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України за правилами господарського судочинства, що є порушенням приписів Господарського процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України, то прийняті у даній справі судові рішення господарського суду першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню.

За таких обставин, дана справа підлягає направленню до господарського суду першої інстанції для її розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111,11112 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити частково.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2005 та рішення господарського суду Одеської області від 07.10.2005 скасувати, справу №6/175-05-5759 направити до господарського суду Одеської області на новий судовий розгляд.

Головуючий                                                                             Б. Поляков

Судді                                                                                               Л. Катеринчук

Н. Ткаченко