ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" лютого 2007 р.
Справа  № 26/594-06-13459

За позовом : відкритого акціонерного товариства „Вінницяоблпаливо”

до відповідача : Державного підприємства „Свердловантрацит”

до відповідача : Державного підприємства Одеська залізниця

про стягнення 436 грн. 80 коп.

Суддя Никифорчук М.І.

за участю представників :

від позивача : не з’вився;

від відповідача : Кіташевський Д.А. довіреністю;

від відповідача : не з*явився;

Суть спору : позивачем заявлено вимога про стягнення з відповідачів вартості нестачі вугілля.

Представник позивача вимоги підтримує.

Представник залізниці  вимоги не визнає повністю, просить у позову вімовити.

Представник ДП „Свердловантрацит” в судове засідання не з*явився, був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України, про час та місце розглядання справи, причини неявки не повідомив, тому справа розглядається згідно вимшог ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників позивача та  залізниці, господарський суд, -

у с т а н о в и в :

По залізничній накладній № 48363371, яка є договором перевезення вантажу згідно ст. 6 статуту залізниць України, у напіввагоні № .10.2006 р. на ардесу Крижопольського районного паливного складу ВАТ „Вінницяоблпаливо” відвантажено вугілля антрацит марки АМ у вологому стані вагою 69 тон.

21.10.2006 р. на станції Знаменка, Одеської залізниці, відповідно до  до абзацу 6 статті 2 Статуту Залізниць, проведене перевантаження Товару,  в результаті чого, згідно ст. 129 Статуту залізниць України, складені акти загальної форми №№ 8154 та 8158 та комерційний акт БК № 044586*1114/5.

Згідно комерційного акту вказаний вагон у технічному стані є справним. Згідно  актів загальної форми у вказаному вагоні  виявлені поглиблення. Течі вантажу немає.

Згідно вказаного комерційного акту втрата вантажу складає 2500 кг.

Згідно статті 31 Статуту Залізниць, залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття,  реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Згідно вимог ст.110 Статуту залізниця несе відповідальність за забереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачу одержувачу.

Проте, відповідно до п. „а” ст. 111 Статуту, залізниця звільняється від відповідальності за недостачу вантажу за умови надходження його у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. „г” ст. 111 Статуту, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли: недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Наявність поглиблень на вігуллі, на думку суду, є ознаками втрати вантажу під час перевезення. А недостача вантажу, який завантажувався у вологому стані у відкритий рухомий склад, привело до природної втрати маси вантажу.

Згідно наданого позвиачем розраухунку, який суд приймає до уваги та вважає правильним, збиткі за нестачу вантажу по даній справі складають суму позову.

Згідно вимог ст. 113 Статуту, - за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди,  якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Зазначені статті Статуту кореспондуються з ч. 1 ст. 362 ЦК України, згідно з вимогами якої перевізник відповідає за втрату, нестачу і пошкоджєння прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

З вищеприведеного випливає, що оскільки вантаж прибув у технічно справному вагоні, є ознаки втрати вантажу під час перевезення та є природна втрата маси вантажу тому господарський суд вважає, що в даному випадку є вина як залізниці так і відправника у нестачі вантажу.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які  вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно вимог частини 1 статті 1190 Цивільного кодексу України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Наданий позивачем розрахунок суми втрати вантажу суд вважає правильним та приймає його до уваги.

Керуючись статтями 44, 49, 82 –84  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з Одеської залізниці ( 65023, м. Одеса, вул. Пантелемонівська, 19; р/р 1 в Одеській філії АБ «Єкспрес-Банк» в м. Одесі, МФО 328801, ОКПО 01071315) на користь відкритого акціонерного товариства „Вінницяоблпаливо” ( 21100, м.Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122; р/р у Вінницькому ЦВ ПІБ, МФО 302571, код 018806760 ) :  218 грн. 40 коп. –вартість нестачі вугілля, держмита в сумі 51 грн. та 59 грн. витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Державного підприємства „Свердловантрацит” ( 94800, Луганська область, м. Свердловськ, вул. Енгельса, 1; р/р 0740 у АК ПІБ м. Свердловська, МФО 304472, код 32355669) на користь відкритого акціонерного товариства „Вінницяоблпаливо” ( 21100, м.Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122; р/р у Вінницькому ЦВ ПІБ, МФО 302571, код 018806760 ) :  218 грн. 40 коп. –вартість нестачі вугілля, держмита в сумі 51 грн. та 59 грн. витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                       Никифорчук М.І.