ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" березня 2007 р.
Справа № 12/349/06

Колегія   суддів   Одеського   апеляційного   господарського  суду   у   складі:

Головуючого                                                                       Лашина В.В.

Суддів :                                                                                Єрмілова Г.А.                                                                                                                         Воронюка О.Л.

при секретарі                                                                      Кіценко В.С.

за участю представників сторін:

від позивача – Таначова Л.Г., довіреність №35 від 28.07.06р.; Любович Є.Л., довіреність №42 від 17.10.06р.

від відповідача – Заблоцька В.В., довіреність №91/41/01-3/32107 від 15.02.07р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Березанської районної державної адміністрації

на постанову господарського суду Миколаївської області від 17.10.2006 р.

зі справи № 12/349/06

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Березанський”

до Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області

про відміну розпорядження

В С Т А Н О В И Л А:

31.06.2006 р. Відкрите акціонерне товариство “Березанський” (далі –ВАТ “Березанський”) звернулося до господарського суду з адміністративним позовом до Березанської районної державної адміністрації про відміну п. 1 і 2 розпорядження від 29.12.2005 р. № 838 “Про роздержавлення земель ВАТ “Березанський” відносно створення резервного фонду та передачі до нього сільськогосподарських угідь площею 38,4000 га, які знаходяться під виноградниками, і щодо дозволу на розпаювання 536,2000 га винограднику та 46,9000 га саду.

В подальшому позивач змінив свої вимоги та просив господарський суд визнати нечинними п. 1 розпорядження в частині створення резервного фонду та передачі до нього сільськогосподарських угідь, площею 38,4000 га, які знаходяться під виноградниками, а також п. 2 розпорядження в частині дозволу на розпаювання 536,2000 га винограднику та 46,9000 га саду.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 17.10.2006 р. (суддя Семенов А.К.) позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, п. 1 і п. 2 розпорядження Березанської райдержадміністрації № 838 від 29.12.2005 р. визнані нечинними, з Березанської райдержадміністрації на користь ВАТ “Березанський” стягнуто 3,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з цією постановою, Березанська райдержадміністрація в апеляційній скарзі просить її скасувати та винести нову постанову, якою відмовити ВАТ “Березанський” у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального права, оскільки оскаржуване розпорядження відповідача було прийнято на підставі ст. 25 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, тобто без порушень закону. Також, як зазначає апелянт, поза увагою суду залишилися приписи ч. 2 ст. 14 Конституції України, якими гарантується право вільного виходу з колективних сільськогосподарських підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств та інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Березанської районної ради Миколаївської області № 8 від 24.01.2001 р. було вирішено надати ВАТ “Березанський” в постійне користування землі сільськогосподарського використання загальною площею 3875,58 га.

На підставі цього рішення ВАТ “Березанський” було видано державний акт на право постійного користування 3875,59 га земель для ведення сільськогосподарського виробництва.

29.10.2005 р. відбулися загальні збори працівників трудового колективу ВАТ “Березанський” та пенсіонерів з їх числа, на яких було вирішено звернутися до Березанської райдержадміністрації з клопотанням про роздержавлення та приватизацію земель цього товариства.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни –працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель відповідно до сільської, селищної, міської ради або районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації.

Частиною 2 ст. 25 ЗК України передбачено, що рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Розпорядженням № 838 від 29.12.2005 р. Березанська райдержадміністрація вирішила у п. 1: створити резервний фонд земель сільської ради у розмірі 11 % площі сільськогосподарських угідь, загальною площею 388,4000 га, в тому числі 350,000 га ріллі, 384000 га винограднику, який не підлягає приватизації і залишається у державній власності для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням із земель ВАТ “Березанський” в межах території Лиманівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Пунктом 2 цього розпорядження вирішено дозволити членам ВАТ “Березанський”, що працюють на даному підприємстві та пенсіонерам з їх числа, приватизувати земельні ділянки загальною площею 2645,4000 га, в тому числі 1834,2500 га ріллі, 536,2000 га винограднику, 228,0500 га пасовищ, 46,9000 га саду із земель ВАТ “Березанський” в межах території Лиманівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Водночас, з наведених норм права видно, що відповідні органи влади чи органи місцевого самоврядування мають право прийняти рішення щодо приватизації земель, які знаходяться у постійному користуванні лише державних і комунальних сільськогосподарських підприємств.

Проте з матеріалів справи вбачається, що ВАТ “Березанський” було створено на основі рішення Березанської районної Ради народних депутатів від 27.10.1998 р. № 38Р та у відповідності до ст. 2 Закону України “Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі”, Порядку перетворення у процесі приватизації державних, орендних підприємств і підприємств зі змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.1996 р. № 1099 та Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі орендних підприємств, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 08.12.1997 р. № 1398, чинного на момент приватизації радгоспу “Березанський”, шляхом перетворення радгоспу “Березанський” у відкрите акціонерне товариство з приватною формою власності.

Крім цього, виходячи з приписів ч. 5 ст. 116 ЗК України право органів виконавчої влади і місцевого самоврядування надавати земельні ділянки за рахунок тих, що перебувають у власності або користуванні інших осіб, пов`язується лише з їх викупом у землевласників або вилученням у землекористувачів за правилами і в порядку, визначеними статтями 149-151 ЗК України.

Частиною 2 ст. 149 ЗК України встановлено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Однак в порушення зазначених приписів відповідач згоду у встановленому порядку від ВАТ “Березанський” на вилучення земель, вказаних у оспорюваному розпорядженні № 838 від 29.12.2005 р. не отримував.

Не звернула уваги Березанська райдержадміністрація при прийнятті оспорюваного розпорядження також і на те, що на цих землях розташовані багаторічні насадження, виноградники, належні ВАТ “Березанський” на праві власності та які використовуються товариством в якості основних засобів сільськогосподарського виробництва.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 Роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 26.01.2000 р. № 02-5/35 з наступними змінами підставами для визнання акта недійсним, нечинним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організацій –позивача у справі.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що Березанською райдержадміністрацією був порушений встановлений чинним законодавством порядок прийняття розпорядження № 838 від 29.12.2005р., порушені права та охоронювані законом інтереси ВАТ “Березанський”, а тому судом першої інстанції правильно надано юридичну оцінку встановленим обставинам справи.

Одночасно з цим, судова колегія вважає, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та вирішив такі вимоги, які не були заявлені позивачем, що вбачається зі змісту заяви про зміну позовних вимог /а.с.30/.

У зв`язку з цим судова колегія вважає, що п. 2 резолютивної частини цього рішення підлягає зміні та викладенню у такій редакції, а саме: визнати нечинними п. 1 розпорядження в частині створення резервного фонду та передачі до нього сільськогосподарських угідь, площею 38,4000 га, які знаходяться під виноградниками, а також п. 2 розпорядження в частині дозволу на розпаювання 536,2000 га винограднику та 46,9000 га саду.

Посилання апелянта на те, що позивачем не доведений факт наявності на спірних землях виноградників, судова колегія не приймає до уваги, оскільки це випливає із змісту оспорюваного розпорядження.

До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 4 згаданої статті встановлюється обов`язок суб`єкта владних повноважень подати всі наявні у нього документи та матеріали в обґрунтування своєї правової позиції, але таких доказів Березанською райдержадміністрацією надано не було.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова господарського суду Миколаївської області підлягає зміні у п. 2 резолютивної частини цього судового рішення, а саме п. 2 слід викласти у наступній редакції: визнати нечинними п. 1 розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 29.12.2005 р. № 838 в частині створення резервного фонду та передачі до нього сільськогосподарських угідь, площею 38,4000га, які знаходяться під виноградниками, а також п. 2 розпорядження в частині дозволу на розпаювання 536,2000 га винограднику та 46,9000 га саду.

Керуючись ст.ст. 198-207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Березанської районної державної адміністрації задовольнити частково, а постанову господарського суду Миколаївської області від 17.10.2006р. по справі № 12/349/06 –змінити.

Пункт 2 резолютивної частини постанови господарського суду Миколаївської області від 17.10.2006р. по справі № 12/349/06 викласти у наступній редакції: визнати нечинними п. 1 розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 29.12.2005р. № 838 в частині створення резервного фонду та передачі до нього сільськогосподарських угідь, площею 38,4000 га, які знаходяться під виноградниками, а також п.2 розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 29.12.2005р. №838 в частині дозволу на розпаювання 536,2000 га винограднику і 46,9000 га саду.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з дня набрання цією постановою законної сили.

Головуючий                                                                     Лашин В.В.

Суддя                                                                                      Єрмілов Г.А.

Суддя                                                                                         Воронюк О.Л.