ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________П О С Т А Н О В А
16.04.2007 року                                                Справа № 9/898пд-ад
Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :
головуючого судді                        Іноземцевої Л.В.
суддів                                            Бородіної Л.І.
Склад судової колегії змінено розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 13.04.2007
при секретарі                                        Мартинцевій Н.М.
за участю представників сторін:
від позивача –Юрченко О.М., дов. № 9308/10 від 12.06.2006, начальник
юридичного відділу; Врембяк А.Ч., дов. № 7394/10 від
05.06.2006, головний державний податковий інспектор
юридичного управління
від І-го відповідача –не прибув
від ІІ-го відповідача –не прибув
Розглянув  матеріали
апеляційної скарги                                         Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі у м.Луганську
господарського суду                               Луганської області
від                                                             08.02.2007
у справі                                                    № 9/898пд-ад (суддя Ворожцов А.Г.)
за позовом                                             Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі у м.Луганську
до І-го відповідача                                          Товариства з обмеженою відповідальністю
„ТрансОйл”, м.Луганськ
до ІІ-го відповідача                                 Товариства з обмеженою відповідальністю
„Конан-Плюс”, м.Луганськ
про                                                           визнання господарського зобов’язання
Постановою господарського суду Луганської області  від 08.02.2007 у справі № 9/898пд-ад (суддя Ворожцов А.Г.) відмовлено у задоволені позову Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м.Луганську до Товариства з обмеженою
Суддя-доповідач Іноземцева Л.В.
відповідальністю „ТрансОйл”, м.Луганськ та Товариства з обмеженою відповідальністю „Конан –Плюс”, м.Луганськ про визнання недійсним на підставі статі 207 Господарського  кодексу  України  зобов’язання по  угоді між відповідачами
у справі, як  такого, що скоєне з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та застосування до сторін  по угоді правових наслідків, передбачених частиною 1 статті 208 Господарського кодексу України, стягнення з відповідачів на користь держави 942827 грн. 94 коп.
Постанова суду мотивована недоведеністю факту порушення відповідачами інтересів держави та суспільства при укладанні спірної угоди, оскільки позивачем не подані  докази спрямованості умислу відповідачів на приховування від оподаткування прибутків та доходів, не подані докази щодо вини сторін, наявності їх умислу щодо дій, які суперечать інтересам держави та суспільства.

При цьому місцевий суд вказав, що умисел юридичної особи на укладання угоди, мету та ціль не можна встановити при не встановленні фізичної особи, яка начебто діяла від імені підприємства.

У матеріалах справи відсутні обставини, встановлені на підтвердження того, що укладаючи угоду, сторони діяли з метою, яка суперечить інтересам держави та суспільства. Навпаки, встановлені судом факти свідчать про те, що І-й відповідач сплатив продавцю в ціні отриманого дизпалива податок на додану вартість згідно податкових накладних, що містяться у матеріалах справи, а ІІ-й відповідач фактично передав І-му відповідачу це паливо.

Державна  податкова інспекція у Жовтневому районі у м. Луганську (ДПІ у Жовтневому районі) – позивач у справі не погодилась з прийнятою постановою і подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду скасувати через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права і постановити нову про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Суд не дав належної оцінки  постанові господарського суду Луганської області від 09.06.2005 у справі № 20/75б, якою  за заявою про власне банкрутство визнано банкрутом ТОВ „Конан-Плюс”. Проте, ТОВ „Конан-Плюс” в порушення статті 23 Закону України від 14.05.1992 № 2343-ХІІ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі по тексту - Закон про банкрутство) здійснювало підприємницьку діяльність, зокрема, в липні 2005 року  продавало дизельне паливо ТОВ „ТрансОйл”, при цьому не звітувало  до податкового органу і не декларувало податкові зобов’язання. Ці обставини були відомі ТОВ „ТрансОйл”, обидві сторони по угоді діяли навмисно.

Документальним підтвердженням факту заподіяння державі шкоди по оспорюваній угоді є недоплата до державного бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток, що підтверджується доданим до справи висновком про відсутність декларацій ТОВ „Конан –Плюс” за період виконання спірної угоди.

Згідно податкових накладних угоду виконано в липні 2005 року. Таким чином ТОВ „Конан –Плюс” повинно було відобразити в податкових деклараціях з ПДВ за липень 2005 року не менш ніж 942827 грн. 94 коп., а фактично підприємством декларації з ПДВ за цей період не надавались.

Товариство з обмеженою відповідальністю „ТрансОйл” (ТОВ „ТранОйл”) –

І-й відповідач у справі відзив на апеляційну скаргу не подало, участь свого представника в судове засідання апеляційної інстанції не забезпечило, про дату, місце та час розгляду апеляційної скарги було повідомлено належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 29.03.2007, яке отримане уповноваженою особою І-го відповідача 31.03.2007.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Конан –Плюс” (ТОВ „Конан –Плюс”) –ІІ-й відповідач у справі відзив на апеляційну скаргу не подало, участь свого представника в судове засідання апеляційної інстанції не забезпечило, про дату, місце та час розгляду апеляційної скарги було повідомлено належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 29.03.2007, яке отримане уповноваженою особою ІІ-го відповідача 31.03.2007.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, доводи апеляційної скарги, доводи і пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

в с т а н о в и в :

ТОВ „ ТрансОйл” –І-й відповідач у якості суб’єкта підприємницької діяльності зареєстроване 21.01.2003 управлінням державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради, реєстраційний номер 25370169Ю0043005, внесено до ЄДРПОУ з ідентифікаційним кодом 32326439, місцезнаходження підприємства: м. Луганськ, вул. Степова, 54. ТОВ „ТрансОйл” перебуває на податковому обліку  в ДПІ у Жовтневому районі, зареєстроване платником податку на додану вартість. Засновниками підприємства є Набієв Рустам Ільясович і Рисенко Олена Ільясовна, директор підприємства Рисенко Юрій Вікторовіч (а. с. 13 - 23).

ТОВ „Конан - Плюс” –ІІ-й відповідач у справі у якості суб’єкта підприємницької діяльності зареєстроване 24.07.2002 відділом ліцензування, державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради, реєстраційний номер 25370169Ю0032421, внесено до ЄДРПОУ з ідентифікаційним кодом 31139616, місцезнаходження підприємства: м.Луганськ, вул.Степна, 54. ТОВ „Конан - Плюс” перебуває на податковому обліку в ДПІ у Жовтневому районі, зареєстроване платником податку на додану вартість. Засновниками підприємства є Набієв Рустам Ільясович, Рисенко Олена Ільясовна і Рисенко Юрій Вікторовіч, директором підприємства є Рисенко Юрій Вікторовіч (а. с. 27 - 41).

13.05.2005 ТОВ „Конан - Плюс” подало заяву до господарського суду Луганської області про порушення справи про власне банкрутство в порядку статті 51 Закону про банкрутство. Постановою господарського суду від 09.06.2005 у справі № 20/75б ТОВ „Конан - Плюс” визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 09.06.2006, ліквідатором призначено Набієва Р.І. Ухвалою господарського суду від 16.10.2006 у справі № 20/75б Набієв Р.І. звільнений від виконання повноважень ліквідатора, новим ліквідатором призначений арбітражний керуючий Мамруков О.А. (а. с. 47 - 48).

21.04.2006 ДПІ у Жовтневому районі анульована реєстрація платника податку на додану вартість ТОВ „Конан - Плюс” у зв’язку з неподачею звітності протягом 12 місяців (з лютого 2004 року по квітень 2006 року), про що складено акт від 21.04.06 № 17 (а. с. 42).

ДПІ у Жовтневому районі при  проведенні позапланової перевірки ТОВ „Конан –Плюс” (акт № 133/23-31139616 від 19.05.2006) встановлені господарські стосунки між відповідачами у справі.

В акті перевірки вказано, що в 2005 році ТОВ „Конан –Плюс” не включило до податкових зобов’язань  відвантаження товарів та отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок на загальну суму ПДВ в розмірі 3368019 грн. 00 коп.

Зокрема, протягом липня 2005 року ІІ-й відповідач на підставі усної домовленості поставив І-му відповідачу дизельне паливо на загальну суму 942827 грн. 94 коп., у тому числі: 157137 грн. 99 коп. –ПДВ, про що видані податкові накладні № 375 від 01.07.2005, № 377 від 06.07.2005, № 383 від 11.07.2005, № 381 від 08.07.2005, № 381 від 19.07.2005, № 398 від 28.07.2005 (а. с. 7 - 12).

ТОВ „ТрансОйл" на підставі виданих ТОВ „Конан –Плюс” податкових накладних включило до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 157137 грн. 99 коп.

08.12.2006  ДПІ у Жовтневому районі на підставі  пункту 11 статті 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” за матеріалами перевірки подала до господарського суду позов про визнання  недійсним за статтями 207, 208 Господарського кодексу  України (далі по тексту –ГК України) господарського зобов’язання між відповідачами як такого, що укладене відповідачами з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та спрямована на  ухилення від сплати податків.

Постановою господарського суду від 08.02.2007 у задоволенні позову відмовлено з підстав, викладених вище.

При з’ясуванні фактичних обставин справи апеляційною інстанцією досліджені:

-          установчі та реєстраційні документи ТОВ „ТрансОйл”;

-          установчі та реєстраційні документи ТОВ „Конан –Плюс”;

-          постанова від 09.06.2005 і ухвала від 16.10.2006 господарського суду

Луганської області у справі № 20/75б про банкрутство ТОВ „ТрансОйл”;

-  акти перевірок ТОВ „Конан –Плюс” від 19.05.2006 № 133/23-31139616 і ТОВ „ТрансОйл” від 18.05.2006 № 121/23-32326439, що складені ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська;

-   податкові накладні ТОВ „Конан –Плюс” на суму 942827 грн. 94 коп., у тому числі: 157137 грн. 99 коп. - ПДВ, що видані на підтвердження операції продажу в липні 2005 року дизельного пального ТОВ „ТрансОйл”;

-  рух грошових коштів за період з 01.07.2005 по 31.08.2005 по рахунку № 260095716 ТОВ „Конан –Плюс”, що відкритий в Луганській обласній дирекції ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”;

-    рух грошових коштів за період з 01.07.2005 по 31.08.2005 по рахунку № ТОВ „ТрансОйл”, що відкритий в Луганській обласній дирекції ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”.

При цьому апеляційною інстанцією встановлено, що право розпорядження рахунками як ТОВ „Конан –Плюс” так і ТОВ „ТрансОйл” мав директор цих підприємств Рисенко Юрій Вікторовіч (згідно інформації  Луганської обласної дирекції ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” від 05.04.2007 № 12-05/2456, яка приєднана до матеріалів даної справи). В період з липня по серпень 2005 року з поточного рахунку ТОВ „ТрансОйл” на поточний рахунок ТОВ „Конан –Плюс” перераховано  2634824 грн. 54 коп. грошових коштів за дизельне паливо, у тому числі ПДВ –417851 грн. 04 коп.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування господарським судом норм чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова господарського суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених  у постанові,  обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до статті 23 Закону про банкрутство з дня прийняття  господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури  підприємницька діяльність банкрута завершується.

В порушення наведеної норми Закону про банкрутство ІІ-й відповідач після 09.06.2005 продовжував здійснювати підприємницьку діяльність, здійснював операції з продажу товару (дизельне пальне), нараховував і одержував ПДВ в складі ціни товару, видавав  податкові накладні, на підставі яких  І-й відповідач зменшував свої податкові зобов’язання перед бюджетом, при цьому ІІ-й відповідач не  сплачував податки і збори до  бюджету і взагалі їх не декларував.

Матеріалами даної справи достеменно підтверджено, що І-й відповідач був обізнаний щодо здійснення підприємницької діяльності ІІ-м відповідачем всупереч чинному законодавству, оскільки засновниками обох відповідачів є тіж самі особи (Рисенко Ю.В., Рисенко О.І., Набієв Р.І.). Безпосередньо цими особами прийнято рішення про порушення справи про банкрутство ТОВ „Конан –Плюс” (ухвала господарського суду від 09.06.2005 у справі № 20/75б, протокол загальних зборів ТОВ „Конан –Плюс” від 04.04.2005). Директором обох відповідачів у цей період також була одна і таж особа  - Рисенко Ю.В., який здійснював керівництво обома товариствами, одноособово розпоряджався рахунками в установах банку.

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об”єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Оцінив відповідно до статті 86 КАС України наявні в матеріалах справи докази, взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,  апеляційна інстанція вбачає навмисну форму вини в діях посадових осіб відповідачів при здійсненні господарської діяльності, спрямовану у тому числі на ухилення від оподаткування.

Пленум Верховного суду України в пункті 6 Постанови від 28.04.1978 № 3 „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" роз'яснив, що до угод, укладених з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними і юридичними особами від оподаткування доходів.

Згідно статті 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб"єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За правилами частини 1 статті 208 ГК України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як  таке, що  вчинено  з метою,  яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства,  то за наявності  наміру  в  обох  сторін  -  у  разі виконання  зобов'язання  обома  сторонами  -  в  доход  держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням,  а  у разі  виконання  зобов'язання  однією  стороною  з  другої сторонни стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї  першій стороні на відшкодування одержаного.  У разі наявності наміру лише у однієї із  сторін  усе  одержане  нею  повинно  бути повернено  другій стороні,  а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного  стягується  за  рішенням  суду  в  доход держави.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м.Луганську підлягає задоволенню. Постанова господарського суду Луганської області від 08.02.2007 у справі № 9/898пд-ад скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову про визнання господарського зобов”язання з купівлі –продажу дизельного пального на суму 942827 грн. 94 коп. між відповідачами у справі недійсним на підставі статті 207 ГК України як такого, що укладене відповідачами з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, із застосуванням відповідних наслідків.

Посилання місцевого суду на постанови Ленінського районного суду  та ухвали Луганського апеляційного суду про скасування постанов про порушення  кримінальних справ стосовно посадових осіб відповідачів не мають переваги над іншими доказами, яких є достатньо в матеріалах даної справи для задоволення позову, про що було викладено вище.

Крім того, як свідчать  постанови і ухвали Ленінського районного суду і Луганського апеляційного суду кримінальні  справи порушувались по факту ухилення від сплати ПДВ за період з 01.01 по 31.12.2004, з лютого по березень 2006 року, а спірна угода була укладена і виконана в липні 2005 року (а. с. 66 - 68).

Постанови про порушення кримінальних справ скасовувались з підстав недотримання органами слідства вимог КПК України. Судовими інстанціями загальних судів не встановлено фактів відсутності порушень  з боку посадових осіб відповідачів по даній справі чинного законодавства, у тому числі у сфері оподаткування.

Результати апеляційного провадження оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198,  п. 3, 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, 207, пунктами 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,  Луганський апеляційний господарський суд,

П о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі у м.Луганську на постанову   господарського   суду   Луганської   області   від   08.02.2007  у  справі № 9/898пд-ад  задовольнити.

2. Постанову господарського суду Луганської області від   08.02.2007  у  справі № 9/898пд-ад скасувати.

3. Позов Державної податкової інспекції у Жовтневому районів у м. Луганську  задовольнити.

4. Визнати недійсним  господарське зобов’язання з купівлі - продажу дизельного пального на суму 942827 грн. 94 коп. між ТОВ „Конан –Плюс” і ТОВ „ТрансОйл”.

5.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Конан –Плюс”, м.Луганськ, вул.Степна, 54, ід. код. 31139616:

- в доход державного бюджету грошові кошти в сумі 942827 грн. 94 коп.

6.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ТрансОйл”, м.Луганськ, вул.Степна, 54, ід. код. 32326439:

- в доход державного бюджету грошові кошти в сумі 942827 грн. 94 коп.

Доручити господарському суду Луганської області надати відповідні виконавчі листи згідно з вимогами статті 258 КАС України.

Постанова набирає законної сили з моменту  її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у касаційному порядку у місячний строк.

Постанова складена в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України   23.04.2007.

Головуючий суддя                                                                  Іноземцева Л.В.

Суддя                                                                                        Бородіна Л.І.

Суддя                                                                                        Якушенко Р.Є.