ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.06.07 р.                                                                               Справа № 15/373

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Богатиря К.В.

судді Приходько І.В.,

судді Донець О.Є.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька”

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Союз-2002” м. Донецьк

про стягнення 1895,84 грн.

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Союз-2002” м. Донецьк

до комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька”

про визнання договору № 947 від 01.11.2002 р. недійсним із застосуванням реституції

за участю представників сторін:

від позивача: Чинена А.В. за довіреністю від 28.08.2006 р. (в останнє судове засідання не з’явилася)

від відповідача: Кіріченко А.С. за довіреністю від 05.09.2006 р. (в останнє судове засідання не з’явився)

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” до товариства з обмеженою відповідальністю “Союз-2002” м. Донецьк про стягнення 1895,84 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2006 р. позовна заява була прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 15/373.

Ухвалою від 17.01.2007 року заступник голови господарського суду продовжив строк вирішення спору до 18.03.2007 року.

Ухвалою суду від 20.02.2007 р. за клопотанням сторін строк вирішення спору у справі був продовжений до 18.04.2007 р.

До господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю “Союз-2002”, який є відповідачем у даній справі, надійшов зустрічний позов до комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” про визнання договору № 947 від 01.11.2002 р., укладеного між сторонами даного спору, недійсним із застосуванням реституції.

Ухвалою від 05.03.2007 року суд прийняв зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Союз-2002” м. Донецьк до комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” про визнання договору № 947 від 01.11.2002 р. недійсним із застосуванням реституції до спільного розгляду з первісним позовом в одному судовому провадженні по справі 15/373.

Розпорядженням заступника голови суду від 16.04.2007 року призначена колегія суддів для розгляду справи № 15/373 у складі: головуючий суддя Богатир К.В., суддя Приходько І.В., суддя Донець О.Є.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 16.05.2007 р. до 06.06.2007 р. Ухвалою від 06.06.2007 р. суд відклав розгляд справи на 13.06.2007 р.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання.

Розглянувши позовні вимоги, пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Союз-2002” уклав договір оренди від 20.09.2002 року нежилого приміщення за адресою м. Донецьк, бул. Пушкіна, 29, площею 372,7 кв. м з власником цього приміщення СПД  Колчак О.М. Строк оренди до 31.12.2002 р., але вказаним договором передбачена пролонгація його дії на наступний рік.

Державне комунальне підприємство “Житлово-експлуатаційна організація Ворошиловського району м. Донецька” як представник власника жилого будинку, розташованого за адресою м. Донецьк, бул. Пушкіна, 29,  уклав договір № 947 від 01.11.2002 р. про спільне користування будинком та прибудинковою територією з орендатором ТОВ “Союз 2002”, який користується на правах оренди вбудованим нежилим приміщенням площею 372,7 кв. м., яке розташоване у вказаному жилому будинку.

Згідно вказаного договору представник власника зобов’язаний обслуговувати жилий будинок та інженерні комунікації; проводити уборку та освітлення місць загального користування будинку; санітарну обробку, прибирання території та вивіз побутового сміття; очищення димоходів; дезінфекцію приміщень; скидання снігу та сміття з даху будівлі; аварійне обслуговування будівлі; здійснювати контроль за виконанням правил протипожежної безпеки.

Орендатор згідно умов цього ж договору зобов’язаний приймати участь в загальних витратах ДКП “ЖЕО” по технічному обслуговування будинку та прибудинкової території. Оплату на відшкодування загальних витрат ДКП “ЖЕО” по експлуатації жилого будинку орендатор зобов’язаний здійснювати щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця . Сума участі орендатора в загальних витратах ДКП “ЖЕО” складає на 2002 рік за 1 кв. м. 0,457 грн. Розрахунок здійснюється шляхом переводу коштів на розрахунковий рахунок ДКП “ЖЕО”. По закінченню річного звітного періоду представник власника будинку проводить перерахунок вартості технічного обслуговування жилого будинку по фактичним витратам ДКП “ЖЕО”. Строк дії вказаного договору передбачений до 01.11.2004 р., але договір вважається пролонгованим на той же строк, якщо сторони не надали письмових заяв про розірвання договору.

Розпорядженням від 04.07.2003 р. № 773 Донецького міського голови було реорганізовано ДКП “ЖЕО Ворошиловського району м. Донецька” та створено на його базі комунальне підприємство “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька”, яке є правонаступником майнових прав та обов’язків реорганізованого ДКП “ЖЕО” та позивачем у даній справі.

Позивач вважає, що відповідач недобросовісно виконував обов’язки по оплаті суми на відшкодування витрат згідно договору № 947 від 01.11.2002 р. внаслідок чого за ним існує заборгованість на суму 1895,84 грн. Вказану суму заборгованості позивач підтверджує розрахунком експлуатаційних витрат відповідача за період з січня по жовтень 2006 р., сальдо на 01.11.2006 р. складає 1895,84 грн. на користь позивача. (за вказаний період нараховано до сплати 2633,81 грн., фактично сплачено 737,97 грн.)

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на розрахунки зборів з орендаторів та власників нежилих приміщень щодо покриття експлуатаційних витрат за 4 квартал 2005 р., 1 та 2 квартал 2006 р., листи позивача до відповідача щодо зміни розміру витрат по технічному обслуговуванню жилого будинку за 1 кв.м., рахунки на оплату за період з жовтня 2006 р. по лютий 2007 р.

Розглянувши правовідносини між сторонами згідно договору про спільне користування будинком та прибудинковою територією, колегія суддів дійшла висновку про те, що орендатор приймає участь у загальних експлуатаційних витратах представника власника будинку шляхом відшкодування визначеною договором частини вже понесених другою стороною фактичних витрат на утримання та експлуатацію жилого будинку. Таким чином вимоги позивача повинні ґрунтуватися на його власних витратах щодо експлуатації жилого будинку. Без надання доказів фактичних витрат позивача у відповідача не виникає обов’язку щодо їх відшкодування.

Господарський суд Донецької області неодноразово ухвалами від 22.12.2006 р.  03.01.2007 р., 17.01.2007 р., 20.02.2007 р. зобов’язував позивача надати належні докази щодо розміру фактичних витрат на експлуатацію та утримання жилого будинку у спірний період. Але позивач будь-яких фінансових та інших первісних документів, що належним чином свідчать про понесені ним витрати у 2006 році до суду не представив.

Відповідач за позовом заперечує проти позовних вимог та стверджує, що позивачем обов’язки за договором № 947 від 01.11.2002 року щодо обслуговування жилого будинку належним чином не виконувалися, фактичні витрати самого позивача на утримання будинку та прибудинкової території не підтверджені належними документами. В обґрунтування своїх заперечень відповідач представив до суду прямі договори між ним та іншими особами щодо надання послуг санітарної дезінфекції; очищення сточних та каналізаційних шляхів; вивіз твердих побутових відходів.

Позивач не надав до суду доказів про факт та обсяг наданих послуг.

Також у розрахунку експлуатаційних витрат відповідача на період з січня по жовтень 2006 року, який є по суті розрахунком суми заявленого позову, позивач не обґрунтував ніякими документами зміну передбаченого умовами вищевказаного договору тарифу за 1 кв. м. приміщення. (п. 5.2 договору передбачає тариф у розмірі 0,457 грн. і тільки по закінченню поточного року представник власника вправі провести перерахунок вартості технічного обслуговування будинку по своїм фактичним витратам). Вказаний розрахунок протягом поточного періоду ще до закінчення 2006 року містить підвищений тариф від 0,55 грн. до 0,597 грн. в порівнянні з передбаченим п. 5.2 договору тарифом.

На підставі викладеного судова колегія вважає позовні вимоги недоведеними належними доказами, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

ТОВ “Союз 2002” у період провадження по даній справі заявив до суду зустрічний позов до КП “СЕЗ Ворошиловського району м. Донецька”, яким просить визнати договір № 947 від 01.11.2002 року недійсним із застосуванням реституції. При цьому ТОВ “Союз 2002” обґрунтовує вимоги за зустрічним позовом нормами ст. ст. 203; 215; 216; 229; 236; 509; 627 Цивільного кодексу України та ст. ст. 108; 193; 207 Господарського кодексу України, які вступили в дію з 01.01.2004 року. Спірний договір був укладений у листопаді 2002 року, коли діяли зовсім інші правові норми, а саме Цивільний кодекс УРСР, на підставі норм якого формувалися правовідносини між сторонами у період з 2002 року до січня 2004 року.

На думку колегії суддів ТОВ “Союз 2002” не обґрунтував вимоги зустрічного позову щодо визнання договору недійсним тими правовими нормами, які мали законну силу у період укладання спірного договору.

За таких обставин суд вважає зустрічний позов недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати як за первісним позовом, так і за зустрічним суд відносить на позивачів у зв’язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12; 32-36; 43; 49; 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” до товариства з обмеженою відповідальністю “Союз-2002” м. Донецьк про стягнення 1895,84 грн.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю “Союз-2002” до комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” про визнання договору № 947 від 01.11.2002 р. недійсним із застосуванням реституції.

В судовому засіданні 13.06.2007 року оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя