СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

16 квітня 2007 року

Справа № 2-23/13859-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Черткової І.В.,

Градової О.Г.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Кошенко А.Ф., дов. б/н від 26.03.2007 р.,

відповідача: Абсеметов З.Н., дов. № 1/9/10-00 від 08.01.2007 р.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 19.12.2006 року у справі №2-23/13859-2006А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" (вул. Гагаріна, 6,Вітіне, Сакський р-н,96581)

до           Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Курортна, 57,Саки,96500)

третя особа: Сакський районний відділ земельних ресурсів (вул. Леніна, 6,Саки,96500)

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.12.2006 у справі №2-23/13859-2006А відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Нива” до Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.09.2005.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Нива” просить постанову суду скасувати, як постановлену з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заявник вважає, що висновки суду щодо обґрунтованості визначення відповідачем суми заниження податкового зобов’язання з орендної плати за земельну ділянку є помилковими, оскільки податковим органом зроблена невірна кваліфікація суми заборгованості за користування землею у якості заборгованості за договором оренди земельної ділянки.

У судовому засіданні представник відповідача просить постанову суду залишити без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Представник позивача просить постанову суду скасувати з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи судова колегія встановила наступне.

Матеріалами справи встановлено, що з 23.08.2005 по 30.08.2005 Євпаторійською об’єднаною державною  податковою інспекцією проводилась позапланова документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Нива” за період з 01.01.2004 по 31.07.2005.

У ході перевірки встановлено порушення позивачем ст.2 Закону України „Про внесення змін та доповнень до Закону України „Про плату за землю”, яке полягає у заниженні зобов’язання   по орендної платі за землю за період з 01.10.2004 по 24.06.2005 у сумі 8721,55 грн.

За результатами перевірки складено акт №44/26-20 від 30.08.2005, який є підставою спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.09.2005 позивачу визначена сума податкового зобов’язання за платежем – орендна плата за землю у розмірі 8721,55 грн.

З матеріалів справи (приписів Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим, протоколів про адміністративні порушення, постанов Сакського районного відділу земельних ресурсів про застосування штрафів за порушення земельного законодавства, актів Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим перевірки дотримання вимог земельного законодавства – а.с. 61-68) вбачається, що з жовтня 2004 позивач самовільно використовував у власній господарській діяльності земельну ділянку площею 94 га, яка розташована у с. Віліно Лакського району і є землею запасу Молочненської сільської Ради.

Такий висновок міститься у описовій частині постанови суду першої інстанції, з цим погоджується судова колегія.

Однак не можна погодитись з висновками суду щодо правомірності визначення податковим органом заборгованості за користування самовільно зайнятою земельною ділянкою у якості податкового зобов’язання з платежу –орендна плата за землю.

Відповідно до ст.2 Закону України користування землею в Україні є платним. Плата за землю стягується у вигляді земельного податку або орендної плати, яка визначається у залежності від грошової оцінки земель.

Згідно зі ст.1 Закону України „Про оренду землі” оренда землі –це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, яка необхідна орендарю для здійснення підприємницької та інших видів діяльності.

Таким чином, законодавець передбачив, що кваліфікація правовідносин по користуванню земельною ділянкою у якості оренди землі можливе лише за умови укладення договору оренді між орендодавцем та орендарем.

Відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі” договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов’язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов’язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Оскільки з матеріалів справи випливає, що договірних відносин стосовно земельної ділянки, якою користувався позивач, між ним та Молочненською сільською Радою не існувало, то у податкового органу не було підстав для визначення плати за самовільне користування земельною ділянкою у якості податкового зобов’язання з орендної плати.

Посилання відповідача та третьої особи (а.с.52) на норми ст.ст. 156, 157 Земельного Кодексу України не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки ці норми Закону стосуються не визначення податкових зобов’язань, а правовідносин з відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, які не регулюються  нормами податкового законодавства

Керуючись статтями 195, 198, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива"  задовольнити.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.12.2006 року у справі № 2-23/13859-2006А  скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення рішення № /0 від 02.09.2005 року.

Стягнути з Державного бюджету України  3,40 грн.  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива".

Стягнути з Державного бюджету Ураїни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива"  5,10 грн., як надмірно оплачений судовий збір.

Стягнути з Державного бюджету України  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива"  500 грн.  за послуги адвоката.

Головуючий суддя                                                  О.В. Дугаренко

Судді                                                                                І.В. Черткова

О.Г. Градова