ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.

15:00

Справа №  7/62/07

м. Миколаїв

За позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1до
відповідача: Управління Пенсійного фонду України в місті Вознесенську
Миколаївської області, 56500, Миколаївська область, м.Вознесенськ,
вул.Леніна, 11 про: скасування вимоги про сплату боргу НОМЕР_1

Суддя
Семенчук Н.О.

Секретар
судового засідання Дзюба Ю.Ф.

Представники:

Від позивача:

не з'явився

Від відповідача:

Роїк В.М., дов. № 1/07/05 від
21.09.2006 р. Никитенко Т.В., дов. № 3/07/05 від 21.09.2006 р.

СУТЬ СПОРУ: Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1звернулась до господарського
суду з позовними вимогами про скасування вимоги про сплату боргу від
НОМЕР_1Управління Пенсійного фонду України в місті Вознесенську Миколаївської
області.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається  на те що працює за
спрощеною системою оподаткування, а згідно ст. 6 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва»від 03.07.1998р. № 727/98, суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та зазначає, що розрахунок недоїмки відповідачем здійснений з
порушенням порядку передбаченим внутрішніми документами ПФУ.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, зазначає що вимога про сплату боргу прийнята правомірно, а
твердження позивача, що він не є платником збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування оскільки працює за спрощеною системою
оподаткування є необґрунтованими.

Заслухавши представників
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд -

Встановив:

ОСОБА_1зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа Виконавчим комітетом Вознесенської
міської ради Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про державну
реєстрацію № НОМЕР_2 (а.с. 10).

24.02.2006 року СПД ОСОБА_1 подала
до Управління Пенсійного фонду України в місті Вознесенську Миколаївської
області, звіт про нарахування та сплату суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2005 рік.

За несплату суми фіксованого
розміру страхового внеску 06.09.2006 року на підставі ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року №
1058-IV зі змінами та доповненнями (Далі Закон України № 1058-IV) Управлінням
Пенсійного фонду України в місті Вознесенську Миколаївської області виставлена
вимога про сплату боргу НОМЕР_1Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній
особі ОСОБА_1.

Позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 3 ст. 11 Закону України №
1058-IV визначено, що  загальнообов'язковому державному пенсійному
страхуванню підлягають фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у
тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний
торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької діяльності.

Частиною 3 ст. 20 Закону України №
1058-IV встановлено, що обчислення страхових внесків
територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом,
здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та
сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником,
бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону
України № 1058-IV сплата страхових внесків
здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум
страхових внесків до солідарної
системи  на  банківські рахунки виконавчих органів
Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного
страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на  банківський рахунок обраного застрахованою
особою недержавного пенсійного фонду.

Так, 24.02.2006 року позивачем
наданий звіт про нарахування та сплату суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2005 рік, в якому позивач
самостійно визначив фіксований розмір страхових внесків в розмірі: січень
-83,84 грн., лютий -83,84 грн., березень -83,84 грн.

Суми фіксованого розміру страхового
внеску, які були зазначені позивачем у звіті самостійно, не були сплачені ним у
встановлений законом термін.

Згідно з частиною 3 ст. 106 Закону
України № 1058-IV - територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного   фонду,
надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із
дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідно до статті 106 Закону
України № 1058-IV Управління Пенсійного фонду України в місті Вознесенську
Миколаївської області надіслало позивачу вимогу про сплату боргу від НОМЕР_1на
суму 251,52 грн. яка отримана ним 12.09.2006р.

Пунктом 4 частини 8 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV передбачено, що до набрання чинності законом про
спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту),
та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом у фіксованому розмірі.

Статтею 45 Закону України "Про
Державний бюджет на 2005 рік" від 23 грудня 2004 року № 2285-IV (в
редакції чинній до 31.03.2005 р.) (далі Закон України № 2285-IV) установлено на
2005 рік фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне
страхування для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які
обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та членів сімей зазначених
фізичних осіб,  які беруть участь у
провадженні ними підприємницької діяльності, у розмірі мінімального страхового
внеску, визначеного Законом України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до статті 1 Закону
1058-IV мінімальний страховий внесок - це сума коштів, що визначається
розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір
страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати
(доходу).

Розмір страхового внеску для даної
категорії осіб встановлений пунктом 2 статті 4 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»від 26 червня 1997 року
№ 400/97-ВР і складає 32 відсотки від об'єкта оподаткування, визначеного
пунктом 2 статті 2 цього Закону.

Розмір мінімальної заробітної плати
з січня 2005 року відповідно до Закону України № 2285-IV встановлений у розмірі
262,00 грн. Отже, фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з січня 2005 складає 262,00 грн. * 32% = 83,84
грн.

31 березня 2005 року Законом
України "Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України
на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25
березня 2005 року № 2505-IV внесені зміни до Закону України № 2285-IV.

З 14 квітня 2006 року набрав
чинності Закон України "Про вирішення питання щодо заборгованості
суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом Державним
казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального
страхування на випадок безробіття протягом 2004 року - 1 кварталу 2005 року"
№
3583-IV (далі -Закон України № 3583-IV
).

Згідно преамбули та статті 1 цього
Закону ним регулюються суперечності, які виникли при прийнятті Закону України
"Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23 грудня 2004 року №
2285-ІV та Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік"
від 25 березня 2005 року № 2505-IV у суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності щодо сплати
внесків до Пенсійного фонду України, які були сплачені ними у складі податків
згідно з чинним законодавством України протягом 2004 року - І кварталу 2005
року, але не були зараховані на їх особові рахунки у зв'язку із застосуванням
Державним казначейством України діючого на той час Закону України № 2285-ІV.

З урахуванням вищезазначеного
вказані підприємці повинні сплатити до Пенсійного Фонду України фіксований
розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у
розмірі мінімального страхового внеску  в
розмірі 83 грн. 84 коп. за січень - лютий та 81 грн. 14 коп. за березень 2005
року з урахуванням частини єдиного та фіксованого податків, перерахованих
Державним казначейством України у грудні 2004 року та за 2005 рік.

Отже розмір страхового внеску СПД
ОСОБА_1 за перший квартал 2005 року складає 83,84 грн. + 83,84 грн. + 81,14
грн. -15,00 грн. = 233,82 грн.

В судовому засіданні відповідачем
визнано, що він необґрунтовано нарахував позивачу недоїмку в розмірі 17,70
грн.

Твердження позивача, що він не є
платником збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування оскільки
він працює за спрощеною системою оподаткування є необґрунтованим, оскільки Указ
Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва" від 3 липня 1998 року № 727/98
регулює питання оподаткування суб'єктів малого підприємництва. Згідно з
вимогами частини 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до приведення
законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші
нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому
Закону. Положення статті 6 зазначеного Указу про звільнення суб'єктів малого
підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування Закону суперечать і застосуванню не підлягають.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160-163,
167, 254, КАСУ, - суд

Постановив:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Скасувати вимогу Управління
Пенсійного фонду України в місті Вознесенську Миколаївської області НОМЕР_1від
06.09.2006 року в частині сплати недоїмки в розмірі 17,70
грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право
оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і
строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.О.Семенчук