ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2007 р.
Справа № 15/495/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Л.В. Поліщук

суддів: Л.І. Бандури, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання О.В. Лисіній,

за участю представників сторін

від позивача: М.О. Міхайлюк

від відповідача: О.І. Кравчук, Т.С. Хатунцева,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва

на постанову господарського суду Миколаївської області

від 17.01.2007р.

у справі № 15/495/06

за позовом ТОВ „ВВ”, м. Миколаїв

до ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва

про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2006 року ТОВ „ВВ” і за її результатами склала акт від 31.07.2006р.                     № 1022/15-00 (т. 3 а.с.21).

В ході перевірки встановлено порушення п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. № 168/97 із подальшими змінами та доповненнями, які діють з 01.06.2005р. (далі –Закон „Про ПДВ”), так як у додатку 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування до податкової декларації з ПДВ за травень 2006 року сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню дорівнює 82306,00грн., але згідно поданих платником копій первинних документів, що підтверджують факт оплати ним товарів (послуг) основним та іншим постачальникам товарів (послуг) та реєстрів отриманих і виданих податкових накладних сума бюджетного відшкодування повинна дорівнювати 72939,00грн., тобто на 9367,00грн. менше, оскільки до розрахунку сум бюджетного відшкодування у рядок 3 сума податкового кредиту попереднього податкового періоду фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), включена сплата квітня на загальну суму ПДВ 9367,00грн. по податковим накладним, отриманим не у попередньому податковому періоді (квітні 2006р.), а у наступних періодах: вересні 2005р. на суму 5167,00грн., січні 2006р. на суму 1640,00грн., лютому на суму 1817,00грн., березні 2006р. на суму 743,00грн.

На підставі зазначеного акту ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва 31.07.2006р. прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 9367,00грн. (т. 3 а.с. 22).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ „ВВ” оскаржило його у адміністративному порядку. ДПІ у Корабельному районі  м. Миколаєва рішенням від 17.08.2006р. № 4467/10/23-009 вказане податкове повідомлення-рішення залишила без змін та прийняла податкове повідомлення-рішення від 17.08.2006р. № /1.

ДПІ у м. Миколаєві рішенням від 06.09.2006р. № 19876/10/25-014/89 скаргу залишила без розгляду, на підставі чого ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва прийняла податкове повідомлення-рішення від 06.09.2006р. № /2.

ДПА у Миколаївській області рішенням від 28.09.2006р. № 2007/10/25-014 скаргу залишила без розгляду, на підставі чого ДПІ у Корабельному районі                    м. Миколаєва прийняла податкове повідомлення-рішення від 28.09.2006р.                     № /3.

ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2006 року ТОВ „ВВ” і за її результатами склала акт від 18.08.2006р.                   № 1068/15-00 (т. 2 а.с.10).

В ході перевірки встановлено порушення п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, так як у додатку 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування до податкової декларації з ПДВ за червень 2006 року сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню дорівнює 59549,00грн., але згідно поданих платником копій первинних документів, що підтверджують факт оплати ним товарів (послуг) основним та іншим постачальникам товарів (послуг) та реєстрів отриманих і виданих податкових накладних, сума бюджетного відшкодування повинна дорівнювати 59390,00грн., тобто на 159,00грн. менше, оскільки до розрахунку сум бюджетного відшкодування у рядок 3 сума податкового кредиту попереднього податкового періоду фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), включена сплата травня на загальну суму ПДВ 159,00грн. по податковим накладним, отриманим не у попередньому податковому періоді (травні 2006р.), а у минулих періодах: лютому 2006р. на суму 154,00грн., квітні 2006р. на суму 5,00грн.

На підставі зазначеного акту ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва 18.08.2006р. прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 159,00грн. (т. 2 а.с. 14).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ „ВВ” оскаржило його у адміністративному порядку. ДПІ у Корабельному районі  м. Миколаєва рішенням від 06.09.2006р. № 4955/10/23-009 вказане податкове повідомлення-рішення залишила без змін та прийняла податкове повідомлення-рішення від 06.09.2006р. № /1.

ДПІ у м. Миколаєві рішенням від 28.09.2006р. № 22058/10/25-014/99 скаргу залишила без розгляду, на підставі чого ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва прийняла податкове повідомлення-рішення від 28.09.2006р. № /2.

ДПА у Миколаївській області рішенням від 20.10.2006р. № 2172/10/25-014 скаргу залишила без розгляду.

ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2006 року ТОВ „ВВ” і за її результатами склала акт від 18.09.2006р.                      № 1167/15-00 (т. 1 а.с.23).

В ході перевірки встановлено порушення п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, так як у додатку 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування до податкової декларації з ПДВ за липень 2006 року сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню дорівнює 20476грн., але згідно поданих платником копій первинних документів, що підтверджують факт оплати ним товарів (послуг) основним та іншим постачальникам товарів (послуг) та реєстрів отриманих і виданих податкових накладних сума бюджетного відшкодування повинна дорівнювати 10510,00грн., тобто на 9966,00грн. менше, оскільки до розрахунку сум бюджетного відшкодування у рядок 3 сума податкового кредиту попереднього податкового періоду фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), включена сплата червня на загальну суму ПДВ 9966,00грн. по податковим накладним, отриманим не у попередньому податковому періоді (червні 2006р.), а у минулих періодах: травні 2006р. на суму 5583,00грн., квітні 2006р. на суму 4383,00грн.

На підставі зазначеного акту ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва 18.09.2006р. прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 9966,00грн. (т. 1 а.с. 24).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ „ВВ” оскаржило його у адміністративному порядку. ДПІ у Корабельному районі       м. Миколаєва рішенням від 12.10.2006р. № 6022/10/23-009 вказане податкове повідомлення-рішення залишила без змін.

ТОВ „ВВ” звернулося до господарського суду Миколаївської області із позовами та уточненнями до них про визнання нечинними вказаних податкових повідомлень-рішень як таких, що не відповідають вимогам законодавства та дійсним обставинам. Позови мотивовано тим, що ТОВ „ВВ” не порушувало                  п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону „Про ПДВ”, оскільки вказаним законом не встановлено залежність виникнення бюджетного відшкодування від того, коли у отримувача товару виникло зобов’язання перед постачальниками товарів (послуг), а визначено, що суми податку на додану вартість повинні бути фактично сплачені в попередньому податковому періоді постачальникам товарів (послуг), що й виконано ним в повному обсязі.

Ухвалами господарського суду Миколаївської області від 02.11.2006р. відкриті провадження в адміністративних справах № 15/495/06, № 15/496/06,                      № 15/497/06.

Враховуючи, що предмети розгляду вказаних адміністративних справ пов’язані між собою та стосуються питання правомірності зменшення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2006р., червень 2006р. і липень 2006р. місцевий господарський суд ухвалою від 17.01.2007р. об’єднав вказані справи для спільного розгляду і вирішення та присвоїв справі                № 15/495/06.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 17.01.2007р. (суддя О.В. Ткаченко) позов задоволено. Постанова мотивована тим, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду. Оскільки податкова інспекція не заперечує факт сплати позивачем ПДВ у сумах 9367,00грн., 159,00грн. та 9966,00грн. у попередніх податкових періодах, то виключення цих сум із сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню, є неправомірним.

ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва, не погоджуючись із постановою суду, звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, а саме: п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону „Про ПДВ”, п. 5.12.2 „Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, затв. наказом ДПА України                              від 30.05.1997р. № 166, в ред. наказу ДПА України від 15.06.2005р. № 213 та ст. 9 КАС України, що призвело до невідповідності висновків, викладених у вказаній постанові матеріалам справи.

ТОВ „ВВ” у запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а постанову місцевого господарського суду без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правомірність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до підпункту 7.7.1 п.7.7. ст.7 Закону „Про ПДВ” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значені суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті  (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від’ємному значені суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди  (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності  - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно підпункту 7.7.2 пункту 7.7. ст.7 Закону „Про ПДВ” якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, сутність механізму відшкодування ПДВ полягає в тому, що за підсумками періоду (першого), в якому виникло від’ємне значення, платник податку бюджетного відшкодування не одержує. Сума такого від’ємного значення у даному періоді враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні податкові періоди, а за його відсутності –зараховується до складу наступного (другого) податкового періоду. Платник податку набуває право на бюджетне відшкодування лише у випадку, визначеному підпунктом 7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону „Про ПДВ”, коли за підсумками наступного (другого) звітного періоду від’ємне значення ПДВ залишається. Однак відшкодуванню підлягає лише та частина від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів у попередньому (першому) податковому періоді постачальникам таких товарів. Інша частина від’ємного значення, що не потрапила під бюджетне відшкодування, включається до податкового кредиту наступного (третього) податкового періоду.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування і прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, надає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення цієї суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Крім того, до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Із матеріалів справи вбачається що позивач виконав всі передбачені Законом „Про ПДВ” умови для отримання бюджетного відшкодування за травень, червень, липень 2006 року, а саме: здав до податкової інспекції декларації з ПДВ, розрахунки і заяви про повернення сум бюджетного відшкодування згідно яких у вказаних звітних періодах він мав від’ємне значення з ПДВ і в суму бюджетного відшкодування включив лише суми фактично сплаченого у попередньому податковому періоді ПДВ постачальникам товарів.

З урахуванням викладеного місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200,  205, 206,  212,  254 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ухвалив:

Постанову господарського суду Миколаївської області від 17.01.2007р. у справі № 15/495/06 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом місяця в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                               Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                      Л.І. Бандура

Суддя                                                                                      В.Б. Туренко