ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 р.
№ 41/20-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державного підприємства “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктів”

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.02.07

у справі
№ 41/20-06/10

господарського суду
Київської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Вастерра”

до
Державного підприємства “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктів”

третя особа
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області,
Міністерство палива та енергетики

про
визнання недійсним договору купівлі-продажу

за участю представників від:

позивача
Осадчий Ю.П. (ліквідатор), Бахмач С.О. (дов. б/н і б/д)

відповідача
не з'явилися, були належно повідомлені

третьої особи
Любенко С.В. (дов. від 25.01.07)

В С Т А Н О В И В :

ТОВ “Вастерра” звернулось до господарського суду Київської області з вимогою до ДП “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів” про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 24.10.05, укладеного між ТОВ “Вастерра” та ДП “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів” та визнання права власності позивача на майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, а саме: магістральну насосну станцію загальною площею 400,9 кв.м., щитова (майданчик вимірювання продукту), загальною площею 27, кв.м., пункт контролю та управління задвижками (компресорна з операторною), загальною площею 113,4 кв.м.

Заявлена вимога ТОВ “Вастерра” була предметом неодноразових судових розглядів. Рішенням господарського суду Київської області від 16.10.06 в задоволенні позову відмовлено. Провадження по справі в частині визнання ТОВ “Вастерра” добросовісним набувачем майна, яке знаходиться за  адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски: магістральну насосну станцію загальною площею 400,9 кв.м., щитову (майданчик вимірювання продукту), загальною площею 27,- кв.м., пункт контролю та управління задвижками (компресорна з операторною), загальною площею 113,4 кв.м. припинено. Рішення мотивоване тим, що майно, яке виступало предметом договору купівлі-продажу, є частиною магістрального нафтопродуктопроводу, на відчуження даного майна встановлено мораторій Законом України “Про введення мораторію на  примусову реалізацію майна”.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.02.07 рішення господарського суду Київської області від 16.10.06 скасовано з тих підстав, що власник є добросовісним набувачем, а майно придбане в період проведення процедури ліквідації, регламентованої Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Суб’єкт касаційного оскарження вважає постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.02.07 незаконною та такою, що ухвалена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права та просить її скасувати, рішення господарського суду Київської області від 16.10.06 залишити без змін.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на те, що судом невірно застосовано ст. 1, 7 Закону України “Про трубопроводний транспорт”, ст. 1, 2 Закону України від 29.11.01 “Про введення мораторію на примусову реалізацію майна”, п.5 ст. 5 Закону України від 14.05.92 “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Закон України від 07.07.99 “Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягає приватизації” та ч.3 ст. 214 Господарського кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлених судовими інстанціями обставин справи та  правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено в судових актах, що 11.05.05 ТОВ “Вастерра” визнано переможцем аукціону “Київської універсальної біржі” з продажу майна Державного підприємства “Бориспільське підприємство магістральних газопроводів”, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проліски та включає в себе: магістральну насосну станцію загальною площею 400,9 кв.м.; щитова (майданчик вимірювання продукту) загальною площею 27,0 кв.м.; пункт контролю та управління задвижками (компресорна з операторною) загальною площею 113,4 кв.м.

По результатам аукціону 24.10.05 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Вастерра” та Державним підприємством “Бориспільське підприємство магістральних газопроводів” укладено договір купівлі-продажу. Продаж магістральної насосної станції здійснено за 162500,00 грн., щитової –за  11000 грн., пункту контролю та управління задвижками –за

46100 грн., кошти отримано до підписання договору.

Суд першої інстанції, оцінюючи укладену угоду купівлі-продажу, виходив із тих обставин, що Державне підприємство “Бориспільське підприємство магістральних газопроводів” є державним підприємством, майно якого перебуває на балансі підприємства на праві повного господарського відання, є державною власністю, що знаходиться в управлінні Міністерства палива та енергетики України.

Крім того, відносно ДП “Бориспільське підприємство магістральних газопроводів” постановою господарського суду Київської області по справі № 190/3б-05 від 02.08.05 порушено справу про банкрутство. Згідно з Законом України “Про перелік об’єктів державної власності, що не підлягають  приватизації” від 07.07.99, Державне підприємство “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів” включено до переліку об’єктів права державної власності, що не підлягає приватизації.

Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (ст. 5) встановлено обмеження, що до підприємств, які є об’єктами права державної власності і не підлягають приватизації процедура санації чи ліквідації застосовується після виключення їх у встановленому порядку з переліку таких об’єктів. Законом України “Про введення мораторію на примусову реалізацію майна” від 29.11.01 встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка державної власності  становить не менше 25 відсотків.

Крім того, судом встановлено, що об’єкти оспорюваного договору купівлі-продажу є складовими частинами магістрального нафтопродуктопроводу “Кременчук-Київ”, та державним майном (всилу ст. 1, 7 Закону України “Про трубопровідний транспорт”). Приватизація чи зміна власності державних підприємств магістрального трубопровідного транспорту забороняється.

За наведених обставин суд першої інстанції зробив висновок, що оспорюваний договір купівлі-продажу не можна визнати дійсним та таким що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відсутні правові підстави для  визнання права власності на зазначене майно.

Суд апеляційної інстанції визнав висновки суду першої інстанції необґрунтованими, зазначивши, що майно ДП “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів” було використано для задоволення вимог кредиторів, у відповідності до положень Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а оскільки судом зроблено висновки про відсутність необхідності для отримання дозволу від Міністерства палива та енергетики України для здійснення відчуження майна, оскільки ліквідація – це припинення діяльності суб’єкта господарювання.

Апеляційним судом визнано, що оспорюваний договір купівлі-продажу в судовому порядку не визнавався недійсним, а тому ТОВ “Вастерра” є добросовісним набувачем майна. Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки суду апеляційної інстанції є невірними.

Так, майно ДП “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів” є державною власністю і відповідно до Положення про порядок відчуження основних засобів, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 30 липня 1999 року № 1477, не може бути списано, демонтовано та відчужено з балансу підприємства без дозволу Фонду державного майна України та Міністерства палива та енергетики України, як органу управління таким майном, згідно Декрету Кабінету Міністрів України від 15.12.92 № 8-92 “Про управління майном, що є у загальнодержавній власності”.

Судами встановлено, що Міністерство палива та енергетики не надавало відповідного дозволу на реалізацію чи демонтаж майна, що перебуває на балансі ДП “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів”.

Статтею 1 Закону України “Про введення мораторію на  примусову реалізацію майна” встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25%. ДП “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів”  створене Міністерством палива та енергетики України на базі загальнодержавного майна і є підприємством зі 100 відсотками державної власності.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що

ДП “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів” знаходилось в процедурі банкрутства. В той же час ст.ст. 22-26, 30, ч.1 ст. 42, ч.6 ст. 43 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено, що відчуження майна підприємства, де державна частка становить більше 25 відсотків заборонено до вдосконалення законодавства України. Спірне майно, що виступало предметом договору купівлі-продажу, є частиною магістрального нафтопродуктопроводу.

В ст. 1 Закону України “Про трубопровідний транспорт” визначено поняття магістральний трубопровід, як це технологічний комплекс, що функціонує, як єдина система, і до якого входить окремий трубопровід з усіма об’єктами і спорудами, зв’язаними з ним єдиним технологічним процесом або кілька трубопроводів, якими здійснюються транзитні, міждержавні, міжрегіональні поставки продуктів транспортування споживачам, або інші трубопроводи, спроектовані або збудовані згідно з державними будівельними вимогами щодо магістральних трубопроводів.

Відповідно до ст. 7 цього Закону, магістральний трубопровідний транспорт є державною власністю України, приватизація, а також зміна власності державних підприємств магістрального трубопровідного транспорту забороняється. Доказів того, що спірне майно в установленому порядку виведено із державної власності та змінено цільове призначення даного майна, апеляційним судом не наведено. Таким чином, спірне майно, що необхідне для забезпечення функціонування системи трубопровідного транспорту та виконання державних задач, не могло бути передано по угоді купівлі-продажу у власність ТОВ “Вастерра”.

Приймаючи до уваги, що угода купівлі-продажу про відчуження оспорюваного майна укладена всупереч положенням та застереженням чинного законодавства, місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про визнання дійсним договору купівлі-продажу та припинив провадження по справі про визнання права власності.

Таким чином, постанова Київського міжобласного господарського суду підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду –залишенню без змін.

На підставі викладеного, Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства “Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів” задовольнити. Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.02.07 скасувати, а рішення господарського суду  Київської області від 16.10.06 по справі № 41/20-06/19 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко