донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.04.2007 р.                                                                            справа №16/429

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:
при секретарі:

Мородецької Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Кравцова В.І. - по довір. від 16.01.06р. №3/01,

від відповідачів:

третя особа:
1. Биковський С.М. - по довір. б/н від 09.12.05р.
2. не з"явились
3. не з"явився  - клопотання
1. не з"явились
2. Жукова Г.Г. - по довір. №17/36 "Д" від 14.12.06р.
3. Мельник Н.В. - по довір. №2 від 02.01.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімекс -плюс" м. Полтава

на рішення господарського суду

Донецької області

від
15.02.2007 року

по справі
№16/429

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімекс -плюс" м. Полтава

до

за участю третіх осіб на
боці відповідача:
Закритого акціонерного товариства "Донецьксталь"-металургійний завод" м. Донецьк

1. Державне підприємство "Донецька залізниця"
м. Донецьк
2. Відкрите акціонерне товариство "Донецький металургійний завод" м. Донецьк (далі по тексту ВАТ ДМЗ")
3. Закрите акціонерне товариство "Мініметалургійний завод "Істіл  "Україна" м. Донецьк (далі по тексту ЗАТ "ММЗ Істіл")

про
стягнення 53 894 грн.50 коп (згідно уточнень)

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.02.07р. (суддя Чернота Л.Ф.) відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Прімекс-плюс” м. Полтава  (далі по тексту –Товариство) до Закритого акціонерного товариства „Донецьксталь –металургійний завод”       м. Донецьк (далі по тексту –Завод) про стягнення  53 894,50 грн. (згідно з заявою про зміну позовних вимог від 02.10.06р., т.2 а.с.12) та виключено зі складу відповідачів –Товариство з обмеженою відповідальністю „Промметал” м. Дніпропетровськ та Статутне територіально-галузеве об’єднання „Південна залізниця” м. Харків.

В обґрунтування рішення господарський суд посилався на те, що позивачем не доведено правових підстав відшкодування відповідачем вартості вантажу, тому його вимоги  не підлягають задоволенню.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції і як в судовому засіданні так і в апеляційній скарзі просить його скасувати, як таке, що винесене з порушенням норм матеріального права на підставі висновків, які не відповідають матеріалам та фактичним обставинам справи. Зокрема заявник посилається на те, що господарським судом невірно застосовані норми ст.ст. 330, 338 Цивільного кодексу України (далі по тексту – ЦК України) щодо набуття права власності, оскільки відповідач є недобросовісним набувачем і відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України повинен відшкодувати вартість безпідставно набутого майна.

Також, скаржником вказано на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги його довід, що  залізнична накладна №43897611 від 27.02.04р. була оформлена позивачем відповідно до п.1.2 Правил оформлення перевізних документів (далі по тексту –Правила), де єдиним отримувачем  вантажу вказано  ЗАТ „Мініметалургійний завод „Істіл” м. Донецьк, і вона не містить відомостей про зміну отримувача вантажу.

В апеляційній скарзі, а також під час судового засідання відповідач навів і інші заперечення, які на його думку, є підставою для скасування оскарженого рішення.

Третя особа –Державне підприємство „Донецька залізниця” –у судове засідання не з’явилась та відзив до суду не надала незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує і вважає рішення місцевого суду законним і обґрунтованим.

Що стосується третіх осіб ВАТ „ДМЗ” та ЗАТ „ММЗ Істіл”, то вони проти задоволення апеляційної скарги  заперечують і вважають рішення господарського суду законним і обґрунтованим.

Присутні в судовому засіданні представники сторін пояснили, що можливо розглянути справу за відсутністю інших осіб, які не з’явились у судове засідання, за наявними матеріалами справи, з чим судова колегія погодилась.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по залізничній накладній №43897611 від 27.02.04р. зі станції Супрунівка ПЗД відправив піввагон №65382210 з брухтом чорних металів у кількості брутто 73 100кг, з урахуванням тари 24000кг, нетто 49100кг через відправника ДНМ - (код 9499) на адресу ЗАТ „Мініметалургійний завод „Істіл” м. Донецьк.

В графі 4 залізничної накладної (т.1 а.с.98) зазначено, що власником вантажу є ТОВ „Промметал” м. Дніпропетровськ, який знаходиться в договірних правовідносинах з позивачем, на підставі договору від 16.02.05р. №16/02 на поставку металобрухту.

Спірний піввагон був отриманий ЗАТ „Донецьксталь - металургійний завод”, на підставі договору купівлі-продажу від 01.01.05р. №4767 дс             (т.1 а.с. 44) укладеного з ТОВ „Промметал”, згідно якого ЗАТ було отримано від ТОВ вантаж (металобрухт чорних металів)  в кількості 45,1т  по залізничній накладній  №43897611.

Оплата поставленого вантажу була здійснена Заводом в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 02.03.05р. №3056, 01.03.05р. №2975 та 11.03.05р. №3527, на загальну суму 60000грн. (т.1 а.с. 56-58).

Також, господарським судом було встановлено, що вантажоодержувач в особі  ЗАТ „ММЗ „Істіл” був помилково вказаний в залізничній накладній.

Звернувшись з позовом, Товариство посилалось на  протизаконне набуття права власності зі сторони ЗАТ „Донецьксталь - металургійний завод”, та просило стягнути з відповідачів ЗАТ „Донецьксталь” –металургійний завод”   м. Донецьк, ТОВ „Промметал” м. Дніпропетровськ, Статутного територіально-галузевого об’єднання „Південна залізниця” м. Харків,  54 636 грн. 47коп.,   понесених збитків при неодержанні коштів за поставлений товар.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.02.06р. (суддя Манжур В.В.) у задоволенні  позовних вимог було відмовлено та стягнено з залученого відповідача –ТОВ „Промметал” м. Донецьк вартість поставленого вантажу в сумі 45 278грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.06р. зазначене рішення було скасовано  у  частині стягнення вартості поставленого вантажу з залученого відповідача та в цій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

У зв’язку із зверненням позивача з касаційною скаргою, Вищий господарський суд  постановою від 30.08.06р. скасував вищевказані рішення  та постанову, а матеріали справи направив на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

В своїй постанові Вищий господарській суд звертає увагу на те, що судами першої та апеляційної інстанції не дано належної правової оцінки відповідності предмету заявленого позову його правовій підставі.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.02.07р. відмовлено у задоволенні позову Товариства, у зв’язку з безпідставністю  вимог.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України

апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників сторін, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні рішення з’ясував всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку та дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог. Тому, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що викладені в оскарженому рішенні, оскільки позивачем не доведено, що відповідач незаконно набув право власності на вантаж.

При цьому, господарський суд вірно послався на норми ст. 328, 330, 509 ЦК України. Також судова колегія вважає,  що рішення суду першої інстанції винесено з урахуванням всіх зауважень, викладених Вищим господарським судом у постанові від 30.08.06р.

Відповідно до норм ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечення відповідача про неповне з’ясування обставин справи апеляційною інстанцією до уваги не приймаються, оскільки вони необґрунтовані.

Крім того, апеляційний суд під час розгляду справи не встановив порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм як процесуального так і матеріального права, тому заперечення позивача в цій частині також є безпідставними.

Що стосується інших заперечень позивача, то на думку судової колегії, вони також є недоведеними, оскільки не спростовують правомірні висновки господарського суду, які викладені в оскарженому рішенні.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційна інстанція дійшла висновку, що при винесенні оскарженого рішення, місцевий суд дослідив всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми чинного законодавства та правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.  Тому  рішення господарського суду Донецької області від 15.02.07р. є законним, обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2007р. у справі №16/429 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 8  прим.

1.  позивачу

1.  відповідачу

3.  третім  особам

1.  у справу

1. ДАГС

1. господарському суду