ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16.05.07                                                                                           Справа  № А-12/358

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                                  Бойко С.М.,

суддів:                                                         Марко Р.І.,

Бонк Т.Б.,

при секретарі Чаплик І.Д.,

з участю представників:

від позивача:   з”явився,

відповідача: з”явився,

розглянув апеляційну скаргу Калуської об”єднаної державної податкової інспекції, м.Калуш

на постанову господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2006 року, суддя Матуляк П.Я., в справі № А-12/358,

за позовом дочірнього підприємства «Орісіл-Калуш»товариства з обмеженою відповідальністю „Орісіл-Калуш ”, м.Калуш

до відповідача  Калуської об”єднаної державної податкової інспекції, м.Калуш

про    визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 від 12.07.2006 року,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2006 року задоволено позов дочірнього підприємства «Орісіл-Калуш»товариства з обмеженою відповідальністю „Орісіл-Калуш” до  Калуської об”єднаної державної податкової інспекції про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 від 12.07.2006 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з доходів нерезидента  в сумі 4826  грн.

Постанова суду мотивована тим, що податковим органом необгрунтовано віднесено  послуги  канадської  фірми "Прем"єр Тех 2000 Лтд" в повному об"ємі до послуг типу "інжиніринг" та нараховано  податкових зобов"язань на суму 4826 грн., оскільки канадською  фірмою "Прем"єр Тех 2000 Лтд" позивачу  надано послуги  з підготовки інструкцій,  креслень та документів  технічного характеру та документації для  уніфікації точок зв"язку електричних мереж (п.п.4,5 рахунку) , що є послугами типу "інжиніринг" , та   проведено лабораторні дослідження пакувальних матеріалів, які  не є інжинірингом в розумінні п.1.36 ст.1 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств".

В апеляційній скарзі скаржник (відповідач)  просить постанову суду скасувати та в позові відмовити, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що позивачем безпідставно не сплачено до бюджету податок з доходів нерезидента  (канадської фірми "Прем"єр Тех 2000 Лтд"), від якого позивачем отримано послуги типу інжиніринг (у вигляді  лабораторних досліджень  та підготовки технічної документації процесу виробництва), а такий висновок податковим органом зробено з підстав того, що позивачем не представлено відповідних довідок,  які підтверджують, що нерезидент  (канадська  фірма "Прем"єр Тех 2000 Лтд")   є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інших документів, якщо це передбачено  міжнародним договором, що є порушенням ст.13.2 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств", яка покладає на позивача обов"язок  утримувати податок  з таких доходів  за ставкою в розмірі 15 % від їх суми  та за їх рахунок.

Скаржник також не погоджується з висновком суду, що послуги канадської фірми не відносяться до послуг типу інжиніринг, покликаючись на визначення наукових досліджень та обробок,  досліду та лабораторну перевірку якості зразків лікарських засобів, які надаються в Інструкції про порядок складання статистичної звітності №1- наука «Звіт про виконання  наукових та  науково-технічних робіт», затвердженої Наказом Державного комітету  статистики України №209 від 09.09.2003 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що податковим органом неправомірно віднесено отримані позивачем послуги  до типу інжиніринг, оскільки лабораторні дослідждення не є науковими дослідженнями. Позивач також зазначає, що ст.13 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств" визначає порядок оподаткування  доходів нерезидентів,  отриманих із джерелом їх походження  з України, що в спірному випадку відсутнє, оскільки основною ознакою вищенаведеного поняття є  факт отримання доходу  від діяльності на території України, а під час виконання  робіт канадською фірмою жодної діяльності на території України не проводилось.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін з їх участю на засіданні, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що скарга   задоволенню не підлягає.

Підставою прийняття податкового повідомлення-рішення №/0 від 12.07.2006 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з доходів нерезидента  в сумі 4826  грн., є встановлений актом перевірки №554/23-1/31695418 від 04.07.2006 р. факт  порушення позивачем ст.13.2 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме  несплата до бюджету податку з доходів нерезидента  (канадської фірми "Прем"єр Тех 2000 Лтд"), від якого позивачем отримано послуги типу інжиніринг (у вигляді  лабораторних досліджень  та підготовки технічної документації процесу виробництва). При цьому, податковим органом зазначено, що позивачем не представлено відповідних довідок,  які підтверджують, що нерезидент  (канадська  фірма "Прем"єр Тех 2000 Лтд")   є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інших документів, якщо це передбачено  міжнародним договором, що є порушенням вищевказаної норми.

Проте, даний висновок податкового органу не відповідає встановленим обставинам по справі.

Відповідно до п.13.2 ст.13 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств"  резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3 - 13.6, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Згідно з п.1.21 ст.1 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств" доходи з джерелом їх походження з України - будь-які доходи, отримані резидентами або нерезидентами від будь-яких видів їх діяльності на території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, сплачених резидентами України, доходи від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до портів, розташованих в Україні, доходи від продажу нерухомого майна, розташованого в Україні, доходи, отримані у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України, а також доходи страховиків-резидентів від страхування ризиків страхувальників-резидентів за межами України, інші доходи від господарської діяльності на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних служб України (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо).

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що однією з  ознак, яка дозволяє класифікувати  джерело доходу є  факт отримання його  від діяльності на території України, а згідно п.1.32 ст.1 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств" господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Податковим органом не доведено, що в спірному випадку канадською фірмою"Прем"єр Тех 2000 Лтд" під час виконання робіт (надання послуг) проводилась діяльність  на території України. З матеріалів справи вбачається, що такі роботи здійснювались на території Канади, а тому відсутні підстави  для утримання позивачем податку  за ставкою в розмірі 15 % від суми доходу з джерелом їх походження з України, оскільки в спірному випадку доходи, отримані резидентом від діяльності, яка здійснювалась не на території України.

З наведеного висновок податкового органу про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку з доходів нерезидента  в сумі 4826  грн. згідно податкового повідомлення-рішення №/0 від 12.07.2006 року є необгрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи, а тому місцевим судом підставно його скасовано.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 198,200,205,206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

постанову господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2006 року в справі за номером А-12/358 -  залишити без змін, а апеляційну скаргу  Калуської об”єднаної державної податкової інспекції  –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                      С.М. Бойко

Судді:                                                                                               Р.І.Марко

Т.Б.Бонк