ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.03.07                                                                                           Справа№ 4/286-2/38

За позовом   товариства з обмеженою відповідальністю  „Львівське шляхо-будівельне управління №40”, м.Львів

до відповідача приватного підприємства «К.І.К.-Л», м.Львів

про:  стягнення 11304 грн. заборгованості

Суддя Зварич О.В.

при секретарі Наливко А.

Представники:

від позивача   Багрій О.Л., дов. №03-7/41 від 12.03.2007 року,

від відповідача    не з»явився,

Зміст ст.ст.20,22 ГПК України судом роз”яснено.

Суть спору:

Позов заявлено товариством з обмеженою відповідальністю  „Львівське шляхо- будівельне управління №40” до приватного підприємства «К.І.К.-Л»про стягнення заборгованості на суму 11304 грн. за поставлений товар.

Розгляд справи розпочато 12.02.2007 року. Ухвалою суду від 13.03.2007 року розгляд справи відкладався в зв»язку із неявкою відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали суду. Рішення прийнято 28.03.2007 року.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача 11304 грн., що складає заборгованість згідно договору №16 від 10.05.2006 року про поставку товарів, оскільки відповідач своїх зобов”язань за договором повністю не виконав, товару на суму 11304 грн. не допоставив.

В судове засідання  відповідач не з”явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвал суду, а тому суд розцінює його неявку  як без поважних причин і вважає за можливе розгляд справи провести без його участі відповідно до ст.75 ГПК України, за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

між товариством з обмеженою відповідальністю  „Львівське шляхо- будівельне управління №40” (позивач) та приватним підприємством «К.І.К.-Л»(відповідач) укладено  договір №16 від 10.05.2006 року про поставку товарів. Термін дії договору до 31.12.2006 року.

Відповідно до п.1.1 договору відповідач зобов»язався поставити і передати покупцю (позивачу) товар –відсів гранітний, а позивач зобов»язався прийняти цей товар і своєчасно здійснити  оплату у відповідності до п.3.4 договору. Відповідно до вказаного пункту покупець зобов»язується сплатити вартість товару згідно рахунку, накладної шляхом перерахування  відповідної суми на розрахунковий рахунок продавця протягом трьох календарних днів з моменту отримання повідомлення продавця про відвантаження товару.

Виконання позивачем своїх зобов»язань за договором, а саме здійснення оплати поставленої продукції, підтверджується платіжними дорученнями №390 від 12.05.2006 року на суму 5000 грн., №433 від 19.05.2006 року на суму 2617,6 грн., №447 від 19.05.2006 року на суму 4000 грн. та №731 від 07.12.2006 року на суму 20000 грн. (а.с.5-7).

Проте, відповідач свої зобов»язання за договором виконав лише частково –поставив товар на суму 20313,6 грн., що підтверджується накладними на відвантаження товарів №21 від 18.12.2006 року на суму 7617,6 грн., №31 від 15.06.2006 року на суму 3312 грн. та №46 від 18.07.2006 року на суму 9384 грн. (а.с.8-15).

Станом на день пред”явлення позову до суду відповідачем недопоставлено товарів  на суму 11304 грн. згідно поданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ст.264 ГК України основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов”язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов”язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно згідно ст.526 ЦК України зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачем не подано доказів виконання перед позивачем зобов"язань по поставці товарів за договором №16 від 20.05.2006р., а тому суд приходить до висновку, що  з нього підлягає стягненню борг в розмірі  11304 грн.

Сплата державного мита підтверджується платіжними дорученнями  в розмірі 113,04 грн. та 118 грн. за інформаційно-технічні послуги, які відповідно до ст.49 ГПК України належить стягнути на користь позивача з відповідача.

Керуючись  ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.43, 49, ст. 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «К.І.К.-Л»(м.Львів, вул.Зелена,251,  р/р №8959 у Львівській філії «Приват Банк», МФО 325321, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю  „Львівське шляхо-будівельне управління №40” (м.Львів, вул.Авіаційна,7а, р/р №7311 в Львівській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 325019, ) 11304 грн. основного боргу, 113,04 грн. державного мита та 118 грн. вартості витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя