Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2007
р.
Справа № 29/397-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Реуцький А.В.

відповідача -  не з*явився

3-я особа - не з*явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача
(вх. НОМЕР_1) на рішення господарського суду Харківської області від
07.11.06 р. по справі № 29/397-06

за позовом ВАТ
"Швейна фабрика ім.Тінякова", м. Харків

3-я особа - ТОВ "ТД "ФІТ", м. Харків

до СПД-ФО ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення 15406,66 грн.

встановила:

У вересні 2006 р. позивач звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 15406,66 грн.
боргу, з посиланням на те, що відповідач не належним чином виконує свої
зобов'язання по договору НОМЕР_2 від 6.08.2003 р. внаслідок чого утворилась
заборгованість.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.11.2006 р.
(суддя -Тихий П.В.) по справі № 29/397-06 позов задоволено, з відповідача
стягнуто 15406,66 грн. боргу, 154,06 грн. держмита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, з посиланням на
правомірність та обґрунтованість позовних вимог, так як заборгованість
відповідача за договором НОМЕР_2 від 6.08.2003 р. за поставлений товар складає
15406,66 грн., право вимоги якої було передано третьою особою позивачу за
договором уступки права вимоги від 20.07.2006 р. Вимога про погашення
заборгованості залишена відповідачем без задоволення.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, подав
апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, оскільки воно прийнято з
порушенням норм процесуального права, не в повному обсязі з'ясовані обставини,
що мають значення для справи. Відповідач вважає, що господарський суд
безпідставно розглянув справу без його участі та вказує, що він не був належним
чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим був
позбавлений можливості користування всіма правами сторони. Також, відповідач
вказує, що відповідно до ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні. А таке виконання з його сторони було неможливим
тому, що не був повідомлений про укладення угоди по відступлення права вимоги.

Позивач  з обставинами,
викладеними в апеляційній скарзі не погоджується, вважає рішення суду
обґрунтованим, законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач та третя
особа в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія,
перевіривши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановила:

між третьою особою та відповідачем було укладено договір комісії
НОМЕР_2 від 6.08.2003 р., згідно з яким
комісіонер/відповідач/ зобов'язався за дорученням комітента /третьої
особи/ за винагороду здійснювати роздрібний продаж товарів комітента від свого
імені, розрахунки повинні проводитись після здійснення комісіонером продажу
товарів комітента, не пізніше 7 днів з дня отримання комісіонером виручки за
реалізований товар.

Суд першої інстанції не досліджував зазначених обставин та
необґрунтовано вважав  договір комісії
договором поставки, по якому заборгованість відповідача  складає 15406,66 грн.

20.07.06 р. між позивачем та третьою особою було укладено угоду
відступлення права вимоги. Відповідно до умов вказаної угоди та додатку НОМЕР_3
до неї третя особа передала, а позивач прийняв право вимоги від відповідача в
розмірі 15406,66 грн. за договоромНОМЕР_4 від 6.08.2003 р., що визначено в
додатку НОМЕР_3 .

Позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення
заборгованості за договором НОМЕР_2 від 06.08.2003 р. в розмірі 15406,66 грн.
на протязі 5-ти днів, в якій було повідомлено відповідача про відступлення права
вимоги, що підтверджується описом вкладення від 28.08.06 р.

Суд першої інстанції
безпідставно вважав, що відповідач повинен сплатити заборгованість в розмірі
15406,66 грн. за договором НОМЕР_2 від 6.08.2003 р., оскільки не враховано, що
зазначений договір припинив свою дію укладанням додаткової угоди до договору
комісії  від 13.01.2005 р., в якої
викладені інші умови договору комісії.
Відступлення права вимоги за зазначеною додатковою угодою від 13.01.2005
р. позивачу не проводилося. В позовної заяві не зазначено по який накладній та
коли виникла заборгованість, а позивач безпідставно посилається на умови
додаткової угоди до договору комісії від 13.01.2005 р. Крім того,
договором  НОМЕР_2 від 6.08.2003 р. передбачена
оплата після отримання виручки за реалізований товар, а докази реалізації
товару не надані.

Відповідно до ст. 604
ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами /новація/, а
згідно зі ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед
новим кредитором за недійсність переданої вимоги.

Отже, третя особа
передала позивачу право вимоги по зобов'язанню, яке припинило свою дію, тобто
відступлення права відбувалося за його відсутності (до настання строку оплати)
та за неіснуючим правочином (договір НОМЕР_2 від 06.08.2003 р.), в зв'язку з
чим така угода (від 20.07.2006 р.) є нікчемною, такою, що не тягне за собою
заміни особи у зобов'язанні за угодою від 13.01.2005 р.

В зв*язку з чим, суд
першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги, рішення суду підлягає
скасуванню, а позовні вимоги залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, що
позивачем не доведено.

Таким чином, висновки,
викладені в рішенні господарського суду не відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам, є підстави для його скасування, керуючись ст..
ст. 519,  604 ЦК України,ст..ст.101-105
ГПК України

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.11.2006 р.
по справі № 29/397-06 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові
відмовити.

Стягнути з ВАТ «Швейна фабрика ім.. Тінякова»(61012, м. Харків,
вул.. Кацарська, 2/4, п/р в АК «Факторіал-Банк»м. Харкова, МФО
351715, код 00309915) на користь СПД-ФО ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, св.
про держреєстрацію  НОМЕР_5 від
27.01.2003 р., код НОМЕР_6) -77,03  грн.
держмита по скарзі.

Наказ доручити надати господарському суду Харківської області.

Головуючий суддя

Судді