ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 р.
№ 38/346

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши

касаційну скаргу
РВ ФДМУ по Запорізькій області

на  постанову
від 19.09.2006р. Київського апеляційного господарського суду

у справі
господарського суду м. Києва

за позовом
РВ ФДМУ по Запорізькій області

до
ПП “Аукціон-4”

про
стягнення 4396, 89 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: Фалієва Ю.Д. (дов. від 27.11.06 № 22/105),

відповідача: не з’явились,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 14.06.06 господарського суду м. Києва в задоволенні позову про стягнення 4396, 89 грн. штрафу за порушення договору купівлі-продажу № 808 від 13.10.03  відмовлено.

Постановою від 19.09.06 Київського апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, РВ ФДМУ по Запорізькій області звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Як встановлено судовими інстанціями, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов договору від 13.10.2003р. купівлі-продажу державного майна шляхом продажу на аукціоні за № 808, укладеного між сторонами спору, відповідачем придбано у власність за ціною  439689 грн. державне майно –піонерський табір “Дружба”, розташований за адресою: м. Запоріжжя, Ленська/Котельникова, 19/11; право власності на об'єкт приватизації перейшло до відповідача з моменту нотаріального посвідчення договору;  покупець повинен утримувати об'єкт приватизації   згідно з встановленими   санітарно   -   технічним   нормами,   своєчасно   виконувати поточні і та капітальні ремонти.

Пунктом 5.1.3 договору на відповідача покладено обов'язок протягом двох років з моменту нотаріального посвідчення договору зберігати профіль об'єкта приватизації; протягом трьох місяців з моменту нотаріального посвідчення договору укласти договори на комунальні послуг з відповідними експлуатаційними службами.

Відповідно до п. 5.2 договору відповідач зобов'язувався надавати на вимогу позивача необхідні матеріали, відомості, документи про виконання договору.

Судами також з’ясовано, що позивач звернувся до відповідача з листом від 23.12.2005р. № 01-23/4144, яким останнього було повідомлено про необхідність надати завірену копію дозволу на відкриття та функціонування оздоровчого закладу (піонерського табору) у літній період 2005р., оформленого у встановленому законом порядку. Актом поточної перевірки від 08.02.2006р. №16, проведеної позивачем щодо виконання відповідачем умов договору купівлі - продажу державного майна - піонерського табору, оформленим за підписом головного спеціаліста контрольно - ревізійного відділу позивача, зроблено висновок про невиконання відповідачем п.5.2. договору: не надано на вимогу позивача необхідні матеріали, відомості про виконання умов договору, у зв’язку з чим відповідачу нараховано штраф у розмірі 1% від ціни продажу об’єкта в сумі 4396 грн. При цьому в акті не конкретизовано які саме матеріали, відомості повинен був надати відповідач.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а у разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Згідно з п.1.1 Порядку  здійснення  державними органами приватизації за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 19.08.1998р. № 1649 контроль за виконанням умов договорів здійснюється шляхом проведення органами приватизації перевірок реалізації покупцями державного майна зобов'язань, взятих на себе за результатами конкурсів з продажу об'єктів приватизації та відображених у договорах, застосування до них санкцій, передбачених законодавством і умовами договорів за невиконання зазначених зобов'язань, а також передбачає систематичне інформування вищих державних органів про результати проведеної роботи.

При цьому судами попередніх інстанцій правомірно враховано, що п.п. 1.5, 1.6 вказаного вище Порядку встановлено, що перевірка здійснюється на підприємстві (організації), майно (акції) якого є об'єктом купівлі-продажу за даним договором (далі - підприємство), в присутності уповноважених представників юридичної (фізичної) особи - покупця та підприємства. В окремих випадках допускається здійснення перевірки без виїзду на підприємство шляхом надання покупцем необхідних документів безпосередньо органу приватизації. Про перевірку орган приватизації попередньо повідомляє покупця та підприємство.

Згідно п. 3.1. Порядку результати перевірок оформлюються актами перевірок, форми яких затверджено наказом Фонду від 15.08.97 № 885 "Про затвердження типових актів перевірки виконання умов договорів купівлі-продажу" (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 12.09.97 за № 394/2198), в порядку, визначеному інструктивним листом Фонду від 21.10.97 № 10-23-10008, та наказом Фонду від 09.08.2002 № 1432 “Про затвердження форм актів поточної та підсумкової перевірок виконання умов договорів купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва”.

Пунктом 3.2. Порядку встановлено, що у разі неявки покупця для участі в перевірці, відмови його та/або представника підприємства від підписання акта перевірки, представник органу приватизації, що проводить перевірку, може здійснити оформлення акта перевірки за підписом (підписами) представників інших органів (за погодженням з ними): органу місцевого самоврядування, бюро технічної інвентаризації тощо. Можливим у такому випадку є також оформлення акта перевірки комісією органу приватизації.

В той же час, судами попередніх інстанцій встановлено, що поточну перевірку виконання умов договору від 13.10.03 № 808 було проведено без участі представника відповідача, у зв’язку з чим суди дійшли обгрунтованого висновку, що  акт перевірки є неналежно оформленим документом, у зв'язку з чим не може бути прийнятий судом як доказ наявності у позивача правових підстав для застосування до відповідача санкцій, які є предметом даного позову.

Також правомірно судом апеляційної інстанції взято до уваги відсутність у позивача належно обгрунтованих правових підстав для витребування у відповідача оформленого у встановленому законом порядку дозволу на відкриття та функціонування оздоровчого закладу як доказу виконання умов договору, у зв’язку з чим зроблено правомірне посилання на Типове положення про дитячий оздоровчий заклад, затверджене наказом Держкомсімії та молоді від 05.02.2004р. № 31, згідно якого дитячий оздоровчий заклад (табір, містечко, комплекс, центр) є позашкільним оздоровчим закладом, метою діяльності якого є реалізація права кожної дитини на повноцінний відпочинок, оздоровлення, забезпечення змістовного дозвілля, задоволення інтересів і духовних запитів відповідно до індивідуальних потреб.

Пунктом 5.5 вказаного Положення встановлено, що перед початком оздоровчого сезону засновник (власник) забезпечує наявність у дитячому оздоровчому закладі наказу про відкриття закладу, акта про готовність закладу, санітарного паспорта, інструкції з техніки безпеки, профілактики травматизму і попередження нещасних випадків з дітьми, протипожежної безпеки тощо. Для відкриття оздоровчого закладу місцевими органами виконавчої влади створюється спеціальна комісія в складі представників санітарно-епідеміологічної служби, органів державного пожежного і технічного нагляду, засновників (власників) оздоровчого закладу, профспілкової організації, керівника закладу та інших представників, які перевіряють готовність закладу до приймання дітей, про що складається відповідний акт.

З врахуванням вказаного та того, що п. 5.2. договору № 808 від 13.10.03 не конкретизовано які саме документи повинен надавати відповідач на підтвердження виконання ним умов договору, суди дійшли обгрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 19.09.2006 р. Київського апеляційного господарського суду у справі № 38/346 залишити без змін.

Головуючий                                                                                          В. Божок

Судді                                                                                                       Т.Костенко

Г.Коробенко