ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"14" березня 2007 р.
Справа №  15/44

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТОВ „МД Груп Кременчук” м. Кременчук

до відповідача: ТОВ „Завод Автоштамп” м. Олександрія

про стягнення 35182 грн. 59 коп.

Представники сторін:

від позивача – Колбаєв У.Ч. довіреність № 27/02-7 від 27.02.07р.

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 25706 грн. 92 коп. боргу, 4856 грн. 15 коп. пені, 2570 грн. 69 коп. штрафу та 2048 грн. 83 коп. інфляційних збитків. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач відзив на позов не подав, позовні вимоги не заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір поставки від 10.10.05р. За умовами договору постачальник / позивач / зобов”язується продавати металопродукцію / далі товар /, а покупець / відповідач / приймати і оплачувати поставлений товар. Датою поставки вважається дата передачі товару у відповідності з товарно-транспортною накладною. Покупець здійснює попередній платіж в розмірі 100 % вартості товару. За взаємною згодою сторін, постачальник має право провести відвантаження товару без попередньої оплати, при цьому покупець гарантує провести оплату за поставлений товар в строк зазначений в специфікації. Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.05р. Якщо сторони за місяць до закінчення діє договору не повідомлять про припинення його дії, то договір вважається продовженим строком на один рік. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В листі від 24.02.06р. відповідач просив позивача відпустити для потреб заводу металопрокат по рахунку № 276 на суму 52664 грн. 35 коп. і по рахунку № 297 на суму 17957 грн. 10 коп. Гарантував оплату до 3 березня 2006 року.

На виконання умов договору та листа відповідача від 24.02.06р. по видатковим накладним № 372, 373, 374 від 24.02.06р., на підставі довіреності серія ЯЛЦ № 875157 відповідач отримав від позивача 20,665 тон металопрокату на загальну суму 70650 грн. 65 коп.

На день звернення позивача до суду, відповідач частково розрахувався за отриманий товар і залишок його боргу складав 25706 грн. 92 коп. В судовому засіданні 14.03.07р. представник позивача повідомив про повне погашення боргу відповідачем, письмово підтвердив про відсутність боргу відповідача і надав платіжні доручення, що підтверджують погашення боргу.

Тому, господарський суд на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припиняє провадження у справі в частині стягнення основного боргу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляційних втрат – 2048 грн. 83 коп.

Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.2 договору передбачена можливість стягнення з відповідача на користь позивача 10 % штрафу та пені.

Сума штрафу становить 2570 грн. 69 коп. / 25706 грн. 92 коп. х 10 % = 2570 грн. 69 коп. /, сума пені з врахуванням ст. 232 ГК України та нового розрахунку позивача складає 2353 грн. 05 коп.

Відповідач не надав власний розрахунок інфляційних втрат, штрафу та пені.

Позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 232 ГК України, ст. ст. 526, 546, 547, 549, 625, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Завод Автоштамп” м. Олександрія пров. Б. Йогансона 1 р/р 7811 в АКБ „Укрсоцбанк” МФО 323657 на користь ТОВ „МД Груп Кременчук” м. Кременчук проїзд Галузевий 56 р/р 1177 в КФ АКБ „Індустріалбанк” МФО 331304 – 2570 грн. 69 коп. штрафу, 2353 грн. 05 коп. пені, 2048 грн. 83 коп. інфляційних втрат, 326 грн. 79 коп. сплаченого державного мита, 109 грн. 60 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Провадження по справі в частині стягнення 25706 грн. 92 коп. основного боргу – припинити.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя

К.М.Мохонько