ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" травня 2007 р.
Справа  № 16/59-07-1085

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Степанов С.В. по дов. №63/Д від 21.03.2007р.;

Від відповідача: Комарницький В.В. по дов. від 20.02.2007р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні  (з оголошенням перерви згідно ст.77 ГПК України) справу за позовом комунального підприємства “Стадіон “Спартак” до товариства з обмеженою відповідальністю “Профі” про стягнення збитків, понесених за сплату земельного податку у сумі 21177,68 грн. та заборгованості у вигляді донарахованої орендної плати у сумі 83827,25 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство “Стадіон “Спартак”  (далі по тексту КП “Стадіон “Спартак”) звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю “Профі” (далі по тексту ТОВ “Профі”) про стягнення заборгованості в сумі 21177,68 грн. та 83827,25 грн.

У судовому засіданні 28.03.2007р. представником позивача позовні вимоги були уточнені та викладені в наступній редакції:  стягнути з ТОВ “Профі” збитки понесені  за сплату земельного податку у сумі 21177,68 грн. та заборгованість у сумі 83827,25 грн. за донараховану орендну плату. Свої вимоги позивач обґрунтовує перевіркою, проведеною контрольно-ревізійним управлінням в Одеській області, в результаті якої були встановлені порушення вимог діючого законодавства при розрахунку орендних платежів,  а також несплата відповідачем земельного податку, що суперечить  договору, укладеному між сторонами по справі та вимогам діючого законодавства.

Відповідач повністю заперечує проти заявлених вимог, посилаючись на виконання ним прийнятих на себе за договором оренди зобов’язань у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.06.2003р. між КП “Стадіон “Спартак” (Орендодавець)  та ТОВ “Профі” (Орендар) був укладений договір оренди №08/05 нежитлового приміщення стадіону “Спартак”, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Канатна 79, стадіон “Спартак” загальною площею 484 кв.м.  під розміщення більярдного клубу, бару-кафе, боулінг-клубу,  магазину-складу. Умовами п.2.1. договору передбачено, що за орендоване приміщення Орендар зобов’язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку №1 до договору з урахуванням податку на додану вартість та земельного податку. Згідно розрахунку орендна плата складала на місяць 2196 грн.

01.06.2005р.  договір оренди №08/05 був укладений сторонами  в новій редакції. Відповідно до умов цього договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Канатна 79, стадіон “Спартак”, загальною площею 484 кв.м. та приміщення площею 88,5 кв.м. під розміщення більярдного клубу, бару-кафе, тенісного клубу,  магазину-складу та офісу. Умови пункту 2.1. залишилися в первісній редакції, але згідно розрахунку орендної плати розмір останньої був визначений сторонами у сумі 2596,86 грн.

20.11.2006р. контрольно-ревізійним управлінням в Одеській області була проведена перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності КП “Стадіон “Спартак” за 2005 рік та завершений звітний період 2006 року, за результатами якої був складений акт за №032-23/421. Даною перевіркою встановлені порушення вимог Методики розрахунку граничних розмірів орендної плати за оренду майна, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 28.01.2005р. №3539-ІV та донараховано ТОВ “Профі” орендної плати у сумі 86646,11 грн. Крім того, актом перевірки №032-23/421 від 20.11.2006р. встановлений факт неперерахування Орендарем земельного податку за користування земельною ділянкою, на якій розташований об’єкт оренди, що є порушенням вимог Закону України “Про плату за землю”, в результаті чого позивачем була донарахована Орендарю сума у розмірі 21177,68 грн.

На звернення позивача сплатити донараховані перевіркою контрольно-ревізійного управління в Одеські області суми відповідачем у добровільному порядку було сплачено 2818,86 грн., від перерахування останньої суми заборгованості ТОВ “Профі” відмовилося, що і змусило КП “Стадіон “Спартак” звернутися до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення збитків понесених за сплату земельного податку у сумі 21177,68 грн. та заборгованості у сумі 83827,25 грн. за донараховану орендну плату.

Проаналізувавши позовні вимоги КП “Стадіон “Спартак”, доводи та заперечення учасників процесу, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для  задоволення позову з огляду на наступне.

Позовні вимоги в частині стягнення 83827,25 грн. у вигляді  донарахованої орендної плати базуються лише на акті перевірки  контрольно-ревізійного управління в Одеській області за №032-23/421 20.11.2006р. та не мають під собою жодного правового обгрунтування їх законності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно  вимог ч. 3 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР) Орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, прийняти на себе зобов’язання за договором оренди нежитлового приміщення виконуються відповідачем у повному обсязі, будь-яких претензій з боку Орендодавця на адресу Орендаря з цього приводу не надходило та не заявляються і в процесі вирішення спору по даній справі. Тобто, відповідачем орендна плата сплачується своєчасно та у повному обсязі згідно розрахунку №1, який є додатком до договору оренди.

Будь-які донарахування до розміру орендних платежів в односторонньому порядку положеннями  діючого законодавства не передбачені. Зміна обумовленої сторонами при укладанні договору оренди суми орендних платежів можлива лише за умови внесення відповідних змін до договору оренди. Порядок зміни та розірвання господарських договорів встановлений  положеннями ст.188 Господарського кодексу України. Так, відповідно до наведеної законодавчої норми, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.  Як вбачається з матеріалів справи, пропозицій про внесення змін до договору оренди та звернення до судових органів з цього приводу з боку позивача не було.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Приписами ст.627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

За переконанням суду, стягнення з Орендаря не передбачених умовами договору оренди сум суперечить як вимогам-принципам цивільного законодавства України щодо вільного волевиявлення учасника правочину, передбаченим ст.203 ЦК України, так і положенням діючого законодавства, якими врегульовані питання орендних відносин.

Неправильне визначення сторонами при укладанні орендної угоди розміру орендних платежів не тягне за собою обов’язок орендаря відшкодувати за період існування орендних відносин різницю між передбаченою договором сумою та сумою, яка повинна була би сплачуватися відповідно до вимог діючого законодавства. На думку суду, в даному випадку тягар відповідальності за невірно визначені у договорі суми орендних платежів покладається на Орендодавця за договором.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги КП “Стадіон “Спартак” в частині стягнення  з ТОВ “Профі” заборгованості у сумі 83827,25 грн. у вигляді донарахованої орендної плати необгрунтованими та такими, що не містяться на законних підставах, у зв’язку з чим не підлягаючими задоволенню.

Вимоги про стягнення збитків, понесених за сплату земельного податку у сумі 21177,68 грн., також не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

По-перше: як зазначалося по тексту рішення вище, умовами п.2.1. договору оренди передбачено, що за орендоване приміщення Орендар зобов’язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку №1 до договору з урахуванням податку на додану вартість та земельного податку. Згідно розрахунку орендна плата складає на місяць 2596,86 грн. Дійсно, по тексту самого розрахунку не зазначено, яка саме сума є земельним податком, але, звертаючись до редакції п.2.1. договору, суд доходить висновку, що земельний податок був включений  до розрахунку розміру орендних платежів.

По-друге: вимогами ст.797 Цивільного кодексу України передбачено, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої  капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. За переконанням суду, аналізуючи наведену законодавчу норму, у разі відсутності окремого договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об’єкт оренди, орендодавець включає до орендної плати за користування об’єктом оренди плату за користування земельною ділянкою. Тобто плата за землю повинна  бути розрахована при визначенні сторонами орендного платежу.

Правова позиція суду з цього питання підтверджується в тому числі листом Державної податкової адміністрації України від 25.09.2003р. №493/2/15-3410 “Щодо питань, пов’язаних з платою за землю”, по тексту якого зазначено, що плата за землю, що утримується орендодавцем приміщення з орендаря є складовою частиною орендної плати за приміщення (пропорційне частці таких будівель чи їх частин у загальній площі земельної ділянки орендодавця, що обслуговує передану у тимчасове користування  будівлю або її частину).

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що плата за земельну ділянку повинна бути включена до  орендної плати та не підлягає окремому відшкодуванню. Якщо при укладанні договору оренди нежитлового приміщення Орендодавцем не було враховано суму, яка підлягає сплати за користування земельною ділянкою, на якій розташований об’єкт оренди, сторони мають право внести відповідні зміни до договору в частині розрахунку орендного платежу та у разі відсутності домовленості з цього питання між учасниками угоди, передати даний спір на вирішення судових органів  у встановленому законом порядку.

Крім того, суд звертає увагу позивача на наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, в якості одного із способів захисту цивільного права та інтересів судом цивільним законодавством України передбачено відшкодування збитків.

В свою чергу, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, згідно ст. 22 ЦК України, має право на їх відшкодування. При цьому, в силу положень п. 1 ч. 2 вказаної статті чинним законодавством України під збитками розуміється втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Виходячи із змісту положень ст.ст. 509, 610, 611, 614 ЦК України чинним законодавством встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за завдані учаснику цивільно-правових відносин збитки –це правопорушення, до складу якого входять: збитки (упущена вигода); протиправність поведінки особи, яка порушила зобов’язання; причинний зв’язок між ними; вина особи, яка порушила зобов’язання.

При цьому, відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за завдані збитки оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позивачем з дотриманням вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України не було доведено наявність вини відповідача, противності поведінки та причинного зв’язку між ними, у зв’язку з суд доходить висновку про відсутність складових елементів цивільного правопорушення, що, в тому числі, свідчить про безпідставність заявлених до стягнення збитків у сумі 21177,68 грн.

З огляду на вищевикладене, суд оцінює позовні вимоги КП “Стадіон “Спартак” необґрунтованими та такими, що не містяться на законних підставах, у зв’язку з чим, позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести на рахунок позивача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до підпункту а) пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993р. №7-93 із заяв, що подаються до господарських  судів майнового характеру  встановлена ставка державного мита у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не  менше  6  неоподатковуваних мінімумів доходів   громадян   і   не більше  1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, позивачем при подачі позову до суду було сплачено державного мита у сумі 102 грн. В результаті сума недоплаченого державного мита складає 948,05 грн., яка підлягає стягненню з КП “Стадіон “Спартак” в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 44, 49,  82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

2.          Стягнути  з комунального підприємства “Стадіон “Спартак” /65012, м. Одеса, вул. Канатна, 79, р/р 2201 в АБ „Південний” м. Одеса, МФО 328209, / до Державного бюджету України через управління Держказначейства в  Одеській області на код бюджетної класифікації 22090200, п/р 0008 в управлінні Держказначейства  в  Одеській області, МФО 828011, -  держмито в сумі 948,05грн. / дев’ятсот сорок вісім грн. 05 коп./.

Наказ видати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 07.05.2007р.

Суддя