ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2007                                                                           Справа № 13/124(5/361)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Сизько І.А.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

за участю представників:

позивач:  Ган В.В. юрискоснульт, довіреність №505  від 10.11.05;

представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце судвого засдіання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства “Пектораль”, село Менжинське, Нікопольського району, Дніпропетровської області;

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 8 серпня 2006 року;

у справі №13/124(5/361);

за позовом відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, місто Дніпропетровськ в особі Нікопольського району електричних мереж, місто Нікополь, Дніпропетровської області;

до приватного підприємства “Пектораль”, село Менжинське, Нікопольського району, Дніпропетровської області;

про стягнення 28403,33 гривень.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Дні-прообленерго” в особі Нікопольського району електричних мереж звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Відповідача Приватного підприємства “Пектораль” заборгованість за перевищення договірної величини електроспоживання у розмірі 28403,33 гривень за порушення зобов’язань згідно з договором №9а від 12 травня 2004 року на постачання електричної енергії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до статті 161 ЦК Української РСР, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в встановлений строк відповідно до вказівок закону, акту плануванні, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Але всупереч умовам договору Відповідач до цього часу не здійснив оплату за перевищення договірної величини електроспоживання, чим порушив права Позивача.

Рішенням господарського суду у справі №13/124(5/361) від 8 серпня 2006 року (суддя Рудь І.А.) позовні вимоги задоволенні частково.

Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 14201,66 гривень заборгованості, та судові витрати.

В решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи спірне рішення господарський суд виходив з того, що лімітним повідомленням від 15 жовтня 2004 року №1383, Відповідачу було доведено договірні (граничні) величини за спожиту електроенергію у листопаді 2004 року у розмірі 300000 квт/г на суму 45485,89 гривень.

У встановлений договором термін Відповідач частково сплатив суму  у розмірі 38386,54 гривень за межами розрахункового періоду.

Відповідно до абзацу 5 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” зі змінами, електроенергія, яка спожита понад договірну величину, сплачується у двократній вартості.

Доказів оплати цієї суми відповідачем не надано.

Тому господарський суд задовольнив частково позовні вимоги.

Відповідач не погодившись з рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що воно винесено з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні рішення неповно з’ясував усі обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Відповідач просить спірне рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги посилаючись на те, що суд першої інстанції при вирішенні спору не звернув уваги на ту обставину, що банком в якому обслуговується підприємство Відповідача до 31 грудня 2004 року було припинено проведення розрахунків через кредитні позики та обмежено з 30 листопада 2004 року здійснення банками активних операцій згідно підпункту 7.1 пункту 7 Постанови Правління Національного банку України від 30 листопада 2004 року №576 “Про тимчасові заходи, щодо діяльності банків”, розрахунок за спожиту електроенергію було здійснено після встановленого терміну, і тому суд прийняв необ’єктивне рішення.

Відповідач вважає, що вина як підстава відповідальності за порушення зобов’язання у нього відсутня.

На апеляційну скаргу Позивач відзив не надав.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 12 травня 2004 року між сторонами по справі укладено договір №9а на постачання електричної енергії, відповідно до якого Позивач зобов’язався постачати електроенергію Відповідачу, а останній зобов’язався своєчасно здійснювати оплату за використану електричну енергію.

Відповідно до пункту 7 додаткової угоди №6 та додатку №1 гранична величина електроспоживання на розрахунковий період коригується одноразово після закінчення розрахункового періоду до рівня її фактичної оплати, але не більше фактичного електроспоживання із застосуванням санкцій відповідно до пункту 4.5 Договору.

Тобто у разі споживання електроенергії понад обсяг, що обумовлений цим договором на розрахунковий період, Споживач сплачує Енергопостачальнику повну вартість усієї спожитої електричної енергії на розподільчий рахунок та здійснює оплату через застосовану санкцію за таке порушення умов договору в сумі чотирикратної вартості різниці між фактично спожитою та договірною величинами електричної енергії.

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що лімітним повідомленням від 15 жовтня 2004 року №1383, з доказом вручення, Відповідачу було доведено договірні (граничні) величини за спожиту електроенергію у листопаді 2004 року у розмірі 300000 квт/г на суму 45485,89 гривень.

У встановлений договором термін Відповідач сплатив частково суму заборгованності у розмірі 38386,54 гривень за межами розрахункового періоду.

Відповідно до санкцій, передбачених частиною 5 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” та пункту 4.5 Договору Позивачем проведено розрахунок нарахованої оплати за перевищення договірної величини електроспоживання у розмірі 28403,33 гривень.

На час розгляду справи у господарському суді Відповідач не здійснив оплату за перевищення договірної величини електроспоживання.

Приймаючи спірне рішення господарський суд виходив з того, що в силу статей 525, 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Крім того, відповідно до статті 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Кожна сторона повинна вжити усі заходи, необхідні для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси іншої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Господарський суд задовольнив позовні вимоги частково пославшись на зміни до абзацу 5 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” відповідно до яких електроенергія, яка спожита понад договірну величину, сплачується у двократній вартості (Закон №2706-ІV (2706-15) від 23 червня 2005 року).

Судова колегія вважає правомірним рішення господарського суду та обгрунтованими доводи господарського суду стосовно визнання факту перевищення договірної величини споживання електроенергії.

З врахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін .

На підставі наведеного та керуючись статтями 99, 101-103, 105 ГПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства “Пектораль”, село Менжинське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 8 серпня 2006 року у справі №13/124(5/361), залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                                      І.Л. Кузнецова

Судді                                                                                В.В. Швець

І.А. Сизько