РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2007 р.

Справа № 9/6-153

Господарський суд Тернопільської
області

у складі

Розглянув справу

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1  АДРЕСА_1

до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2   АДРЕСА_2.

За участі представників:

позивача:  ОСОБА_3, довіреність № НОМЕР_1.

відповідача:  не  з'явився.

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику
позивача  права та обов'язки  учасника господарського процесу згідно з
ст.ст. 22,  29  ГПК
України,

Встановив

Позивач -Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1, м. Тернопіль,
звернувся  12.01.2007 р. (вх. №
0113 (н)  до господарського суду
Тернопільської області з позовом до Відповідача - Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2,   м. Тернопіль,  про стягнення
4 965,00 грн. заборгованості , посилаючись на таке:

15 вересня 2005 р. між  Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичної
особи Білай ОСОБА_1,  як Продавцем,
та  Суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_2, як Покупцем, укладено договір
найму-продажу, предметом якого є зобов'язання
Продавця   передати у власність
Покупцю  товар належної якості,  а
Покупця -прийняти та оплатити його на умовах, визначених в даному
договорі.

На виконання умов договору на
підставі накладної   № НОМЕР_2  Позивач передав Відповідачу  товар (матраци та ковдри) на загальну суму  10 415,00 грн .

Факт отримання Відповідачем товару
підтверджується  його підписом та
печаткою на накладній.

Позивач стверджує, що Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа
ОСОБА_2  порушив зобов'язання щодо
оплати за поставлений йому товар, станом на 12.01.2007 р. (день звернення з
позовом до суду) заборгованість відповідача становить  4 965,00
грн.

Ухвалою від  17.01.2007 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    17:20 год.
15 лютого  2007 р.

У судовому засіданні  15.02.2007 р. представник Позивача  підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач не скористався своїм
правом на участь у судовому засіданні
15.02.2007 р.

На підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладався до 16:15 год. 12 березня 2007 р.

В судовому засіданні 12.03.2007 р.
Позивач подав доповнення до позовної заяви (вх.                  № 12801 від 12.03.2007 р.), в
якому  повідомив, що Відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконав : за товар, отриманий відповідно до накладної  № НОМЕР_2, загальною вартістю 10 415,00 грн.
провів лише часткову оплату, заборгувавши 5 450,00 грн.  Посилаючись на ст. 530 ЦК України просить
стягнути  з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2   5 450,00 грн. боргу.

12.03.2007 р. Відповідач подав відзив на позов (вх. № 12793 (н) від
12.03.2007 р.), в якому визнав факт отримання товару від  СПД ОСОБА_1
вказав на те, що такий товар був реалізований ним третій особі, однак
оплату за нього він не отримав, відтак не зміг розрахуватися  із
Позивачем . Повідомив суд про те, він не є суб'єктом підприємницької
діяльності.

Розгляд справи відкладався до 12:20
год. 02 квітня 2007 р.  з метою
витребування від позивача доказів перебування ОСОБА_2 в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В судовому засіданні  02.04.2007 р. представник Позивача підтримав
заявлений позов та посилаючись на ст. 530 ЦК України просить стягнути з
Відповідача 4 965,00 грн. заборгованості.

Відповідач не скористався своїм
правом на участь у судовому засіданні 02.04.2007 р.

Справа розглядається за
наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши    наявні у  справі
докази, суд встановив, що позов підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.

Спір виник внаслідок неналежного виконання Відповідачем, як Покупцем,
умов договору найму-продажу від
15.09.2005 р., внаслідок
чого  отриманий Відповідачем на
підставі  договору   та згідно
накладної:  № НОМЕР_2, товар на
загальну суму  10 415,00 грн .,   лише частково, на суму  5 450,00
грн.,   оплачений  покупцем.

З відповіді на надіслану йому
09.03.2006 р.  претензію  з вимогою сплатити 4 965,00 грн.
заборгованості,  Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_2  визнав суму боргу і
зобов'язався в період з 20.04.2006 р. по 20.05.2006 р. перерахувати її на
рахунок Позивача .

Відповідно до ч. 2 ст. 705 ЦК
України  покупець стає власником товару,
переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше
не встановлено договором.

За твердженням  Позивача, яке не спростоване  Відповідачем, станом 12.01.2007 р. (день
звернення з позовом до господарського суду) борг Відповідача складає  4 965,00 грн.,  що свідчить про порушення  Суб'єктом підприємницької діяльності  ОСОБА_2
господарських зобов'язань.

14.08.2006 р. Позивач вдруге
звернувся до Відповідача з вимогою про сплату суми боргу, яку  Суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_2 залишив без задоволення.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК
України встановлено обов'язок учасників господарських відносин належним чином
виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок закону, інших правових
актів, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК
України,  кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського  інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару .

Як визначається ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець  зобов'язаний сплатити повну ціну переданого
товару.

Доказів,  що підтверджують  виконання
Відповідачем  оплати  вартості поставленого йому  товару в повному обсязі, та відновлення тим
самим   порушених  майнових прав
кредитора  на момент  розгляду спору судом, у матеріалах  справи
немає.

Тому  правомірними є вимоги  щодо стягнення  з Відповідача 4 965,00 грн.  заборгованості, яка складається  із несвоєчасно оплаченої   вартості
поставленого  йому   у
вересні  2005 р.  товару.

За таких обставин справи, позовні
вимоги задовольняються повністю  на
суму  4 965,00 грн. в частині основного
боргу .

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК
України покладаються на  Відповідача.

У судовому засіданні 02.04.2007 р.
за згодою представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частину
рішення суду відповідно до  ст. 85  ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.
ст. 15, 526, 527, ч. 2 ст. 530, 625,692
ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75,   82, 84, 85, 116, 117 ГПК України,
Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити .

2. Стягнути 4 965,00 грн. боргу та
220,00  грн. судових витрат
із  Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, м. Тернопіль, ідент. код НОМЕР_3)
в користь  Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1,    ідент. код  НОМЕР_4 ).

3.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
“13” квітня  2007 р. рішення, через
місцевий господарський суд.

Суддя