донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

12.03.2007 р.                                                                                 справа №34/347а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Гуреєв МА.К. – за дов. № 35 від 05.10.2006р., Маліновський Д.В. - за дов. № 38  від 09.10.06р.,

від відповідача:
Луценко С.А. – за дов. № 1 від 09.01.07р., Фурсофілов І.О. – за дов.від 12.03.2007р.     ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція м.Красноармійськ

на постанову господарського суду

Донецької області

від
22.01.2007 року

по справі
№34/347а

за позовом
Відкрите акціонерне товариство "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1" м.Красноармійськ

до
Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція м.Красноармійськ

про
визнання недійсним рішення

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад суті постанови місцевого господарського суду

18.10.2006 року Відкритим акціонерним товариством “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська - Західна №1” м. Красноармійськ заявлений позов до Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового  повідомлення-рішення №/0 від 04.05.2006року у сумі 25208,00грн., рішення  про результат розгляду скарги №7294/3-25-007-2 від 26.05.2006року,  податкового повідомлення-рішення №/1 від 29.05.2006року у сумі 25208,00грн., рішення про результат  розгляду повторної скарги №10330/10/250135 від 26.07.2006року,  податкового повідомлення-рішення №/2 від 11.08.2006року у сумі 24326,00грн. та рішення про результат розгляду повторної скарги від 04.10.2006року №11200/6/25-0215.

Ухвалою від 18.10.2006р. позовна заява була залишена без руху на підставі п.3,4 ст.106 КАС України.

Ухвалою від 06.11.2006р. відкрито провадження в адміністративній справі.

Позивач додатковою заявою від 07.12.2006року (вхід.№02-41/48114) змінив позовні вимоги та просив визнати недійсними  податкові  повідомлення-рішення №/0 від 04.05.2006року, №/1 від 29.05.2006року, №/2 від 11.08.2006року,  №/3 від 12.10.2006року.

Ухвалою від 07.12.2006р. зупинено провадження у адміністративній справі до 16.01.2007р. для надання сторонами додаткових доказів.

Ухвалою від 16.01.2007р. поновлено провадження у адміністративній справі.

Позивач заявою від 22.01.2007року (вхід. №02-41/2398) остаточно уточнив позовні вимоги і просив визнати недійсним податкове повідомлення –рішення №/3 від 12.10.2006року.

Постановою від 22.01.2007р. (повний текст складено 24.01.2007р.) у справі № 34/347а  господарський суд Донецької області (суддя Кододова О.В.)  позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-Західна №1” м. Красноармійськ  задоволенні.

Визнано недійсним податкове повідомлення – рішення №/3 від 12.10.2006року про визначення суми податкового зобов’язання  з податку на прибуток у розмірі 16805,00грн. та штрафної санкції у розмірі 8403,00грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-Західна № 1” м. Красноармійськ витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд постанови

Відповідач з прийнятою постановою господарського суду від 22.01.2007р. не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою  відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції при винесенні постанови порушенні норми матеріального права, а саме п.5.1 ст.5, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, п.п.1.22.1 п.1.22 ст.1, п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України “Про оподаткування  прибутку підприємств”.

Зазначає, що ВАТ “Вугільна компанія “Шахта “Красноармійська-Західна № 1” в порушення п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування  прибутку підприємств” завищено валові витрати на суму 67219грн. внаслідок списання кредиторської заборгованості по якій минув строк позовної давності, оскільки фактично підприємство не понесло ніяких витрат при придбанні товару (отриманих послуг).

Посилається на те, що згідно пп. 1.22.1 п.1.22 ст.1 Закону України №283/97-ВР від 22.05.1997р. "Про оподаткування прибутку підприємств" із змінами і доповненнями сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності є безповоротною фінансовою допомогою.

Платник податку повинен одночасно зменшити валові витрати на суму оприбуткованого товару, оскільки він фактично не здійснив витрат згідно пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону.

Вважає, що донарахування ВАТ "Вугільна компанія "Шахта "Красноармійська –Західна №1"  податку на прибуток в сумі 25208 грн., в т.ч. податок прибуток у розмірі - 16805 грн. та штрафна санкція у розмірі - 8403,00 грн. є правомірним.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу в якому зазначає, що господарський суд, приймаючи постанову, належним чином оцінив фактичні обставини справи та правомірно встановив, що податок з доходів фізичних осіб та штрафні санкції нараховані відповідно до вимог діючого законодавства.

Зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі, вказує на порушення судом норм Закону України № 334/94-ВР від 28.12.1994р. (в редакції Закону України №283/97-ВР від 22.05.1997р.) "Про оподаткування прибутку підприємств" однак це не відповідає дійсності з наступних обставин:

Посилання на п.5.1 та п.п.5.2.1 ст.5 "Валові витрати", як такі, що визначають валові витрати лише у вигляді компенсації вартості товарів, які придбаються (п. 5.1.) або суму будь-яких витрат, сплачених (п. 5.2.1.) - не підтверджуються, в зв'язку з тим, що зазначена правова норма передбачає включення до валових витрат не тільки суми витрат фактично сплачених, але і нарахованих. Обмеження на віднесення до валових витрат по придбаним, але фактично не сплаченим товарам (роботам, послугам) не встановлені пунктами 5.3. -5.7. ст. 5 "Валові витрати". На думку позивача, твердження відповідача про порушення позивачем п. 5.2.1. ст. 5 Закону не відповідає приписам цієї норми.

4. Як встановлено судом першої інстанції, та не оскаржується сторонами по справі:

Відповідачем була проведена планова виїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов’язкових платежів), додержання валютного та іншого законодавства  Відкритим акціонерним товариством “Вугільна компанія” Шахта  “Красноармійська - Західна №1” за період 01.01.2005р. по 31.12.2005р. за результатами якої був складений акт №  26-23-6-13498562 від 21.04.2006р. (т.1,л.с.97-150,т.2,л.с.1-64).

Відповідач у п.п.2.2 та 2.4 акту перевірки встановив (т.1 а.с.138,140-141), що позивачем порушення вимог п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” завищені валові витрати на суму 67219грн. в наслідок списання кредиторської заборгованості по якій минув строк позовної давності, оскільки фактично підприємство не понесло ніяких витрат при придбанні товару ( отриманих послуг), що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 16805грн.в тому числі у 1 кварталі 2005року 10520грн., 2 кварталі 2005року 3143грн., 3 кварталі 2005року 2780грн., 4 кварталі 362грн.

На підставі акту перевірки Красноармійською ОДПІ  прийняте  податкове повідомлення - рішення №/0 від  04.05.2006року, яким визначено податкові зобов’язання з податку на прибуток на загальну суму 25208,00грн. з них основного платежу 16805,00грн. та  штрафні (фінансові) санкції у сумі 8403,00грн. (т.1,л.с.5).

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням №/0 від 04.05.2006року, позивач направив скаргу до  Красноармійської ОДПІ про перегляд  податкового повідомлення-рішення, яка рішенням від 26.05.2006року №7294/3-25-007-2 залишена без задоволення, а  податкове повідомлення-рішення №/0 від  04.05.2006року без змін, та направила  податкове повідомлення-рішення №/1 від  29.05.2006року, яким позивачу визначено податкові зобов’язання з податку на прибуток на загальну суму 25208,00грн. з них основного платежу 16805,00грн. та  штрафні (фінансові) санкції у сумі 8403,00грн.

Позивач  направив скаргу до Державної податкової адміністрації в Донецькій області про перегляд податкового повідомлення-рішення №/1 від  29.05.2006року та рішення про результат розгляду скарги від 26.05.2006року №7294/3-25-007-2. Рішенням від 26.07.2006року №10330/10/250135 ДПА  у Донецькій області  скасувала податкове повідомлення-рішення Красноармійської ОДПІ від 04.05.2006року №/0 ( від 29.05.2006року №/1) з податку на прибуток у частині штрафних (фінансових) санкцій  у сумі 881,80грн.  та в зазначеній частині рішення від 26.05.2006року №7294/3-25-007-2 про результати розгляду первинної скарги, в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та рішення про результат розгляду первинної скарги залишено без змін та направлено податкове повідомлення-рішення №/2 від 11.08.2006року про визначення  податку на прибуток у сумі 24326,00грн., з неї  основний платіж 16805,00грн. та штрафні (фінансові) санкції 7521,00грн.

Позивач направив скаргу до Державної податкової адміністрації України про перегляд повідомлення-рішення №/0  від 04.05.2006року, рішення про результат розгляду скарги №7293/3-25-007-2 від 26.05.2006року, повідомлення-рішення №/1 від 29.05.2006року, рішення про результат  розгляду  повторної скарги №10330/10/250135 від 26.07.2006року. 04.10.2006року ДПА України рішенням №11200/6/25-0215  скасовано податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.05.2006року (від 29.05.2006року №/1) з врахуванням рішення ДПА у Донецькій області від 26.07.2006року №10330/10/25-0135, прийнятого за розглядом повторних скарг, в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 97,60грн. та у зазначеній частині рішення №7294/3-25-007-2 від 26.05.2006року та рішення №10330/10/25-0135 від 26.07.2006року, прийняті за розглядом скарг, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення, рішення, прийняті за розглядом скарг залишено без змін.

Судом встановлено, що згідно бухгалтерської довідки за 2005рік (т.1 л.с.79) позивач при складенні декларацій з податку на прибуток включив до валових доходів суми списаної кредиторської заборгованості у зв’язку із закінченням строку позовної давності у тому числі: по розрахункам з постачальниками по наданим послугам за 1 квартал 2005року –49685грн., 2 квартал 12101грн., 3 квартал 84грн.; по розрахункам з постачальниками матеріалів  за 1 квартал 2005року –749грн., 2 квартал 2987грн., 3 квартал 13259грн., 4 квартал 2005року - 1739грн., всього на загальну суму 80604грн.

5.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті ухвали

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Між сторонами немає розбіжності щодо наявності у позивача за період з 01.01.2005року по 31.12.2005року кредиторської заборгованості по якій  закінчився строк позовної давності за товари та послуги отримані від підприємств, які перелічені у додатку  до акту перевірки ( т.2 л.с.25).

Наявність кредиторської заборгованості у позивача свідчить про те, що валові витрати були позивачем були сформовані у податковому періоді коли відбулося  оприбуткування придбаних товарів (наданих послуг) відповідно до пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" згідно з якою датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а у разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Представник податкового органу підтвердив ,що позивач у відповідності с законом сформував валові витрати за першою подією.

Відповідно до пп. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»N 283/97-ВР від 22.05.97 (із змінами і доповненнями) сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності є безповоротною фінансовою допомогою.

Підпунктом 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що до доходів з інших джерел та від позареалізаційних операцій включаються суми безповоротної фінансової допомоги.

Вартість послуг на загальну суму 80604грн., набула статусу безповоротної фінансовою допомоги в податковому періоді, на який припадає закінчення терміну позовної давності.

Матеріалами справи доведено та  підтверджується сторонами, що позивач  відніс списану кредиторську заборгованість у розмірі 80602,79грн. (з ПДВ) до складу валового доходу за 2005рік.

Судова колегія не приймає доводів відповідача про те, що позивач одночасно з включенням кредиторської заборгованості по ,якій сплив строк позовної давності ,повинен відкоригувати свої валові витрати у бік зменшення , оскільки раніш сформовані за фактом оприбуткування товарів витрати не були фактично понесені платником податку, оскільки:

Відповідно до ст..15 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ставки податку на прибуток, пільги щодо оподаткування, об’єкт оподаткування ,порядок обчислення оподатковуваного прибутку, строки і порядок сплати та зарахування податку до бюджетів можуть встановлюватися та змінюватися лише шляхом внесення змін до цього закону.

Статтею 11 Закону встановлені правила ведення податкового обліку ,згідно якого як валові доходи так і валові витрати звітного періоду за загальним правилом збільшуються за першою подією, яка відбулася раніше.

Формування валових витрат та і валових доходів зі спірних операцій за першою подією позивачем у відповідності з правилами ведення податкового обліку, визнається податковим органом.

Правила ведення податкового ( п.п.5.2.1ст.. 5,ст..11 закону) не містять у собі норми ,яка б зобов’язувала платника податку здійснювати будь-яке коригування у бік зменшення валових витрат ,які були сформовані за фактом оприбуткування товарів у попередніх звітних періодах і не сплачених протягом строків позовної давності.

Згідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна  сторона  повинна  довести  ті обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідач належними доказами не довів правомірність прийняття спірного податкового повідомлення –рішення.

За таких підстав, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що відповідач з посиланням на норми п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” не правомірно визначив суму податкового зобов’язання  з податку на прибуток у розмірі 16805,00грн. та штрафної санкції у розмірі 8403,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.184,195,198,205,212, п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія , -

У Х В А Л И Л А :

Постанову господарського суду Донецької області по справі № 34/347а від 22.01.2007р. (повний текст складено 24.01.2007р.)  залишити без змін, а апеляційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена в повному обсязі     16.03.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  4 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

1 –ДАГС