ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2007 р.
справа № 20-7/110

За позовом:          Закритого акціонерного товариства

„Севастопольська рибодобувна компанія”

(03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 50-А)

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю

„АФК Юниверсл Консалтинг”

(125422, Російська Федерація, м. Москва, вул. Всеволода Вишневського, 10)

(адреса представництва: 99045, м. Севастополь, вул. Шостака, 1)

про          розірвання договору бербоут-чартера (стандартний бербоутний чартер, кодова назва „БЕРКОН 89”), укладеного 24.04.2003 між ДП „Севастопольська рибодобувна компанія” та ТОВ „АФК Юниверсл Консалтинг” на судно РКТС „Дуванкой”;

спонукання відповідача повернути позивачу морське транспортне судно РКТС „Дуванкой”, ідентифікаційний номер ІМО 8724339,

Суддя Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

від позивача:          - Міхеєва Ю.О., представник, довіреність №070411/1 від 11.04.2007;

від відповідачів:          - Москаленко В.Л., представник, довіреність №б/н від 23.04.2007.

Суть спору:

22.03.2007 (вх. 789) Закрите акціонерне товариство „Севастопольська рибодобувна компанія” звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю „АФК Юниверсл Консалтинг” про розірвання договору бербоут-чартера (стандартний бербоутний чартер, кодова назва „БЕРКОН 89”), укладеного 24.04.2003 між ДП „Севастопольська рибодобувна компанія” та ТОВ „АФК Юниверсл Консалтинг” на судно РКТС „Дуванкой”; спонукання відповідача повернути позивачу морське транспортне судно РКТС „Дуванкой”, ідентифікаційний номер ІМО 8724339, з посиланням на ст. 652 Цивільного кодексу України, ст. 124 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 23.03.2007 порушено провадження у справі (а.с.1-2).

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що отримання прибутку від фрахту суден є єдиним джерелом надходження доходів, виконання договору суперечить суспільним інтересам, оскільки переговори стосовно врегулювання зазначеного спору не призвели до бажаного результату, отримання прибутку від фрахту суден є єдиним джерелом фінансування програм приватизації, в статутному капіталі є доля держави, істотно змінилися обставини, якими сторони керувались при укладенні договору, в теперішній час ціна договірної фрахтової ставки збільшилася майже в 2 разі, про що свідчать комерційні пропозиції.

Підвідомчість справи визначена відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України та арбітражного застереження до угоди, яке викладено в Додатковій угоді від 15.11.2004 до п. 26, 33 стандартного бербоутного чартеру, кодова назва „БЕРКОН 89”.

Відповідач в відзиві на позов (вх. № 11254) позовні вимоги не визнав по мотивам, викладеним в ньому основні з яких полягають в тому, що на дату укладення договору сторони узгодили всі його суттєві умови, в тому числі узгодили розмір добової фрахтової ставки, вважає доводи позивача необґрунтованим (арк.с. 59-61).

Розгляд справи відкладався, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

З'ясовані наступні обставини:

24.04.2003 між Державним підприємством „Севастопольська рибодобувна компанія” (з 29.12.2003 ЗАТ „Севастопольська рибодобувна компанія”, яка є його правонаступником згідно Статуту) і ТОВ „АФК Юниверсл Консалтинг” укладено договір бербоут-чартера морського транспортного судна РКТС „Дуванкой”, UUIV, Україна; дата і місце будівництва: 1986, м. Миколаїв, Україна; клас судна КМ Л1 1 А2 –риболовецьке; реєстровий тоннаж: брутто/нетто –6494/1918;  ідентифікаційний номер ІМО 8724339, на 10 років з фрахтовою ставкою 633,35 доларів США за кожну добу фрахту.

Додатковою угодою від 15.11.2004 редакція ст. 26 та 33 змінена на наступну: „Будь-який спір, що виник по даному чартеру, підлягає розгляду у відповідності з діючим законодавством України на території України, за умовами дотримання правил і судової процедури діючих там ”.

22.12.2006 позивач звернувся з пропозицією до відповідача про перегляд умов договору оренди судна в частині зміни фрахтової ставки в зв’язку із зміною ринкових умов по мінімальній фрахтовій ставці морського судна аналогічного класу (арк.с. 50).

15.01.2007 відповідач повідомив про свою незгоду на внесення змін до діючого договору в частині збільшення фрахтової ставки (орендної плати) (арк.с. 51).

18.12.2006 Компанія „RAPCONT COMMERCIAL INC.” пропонує фрахтову ставку 950 доларів США на добу (арк.с. 52).

З 01.09.2005 відповідач має на території України представництво, яке зареєстровано в установленому діючим законодавством України порядку, здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі по управлінню морськими суднами  (арк.с. 53).

14.02.2007 позивачем направлений відповідачу лист, яким запропоновано розірвати договір, про підписання актів прийому-передачі судна і повернення в строк до 24.02.2007 (арк.с. 108).

20.02.2007 відповідачем направлена відповідь на вищевказаний лист, в якій він зазначив, що ці питання можуть бути вирішені тільки після спливу строку дії договору та відмовився розірвати договір достроково (арк.с. 109).

Спір виник в зв’язку з тим, що позивач вважає при укладенні договору на 10 років сторони не могли передбачити, що фрахтова ставка вже через 3 роки збільшиться майже вдвічі і він позбавлений можливості отримати прибуток, виходячи з цін на ці послуги, які склалися на світовому ринку, подальше виконання договору завдасть позивачеві збитків у вигляді неотриманих доходів та прибутку.

Відповідач вважає, що умови договору визначені на 10 років вперед, перегляду та зміні не підлягають, так як ним понесені значні витрати на ремонт судна, на підготовку його для пред’явлення до Регістру.

Відповідно до статті 203 Кодексу торговельного мореплавства України за договором фрахтування судна на певний час судновласник зобов'язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час.

Правовідносини сторін регулюються статтями 652 Цивільного кодексу України, §1,5 (ст. ст. 798-805) Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей оренди певних видів транспортних засобів, встановлених транспортними статутами та кодексами.

Статтею 652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтями 798, 799 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Відповідачем не заявлені вимоги про визначення наслідків розірвання договору виходячи із необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними в зв’язку з його виконанням.

Представнику відповідача роз’яснені його права з цього питання.

В судовому засіданні представник позивача з посиланням на п. 2 ч. ІІ договору повідомила, що витрати на ремонт покладаються на фрахтувальника.

В ході виконання договору на думку позивача відбулися суттєві зміни зовнішніх обставин: змінились ринкові умови по мінімальній фрахтовій ставці морського судна аналогічного класу; виконання договору тягне для позивача шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на колишніх умовах, веде до порушення суспільних інтересів; порушуються інтереси держави, так як державі належить пакет акцій позивача.

Все вищеперелічене істотною впливає на інтереси сторін і не могло бути передбачено сторонами при укладені договору навіть при всій необхідній завбачливості з їх боку та не залежить від  волі сторін.

Зміна обставин вважається істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони уклали б договір на інших умовах.

Позивач спочатку здійснив спробу щодо зміни умов договору або його розірвання за взаємною згодою сторін, однак не досяг згоди щодо цих питань.

При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати позивача по сплаті державного мита в державний бюджет України та на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу на користь ДП “Судовий інформаційний центр” віднести на сторони, згідно зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, порівну.

На підставі викладеного, керуючись статтею 203 Кодексу торговельного мореплавства України, статтею 652 Цивільного кодексу України, § 1,5 (ст. ст. 798-805) Цивільного кодексу України статтями 22, 33, 34, 44, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір бербоут-чартера (стандартний бербоутний чартер, кодова назва „БЕРКОН 89”), укладений 24.04.2003 між Державним підприємством „Севастопольська рибодобувна компанія” та Товариством з обмеженою відповідальністю „АФК Юниверсл Консалтинг” на судно РКТС „Дуванкой”, UUIV, Україна; дата і місце будівництва: 1986, м. Миколаїв, Україна; клас судна КМ Л1 1 А2 –риболовецьке; реєстровий тоннаж: брутто/нетто –6494/1918;  ідентифікаційний номер ІМО 8724339 з 15.05.2007.

3. Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю „АФК Юниверсл Консалтинг” (125422, Російська Федерація, м. Москва, вул. Всеволода Вишневського, 10; адреса представництва: 99045, м. Севастополь, вул. Шостака, 1, ідентифікаційний код 26599313, відомості про розрахункові рахунки в матеріалах справи відсутні) повернути Закритому акціонерному товариству „Севастопольська рибодобувна компанія” (03067, м.Київ, вул. Машинобудівна, 50-А, ідентифікаційний код 32140947, р/р 260003617 в АКБ “Легбанк”, м. Київ, МФО 300056) морське транспортне судно РКТС „Дуванкой”, UUIV, Україна; дата і місце будівництва: 1986, м. Миколаїв, Україна; клас судна КМ Л1 1 А2 –риболовецьке; реєстровий тоннаж: брутто/нетто –6494/1918;  ідентифікаційний номер ІМО 8724339 в строк до 01.06.2007.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АФК Юниверсл Консалтинг” (125422, Російська Федерація, м. Москва, вул. Всеволода Вишневського, 10; адреса представництва: 99045, м. Севастополь, вул. Шостака, 1, ідентифікаційний код 26599313, відомості про розрахункові рахунки в матеріалах справи відсутні) на користь Закритого акціонерного товариства „Севастопольська рибодобувна компанія” (03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 50-А, ідентифікаційний код 32140947, р/р 260003617 в АКБ “Легбанк”, м. Київ, МФО 300056) державне мито в сумі 42,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 59,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                      Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено та

підписано в порядку

ст. 84 ГПК України

03.05.2007