КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17.04.07 р.          № 14/343-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка  В.В.

суддів:            Алданової  С.О.

Борисенко  І.В.

при секретарі:          Дубінкіній Ю.А.

За участю представників:

від позивача -Марченко Н.М. – (дов. № 120/11 від 09.01.2007р.)   відповідача:                              Павловський Ю.С. – (дов. № 4/4-104 від 25.01.2007р.)

Писарський В.О. – (дов. № 4/4-200 від 13.02.2007р.)

від прокуратури:                      Гаврюшенко Г.В. – (посвідчення № 250 від 18.07.2005р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратура Святошинського району міста Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.12.2006

у справі № 14/343-А  (Калатай Н.Ф.)

за позовом           Прокурор Святошинського району м.Києва

до           Державне підприємство Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма"

про          стягнення 454738,18 грн.

Ухвала приймається 17.04.2007р. у зв’язку з оголошення у судовому засіданні 03.04.2007р. перерви відповідно до ст. 150 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Державного підприємства Український науково – дослідний інститут нафтопереробної промисловості “Масма” про стягнення 454738,18 грн.

19.07.2006р. представник прокуратури подав заяву про зміну підстав адміністративного позову, з урахуванням якої позов заявлено про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 454738,18 грн., яка є не заборгованістю по сплаті страхових внесків, а коштами, не перерахованими відповідачем до органів Пенсійного фонду України для виплати різниці у розмірі пенсій, які нараховуються згідно Законом України “Про наукову і науково-технічну діяльність” з пенсіями, обчисленими на загальних підставах.

Постановою Господарського суду м. Києва від 08.12.2006р. у справі № 14/343-А в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданою постановою, Управління Пенсійного фонду України в Святошиснькому районі м. Києва оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати постанову Господарського суду м. Києва від 08.12.2006р. по справі № 14/343-А повністю та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Не погоджуючись із згаданою постановою, Прокуратура Святошинського району м. Києва оскаржила її в апеляційному порядку, просила скасувати постанову Господарського суду м. Києва від 08.12.2006р. у справі  № 14/343 -А та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники апелянтів апеляційні скарги підтримали.

Від представника відповідача надійшли заперечення на апеляційні скарги в яких просить постанову залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Місцевим судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 454738,18 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, з огляду на наступне.

На підтвердження розміру заявленої до стягнення суми боргу Прокуратурою до позовної заяви долучено копії корінця повідомлення про вручення 27.03.2006 р. відповідачу вимогу № 231 від 23.03.2006 р., згідно якої за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 454738,18 грн., та двох листів відповідача на адресу прокуратури Святошинського району м. Києва від 24.05.2006 р. № 2028/11 та від 25.05.2006 р. № 2043/11.

Позивачем в обґрунтування розміру заборгованості та періоду, за який ця заборгованість сформувалася, долучено до матеріалів справи: копії повідомлень, що направлялися відповідачеві протягом 2004-2006 років, проти отримання яких відповідач не заперечує, Зведений розрахунок позовних вимог від 10.10.2006 р. № 4040/11 (далі Зведений розрахунок від 10.10.2006 р.) та Зведений розрахунок позовних вимог від 10.11.2006 р. № 4737/11 (далі Зведений розрахунок від 10.11.2006р.).

Колегія суддів вважає, що місцевим судом вірно не взято до уваги документальні докази на підтвердження розміру наявного у відповідача перед позивачем боргу, оскільки в текстових частинах обох Зведених розрахунків зазначається про наявність боргу в сумі 454738,18 грн., підрахунок наведених при цьому помісячних сум боргу показує, що згідно Зведеному розрахунку від 10.10.2006 р. борг становить 420604,10 грн., а згідно Зведеному розрахунку від 10.11.2006 р. - 442475,11 грн.

Згідно Зведеному розрахунку від 10.10.2006 р., борг в сумі 420604,10 грн. рахується за відповідачем за період з січня 2004 р. по лютий 2006 р., то згідно Зведеному розрахунку від 10.11.2006 р. - за січень 2005 р. по лютий 2006 р.

Також, суттєво відрізняється розмір заборгованості по конкретних місяцях в залежності від того, в якому із Зведених розрахунків ця заборгованість рахується.

Так, як у Зведеному розрахунку від 10.10.2006 р. лише частина заборгованості за вересень 2005 р. дорівнює 103587,04 грн., то у Зведеному розрахунку від 10.11.20006 р. заборгованість відповідача за цей місяць в повному обсязі дорівнює 1902,58 грн..

Також в матеріалах справи містяться повідомлення за три роки - 2004, 2005, 2006.

Згідно повідомлень за 2004 рік за розрахунком суду, заборгованість відповідача перед позивачем становить 140546,23 грн. (при цьому, 4 із доданих повідомлень за 2004 рік до розрахунку не прийняті, оскільки представляють з себе останні сторінки повідомлень, а решта сторінок відсутня).

Згідно повідомлень за 2005 рік за розрахунком суду, заборгованість відповідача перед позивачем становить 266058,51 грн., за 2006 рік за розрахунком суду, заборгованість відповідача перед позивачем становить 13581,71 грн.

Разом, згідно наявних у справі копії повідомлень, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 420186,45 грн.

З наданих Прокуратурою та позивачем документальних доказів не можливо дійти однозначного висновку, яка саме сума підлягає стягненню, 454738,18 грн., 420604,10 грн., 442475,11 грн. чи 420186,45 грн., і за який саме період заборгованість з відповідача стягується, за період з січня 2004 р. по лютий 2006 р. чи за період з січня 2005 р. по лютий 2006 р.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем належним чином не доведено обставини, на які він посилається, як на підставу свої вимог.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 454738,18 грн. задоволенню не підлягають.

Виходячи з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги Управління пенсійного фонду України в  Святошинському районі м. Києва та Прокуратури  Святошинського району м. Києва  не підлягає задоволенню, а постанова Господарського суду м. Києва від 08.12.2006 року у справі № 14/343-А не підлягає скасуванню.

Керуючись п. 6 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення”, ст. ст. 195 198,200, 205-206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва та Прокуратури  Святошинського району м. Києва залишити без задоволення, постанову Господарського суду м. Києва від 08.12.2006 року у справі № 14/343-А залишити без змін.

Матеріали справи № 14/343-А повернути до Господарського суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена  до Вищого адміністративного суду України протягом місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя          Шипко  В.В.

Судді

Алданова  С.О.

Борисенко  І.В.