ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.07                                                                                           Справа№ 4/271-30/52

За позовом ТзОВ „Підприємство матеріально-технічного забезпечення        „Агропромтехніка ”, м.  Хмельницький

до відповідача  СГ ТзОВ „Хлібороб”, с. Заболотці, Бродівський район

про   стягнення    9308, 62 грн.

Суддя    Н. Мороз

При секретарі Н.Ходачкевич

Представники:

від позивача:       Гандзюк  В.В.

від відповідача:   Савчин М.З.

Повний текс  рішення виготовлено  та підписано  16.03.2007р.

Суть спору:

Позов заявлено ТзОВ „Підприємство матеріально-технічного забезпечення        „Агропромтехніка ”, м.  Хмельницький  до СГ ТзОВ „Хлібороб”, с.Заболотці, Бродівський район  про стягнення   9308, 62 грн.  заборгованості.

Ухвалою суду від 08.02.2007р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.03.2007р.

Представник позивача  в судове засідання  з’явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у  позовні й заяві та пояснив, що  заборгованість яка виникла за неналежне виконання  відповідачем господарського зобов”язання становить  9308, 62грн.

Представник відповідача в судове засідання подав  відзив на позов, в якому  зазначив, що  заборгованість   виникла  в зв»язку з важким фінансовим становищем господарства, а також представив докази часткового  погашення боргу в сумі 2000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №46 від  05.03.2007р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов”язання вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку. Однією з підстав виникнення зобов”язань,  згідно ст.11 ЦК України, зокрема  є договори та  інші правочини.

Між позивачем та відповідачем  було укладено договір купівлі-продажу  №40 від 16.03.2006р., згідно якого, позивач  зобов”зувався  передати  відповідачу товар ( у тому числі: запасні частини для  сільськогосподарської та  автотракторної техніки, масла, супутні товари, тощо) в асортименті ( за номенклатурою), кількістю та цінами згідно  видаткових  накладних, які є невід”ємною частиною договору, а відповідач  зобов”язався прийняти товар та оплатити   його на встановлених  договором умовах.

Згідно п.3.1 договору  відповідач  зобов”язаввся проводити  оплату за кожну партію товару , шляхом перерахування грошових коштів на  розрахунковий рахунок  позивача не пізніше  останнього робочого (банківського) дня поточного  місяця, в якому  товар був придбаний.

Проте, відповідач вартість  поставленого товару  оплатив  лише частково, відтак заборгованість відповідача становить 4 500, 00 грн. і підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобов”язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

В силу ст. 692 ЦК України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно  до п.6.4 договору за  прострочку оплати товару, відповідач  зобов»язаний  сплатити  пеню в сумі   712,66грн., відповідно  до поданного розрахунку.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором №40 п.6.5 передбачено  обов”зок  відповідача, в разі прострочення оплати  товару, сплатити  позивачу за користування  чужими  грошовими коштами 50 % річних від простроченої суми за весь час прострочення. За період прострочення оплати сума нарахованих процентів по договору за користування відповідачем  чужими  грошовими коштами  становить  2095,96 грн.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене,  суд дійшов висновку позов задоволити   частково.

Судові витрати покладаються на відповідача, згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.11, 526, 530, 625, 692 ЦК України, ст.ст.193, 216 ГК України,   ст.ст.32,33,43,49,75,82-85, 116, 117  ГПК України, господарський  суд,-

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задоволити частково.

2. Стягнути з СГ ТЗОВ „Хлібророб”( Бродівський район, с.Заболотці р/р 3001 в ЛРУ АТ „Індекс-Банк”, м.Броди, МФО 325279, )  на користь  ТзОВ „Підприємство матеріально-технічного забезпечення        „Агропромтехніка ”, (м.  Хмельницький, вул.. Толбухіна,4 р/р 0001 в ХФ КБ „Приватбанк”, МФО 315405 ) -   4 500,00 грн. заборгованості,  712,00 грн. пені,  2 095,96 грн. річних,  102,00 грн. державного мита та  118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  В решті позовних вимог- припинити провадження у справі.

4.  Наказ видати згідно  ст. 116 ГПК України.

Суддя