ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" січня 2007 р.
Справа  № 29-26/221-06-4955

За позовом: ТОВ «Укргазифікація –Південь»

до відповідача: Науково-виробнича асоціація «Елко»

про спонукання укласти договір

суддя          О.Ю. Аленін

Представники:

Від позивача: Глазов О.В. за довіреністю

Від відповідача: Мартьянов К.В.  - президент

Цинєв А.О. за довіреністю

Суть спору: у травні 2006 р. ТОВ «Укргазифікація –Південь»звернулось до суду з позовом до  Науково-виробничої асоціації «Елко»про зобов’язання Науково-виробничу асоціацію «Елко» укласти з ним типовий договір згідно додатку №1 до Правил користування електричною енергією (надалі –Правил) про спільне використання електромереж та трансформаторної підстанції №4986, розташованої за адресою: вул. Ільфа і Петрова, 18-а, Таїрівська селищна рада Овідіопільського  району Одеської області та стягнути з НВГА “Елко” 75 000 грн. матеріальних збитків, посилаючись на те, що згідно укладеного між ними договору від 27.06.2002 р. про користування електроенергією відповідач повинен був безперебійно постачати ТОВ “Укргазифікація-Південь” електроенергію.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.06.2006 р. позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2006 р. рішення господарського суду Одеської області від 27.06.2006 р. скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2006р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 серпня 2006 р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов’язання укласти договір  та додаткову постанову цього ж суду від 15 серпня 2006 р., рішення господарського суду Одеської області від 27 липня 2006 р. в частині задоволення позовних вимог про зобов’язання укласти договір у справі за № 26/221-06-4955 скасовано, а справу в цій частині  передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. В решті постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 серпня 2006 р. у справі за № 26/221-06-4955 залишено без змін.

29.11.2006 р. справа №26/221-06-4955  прийнята господарським судом Одеської області до провадження та присвоєно  справі №29-26/221-06-4955.

17.01.2007 р. позивач звернувся до суду з заявою про уточнення та збільшення позовних вимог (вх.№ 902 від 17.01.2007 р.) відповідно до яких просить суд зобов’язати НВГА «Елко»укласти з ТОВ “Укргазифікація-Південь” договір про спільне використання електромереж та трансформаторної підстанції № 4986, розташованої в м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18 а, згідно додатку №2 до Правил користування електричною енергією, та стягнути з НВГА «Елко»на користь ТОВ “Укргазифікація-Південь” реальні збитки у сумі 1072267,88 грн., борг у сумі 149337,63 грн. та відповідні судові витрати.

Обґрунтовуючи збільшення розміру позовних вимог щодо стягнення збитків,  боргу та сумісний їх розгляд в межах справи №29-26/221-06-4955 позивач виходив з положень ст.22, 58 ГПК України.

Ухвалою від 22.01.2007 р. в  задоволенні клопотання щодо прийняття зави від 17.01.2007 р. про збільшення позовних вимог в частині стягнення збитків та боргу судом відмовлено.

Ухвалою суду від 17.01.2007 р. зі складу третіх осіб що не заявляють самостійних вимог на предмет спору виключено Одеське територіальне представництво Національної комісії з регулювання електроенергетики України.

Відповідач заперечує проти уточнених позовних вимог з підстав, викладених  у відзиві.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, оцінивши докази які мають значення для справи, - суд встановив:

27.06.2002 року між ТОВ “Укргазифікація-Південь” та НВГА “Елко” укладений договір про користування електроенергією. Згідно пункту 2 договору відповідач зобов’язаний відпускати електроенергію позивачу з трансформаторної підстанції № 4986, розташованої за адресою: вул. Ільфа і Петрова 18 “а” Таїровської селищної ради Овідіопольского району Одеської області. Згідно пункту 3 договору, розрахунки за спожиту електроенергію виконуються згідно Прейскуранту № 09-01. Пунктом 5 договору передбачено, що ТОВ “Укргазификація-Південь” оплачує НВГА “Елко” 15% від вартості спожитої електроенергії за послуги з транзиту електроенергії по мережам, які належать споживачу.

20.04.2006 р. НВГА “Елко” листом № 5/3 попередило ТОВ “Укргазифікація-Південь” про відключення позивача від підстанції і розірвання договору на користування електричної енергії.

20.04.2006 р.  ТОВ “Укргазифікація-Південь”  звернулось до НВГА “Елко” листом № 66 відповідно до якого ТОВ “Укргазифікація-Південь” просить переукласти договір на транзит електроенергії між «ЧТС»та “Укргазифікація-Південь” до моменту будівництва і підключення ТП 2х1000 кВт.

Також, 20.04.2006 р. ТОВ “Укргазифікація-Південь” звернулось до НВГА “Елко” з листом № 65 відповідно до якого попередило відповідача про неприпустимість відмові позивачеві в транзиті електроенергії.

26.04.2006 р.  НВГА “Елко” листом № 5/4 повідомило про припинення дії договору від 27.06.2002 р.  з додатками на передачу по мережам  НВГА “Елко” електроенергії для виробничих потреб ТОВ “Укргазифікація-Південь”.

За твердженням позивача , відповідач в порушення вимог ст. 188 ГК України незаконно припинив в односторонньому порядку дію договору про постачання електроенергії, від 27.06.2002 р. та відмовляється від виконання обов'язку по зміні договору з ТОВ «Укргазификація-Південь»про спільне використання технологічних електричних мереж споживача, що стало підставою для звернення до суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідач не погоджуючись з позовом зазначає, що твердження позивача про те, що він звернувся 20.04.2006 року „з вимогою укласти договір про спільне використання електромереж та трансформаторної підстанції" не відповідає дійсності, так як листом від 20.04.2006 року ТОВ “Укргазифікація-Південь” просило НВГА „ЕЛКО" переукласти договір на транзит електроенергії між ТОВ „ЧТС" та ТОВ „УГП" до момента будівництва та підключення їх ТП 2x1000 кВт, а не просило укласти договір про спільне використання електромереж та трансформаторної підстанції.

За твердженням відповідача, для укладення договору позивач у відповідності до ст.ст. 178-181 ГК України повинен був надати НВГА „ЕЛКО" проект договору, адже у типових проектах договорів, які вказані у додатках до Правил користування електричною енергією (далі -Правила), передбачено багато суттєвих умов (пунктів), які можуть суттєво вплинути на електропередавальну організацію, споживача та субспоживача, а саме: позначення межі балансової належності на однолінійній схемі; приєднана потужність електроустановок в точці приєднання на межі балансової належності у кВт, дозволена потужність електроустановок в точці приєднання на межі балансової належності у кВт; розмір забезпечення технічної можливості для передачі Користувачу електричної енергії в межах у кВт потужності,  класі напруги (ступінь напруги у кВ) в обсягах, визначених відповідно до договору з постачальником електричної енергії; тривалість періоду для оплати отриманого рахунка становить у днях; розмір пені; обставини непереборної сили; строк дії договору та інше. Також, для підписання вищевказаного договору у позивача повинен бути дозволи органів Держенергоналяду та Держпромгірнагляду. Але і ці дозволи не надавались ні до суду, ні НВГА „ЕЛКО

Згідно пояснень наданих суду відповідач погоджується з вимогою позивача щодо укладення договору про спільне використання електромереж та трансформаторної підстанції, але тільки у межах технічної можливості пропущення електроенергії через вищевказану підстанцію КТП-4986 та електромережі не більш ніж 30 кВт, так як, вже сьогодні встановлена потужність електроустановок що підключені до трансформаторної підстанції КТП-4986 складає порядку 1200 кВт. Таким чином НВГА „ЕЛКО" не має технічної можливості пропускати через вищевказану підстанцію КТП-4986 та електромережі більш ніж 30 кВт.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, подані сторонами, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

За змістом ч.3 ст. 184 ГК України укладення господарських договорів на основі типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування типового договору.

Відповідно до ч. 2. ст. 179 ГК України Кабінет Міністрів  України, уповноважені ним органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб’єктам господарювання орієнтовані умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках –затверджувати типові договори.

Укладення  господарського договору є обов’язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов’язком для суб’єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання чи органів державної влади або органів господарювання (ч. 3 ст. 179 ГК України).

Частиною 4 ст. 179 ГК України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст,  зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству а також на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Законом України “Про електроенергетику” визначений орган державного регулювання діяльності в електроенергетиці яким є Національна комісія регулювання електроенергетики України (ст.11 Закону).  Цим же законом на Національну комісію регулювання електроенергетики України покладено завдання по розробленню та затвердженню правил користування електричною енергією ( ст. 12 Закону).

За змістом Правил користування електричною електроенергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.96 р. (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 р. №910), та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.11.2002 р. за № 903/7191 (далі –Правила)  договір про  спільне  використання  технологічних електричних мереж основного споживача –це домовленість двох сторін (основний споживач і субспоживач або постачальник електричної енергії), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час передачі електричної енергії технологічними мережами основного споживача для потреб субспоживача, електропередавальної організації або постачальника електричної енергії.

Пунктом 1.7 Правил передбачено, що у разі  використання  технологічних  електричних  мереж основного споживача субспоживачем відносини між споживачем та субспоживачем, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж споживача, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 2 Правил). Сторони, які спільно з основним споживачем використовують технологічні електричні мережі основного споживача для передачі електричної енергії субспоживачу, визначаються відповідно до точки продажу електричної енергії субспоживачу, зазначеної в договорі про  постачання електричної енергії між постачальником електричної енергії та субспоживачем. Основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, субспоживачам або постачальникам електричної енергії у разі дотримання ними вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договорів про спільне використання технологічних електричних мереж споживача або про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Цими ж Правилами встановлено, що вони є обов’язковими для споживачів, замовників, а також підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, які здійснюють виробництво, передачу та постачання електричної енергії. Дія цих правил поширюється на всіх споживачів – юридичних осіб, а також фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності.

Правилами та додатком №2 до них («Типовий договір про спільне використання технологічних мереж») встановлені зміст договору, порядок його укладання  та вимоги, дотримання яких вимагається при укладенні договору.

Пунктом  5.4. Правил визначено, що для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання або договору про спільне використання технологічних електричних мереж споживача заявник має надати відповідній організації такі документи:    1) заяву щодо укладення відповідного договору із зазначенням роду виробничої діяльності, місцезнаходження та банківських реквізитів заявника;  2) акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін;  3) однолінійну схему електропостачання об'єкта; 4) відомості щодо розрахункових засобів обліку; 5) заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми (за необхідності), довідку про укладені державні контракти (за наявності), відомості про  величину приєднаної потужності і категорії надійності електропостачання струмоприймачів;      6) акти екологічної, аварійної та технологічної броні споживача (за наявності);  7) копію свідоцтва про державну реєстрацію для фізичних осіб - підприємців;  8) копію довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України для юридичних осіб;  9) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) та/або земельну ділянку споживача; 10) копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори;  11) копію установчих документів (статут, положення тощо); 12) копію акта підтвердження готовності до роботи (подачі напруги) електроустановок або акт допуску подачі електричної енергії на електроустановки (для нових та реконструйованих електроустановок); 13) довідку про перелік територіально відокремлених площадок вимірювання (об'єктів споживача) із зазначенням величин приєднаної потужності електроустановок на цих об'єктах; 14) паспортні дані силових трансформаторів, кабельних та/або повітряних ліній передачі електричної енергії (для споживачів, у яких розрахункові засоби обліку встановлені не на межі балансової належності); 15) довідку про перелік субспоживачів (у разі їх наявності), дані розрахункових засобів обліку субспоживачів.

Згідно п 5.15. Правил відносини сторін у разі передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами споживача регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж або  про технічне забезпечення електропостачання. Передача (транзит) електричної енергії без оформлення договору про спільне використання технологічних електричних мереж або про технічне забезпечення електропостачання забороняється.

За змістом пп.  5.17., 5.18., 5.19., 5.20   договір  про  технічне  забезпечення  електропостачання споживача та договір про спільне використання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) має містити такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей:   1) найменування сторін;   2) місце і дату укладення договору;   3) обсяг передачі електричної енергії та договірної граничної величини електричної потужності;  4) режими постачання; 5) гарантований рівень надійності електропостачання (за категорією надійності електропостачання); 6) величини дозволеної та приєднаної потужності електроустановок субспоживача; 7) порядок обліку перетікання реактивної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії (за необхідності);  8) порядок обліку споживання електричної енергії та вимірювання величини потужності, споживання та генерування реактивної електроенергії, контролю показників якості електричної енергії (у тому числі у випадку пошкодження або тимчасової відсутності відповідних розрахункових засобів обліку); 9) порядок надання даних щодо використаної субспоживачем електричної енергії; 10) умови дії договору у разі відсутності у споживача договору про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії та/або у разі відключення споживача за борги чи з інших причин; 11) строк дії договору; 12) умови та порядок розірвання договору; 13) місцезнаходження, банківські реквізити сторін. Договір про спільне використання технологічних електричних мереж споживача додатково містить порядок розрахунків за використання технологічних електричних мереж основного споживача.

Невід'ємними частинами договору про технічне забезпечення електропостачання споживача та про спільне використання технологічних електричних мереж є: 1) акт про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін;  2) відомості про засоби комерційного обліку активної та реактивної електричної енергії; 3) схема електропостачання, зазначення точок приєднання і ліній, що живлять струмоприймачі субспоживача; 4) акт екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача (за необхідності згідно з вимогами нормативно-правових актів); 5) порядок розрахунку втрат електричної енергії в мережі споживача (субспоживача).

Договір про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача або технічне забезпечення електропостачання та зміни до нього узгоджуються з постачальником електричної енергії та електропередавальною організацією у частині режимів споживання та застосування обмеження постачання електричної енергії субспоживачу у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію, дотримання показників якості електричної енергії, порядку розрахунку втрат електричної енергії та їх розподілу.  Копія договору про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача або про технічне забезпечення електропостачання надається субспоживачем постачальнику електричної енергії і має поновлюватись у разі внесення змін до зазначеного договору.

У відповідних договорах вказуються показники якості електричної енергії, що забезпечуються постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) або основним споживачем відповідно до державних стандартів.  Перелік показників якості електричної енергії, що є суттєвими, сторони договору встановлюють на підставі державних стандартів шляхом врахування і погодження пропозицій постачальника електричної енергії і споживача. Засоби і умови контролю показників якості електричної енергії зазначають у договорі.  Підтримання погодженого переліку показників якості є обов'язком для сторін договору.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України  господарські   договори    укладаються    за    правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом  ст. 641 ЦК України пропозицію  укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.  Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно положень ст. 638 ЦК України істотними умовами  договору  є  умови  про  предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Між тим, як встановлено розглядом справи позивач звертаючись до відповідача з листом про переукладення договору на транзит електроенергії між «ЧТС» та «Укргазифікація Південь»істотних мов майбутнього договору не навів, проект договору відповідачеві не надав.

Крім того, виходячи зі змісту листа № 66 від 20.04.2006 р., який за твердженням позивача є пропозицією укласти з ним саме договір на спільне використання електричних мереж, позивач просить відповідача переукласти договір на транзит та не містить пропозицій щодо укладення договору про спільне використання електромереж та трансформаторної підстанції № 4986. Не містить вказаний лист і інших, необхідних для укладення таких договорів, кількісних так і якісних  показників.

Суд відзначає що, з огляду на наведені законодавчі положення, основний споживач не має права відмовити субспоживачам або постачальникам електричної енергії в укладенні спірного договору лише за умови  дотримання ними вимог Правил користування електричної енергії.

Оскільки позивач під час розгляду доказів належного виконання ним вимог Правил суду не навів,  а надані докази навпаки, свідчать про недотримання позивачем як порядку укладення договору, так і вимог що ставляться діючим законодавством до таких договорів, вимоги за позов є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню

Керуючись ст.ст.  44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного  строку з дня його підписання.

Рішення підписано 06.02.2007 р.

Суддя                                                                                       Аленін О.Ю.