ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"21" лютого 2007 р.
Справа №  01/428

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого
судді -Чевгуза О.В.,          при
секретарі -Олійник І.С., за участю представників сторін:

від
позивача -Білера О.В. -ліквідатор,

від
відповідача -представник не з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом приватної фірми
“Максима-Трейд”

до   приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Черкаси

про  стягнення 29000 грн. 00 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено
позов про стягнення з відповідача суми попередньої оплати товару - 29000 грн.
00 коп.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явися, про причини неявки суду не
повідомив. У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних
вимог заперечила,  мотивуючи тим, що
позивач отримав товар  на суму
попередньої оплати. До відзиву відповідач як доказ надала копії накладної
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та накладної ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд,
заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, приходить
до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з таких правових підстав
та мотивів.

Позивач
здійснив попередню оплату товару на загальну суму 29000 грн. 00 коп.  ІНФОРМАЦІЯ_3 року згідно рахункуІНФОРМАЦІЯ_4
року відповідачу було перераховано 10000 грн. 00 коп., ІНФОРМАЦІЯ_5  року згідно рахунку ІНФОРМАЦІЯ_6 року -11000
грн. 00 коп., ІНФОРМАЦІЯ_7 року згідно рахунку ІНФОРМАЦІЯ_8 року -8000 грн. 00
коп.

ІНФОРМАЦІЯ_9
року за вих. НОМЕР_1 позивач направив відповідачу письмову претензію з вимогою
сплатити заборгованість, але відповідач у відповідь на вимогу пояснила, що на
суму попередньої оплати відповідачу були поставленні нафтопродукти.

Згідно
ст. 693 Цивільного кодексу України якщо
продавець,  який  одержав
суму  попередньої  оплати товару,  не передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати
передання  оплаченого  товару
або  повернення  суми попередньої оплати.

Суд
вважає, що в даному випадку позивач правомірно вимагає повернення від
відповідача суми попередньої оплати непоставленого товару, оскільки це право
витікає з вимог Закону.

Згідно
зі ст.  193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Згідно
зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору
та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно
до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до
п. 2 ст. 108   Господарського кодексу
України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено
законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського
зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної
сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення
господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення
зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача щодо виконання зобов'язань по поставці товару, оскільки ним не
надано суду доказів, на яких ґрунтується заперечення.

Копії накладних  ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ІНФОРМАЦІЯ_2, надані
відповідачем, судом не можуть бути прийнятті як достатні докази виконання
зобов'язання перед позивачем  через
невідповідність останніх вимогам Закону, зокрема накладні не містять відомостей
про те, що ОСОБА_2 була уповноважена на отримання товару у відповідача. Ні
позивач, ні відповідач не мають відомостей про те, що вказаній посадовій особі
було видано довіреності на отримання пального.

Згідно
зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази
подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно
до “Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей”, затвердженої Наказом Міністерства
фінансів України від 16 травня 1996 року N 99, сировина, матеріали, паливо,
запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні
засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи,
грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються
безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Бланки
довіреностей є документами суворої звітності.

Таким
чином, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача  29000 грн. боргу.

З
відповідача на користь позивача необхідно також стягнути грн. 290 грн. витрат
на оплату державного мита і 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК  України
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
повністю.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2
на користь приватної фірми “Максима-Трейд”, м. Черкаси, вул. Дахнівська,
50,   -29000 грн.
00 коп. боргу, 290 грн. витрат по сплаті державного мита, 118
грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення може бути оскаржене до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя
О.В.Чевгуз