СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

25 квітня 2007 року

Справа № 2-3/513-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: не з’явився

відповідача: Твердюков Є.М., дов. б/н  від 11.01. 2007 року

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський райагрохім" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Соколова І.О.) від 20 лютого 2007 року у справі №            2-3/513-2007

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма                          ім. Крупської" (пров. Черфаса, 30,Михайлівка, Нижньогірський р-н, 97115)

до           Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський райагрохім" (вул. Автомобілістов, 4,Сімферополь,95000; Сімферопольський район,                        с. Трудове, вул. Суспильна, 1-Б)

про стягнення 29534,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 лютого 2007 року у даній справі позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Крупської"  до  Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський Райагрохім"  про стягнення 29534,25 грн. задоволено.

З Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський Райагрохім" стягнуто на користь позивача 27862,50 грн. основного боргу, 1671,75 грн. –3% річних, а всього 29534,25 грн., крім того витрати по сплаті державного мита в розмірі 295,34 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

На зазначений судовий акт відповідачем подана апеляційна скарга, в якій сторона просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду  від 20 лютого 2007 року та постановити нове судове рішення, яким в позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Крупської" відмовити.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2007 року розгляд справи відкладено до 25 квітня 2007 року.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, причини неявки суду не відомі, повідомлений був належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі відображають взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи, в зв’язку з неявкою позивача, не вбачається.

За клопотанням представника відповідача   судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

У жовтні 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма  ім. Крупської"  звернулось до господарського суду з позовом  до Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський Райагрохім", в якому просило стягнути з відповідача 29534,25 грн., у тому числі 27862,50 грн. основного боргу за не виконання умов договору поставки, 1671,75 грн.–3% річних.

Відкрите акціонерне товариство "Сімферопольський Райагрохім" явку свого представника в судові засідання, при розгляді справи судом першої інстанції, не забезпечило.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на загальні положення про договір та норми, що регулюють порушення зобов’язань за договором.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський Райагрохім", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  вважає що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в жовтні 2004 року між Відкритим акціонерним товариством "Сімферопольський Райагрохім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Крупської", за взаємною згодою про купівлю-продаж добрив (суперфосфату гранульованого), згідно виставленого відповідачем рахунку від 30.09.2004 року № 23/н, позивач перерахував платіжним дорученням від 18.10.2004 року за № 245 на розрахунковий рахунок Відкритого акціонерного товариства  "Сімферопольський Райагрохім"   27862,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов’язань по поставці продукції.

Згідно  статей  610, 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу - 27862,50 грн., а також 1671,75 грн. - 3 %  річних, а всього 29534,25 грн.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в пункті 1 постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення  є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних  засад і змісту законодавства України.

На думку судової колегії, оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язань є їх невиконання або виконання з порушенням умов.

У відповідності зі статтею 525 Цивільного кодексу України,  одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку судової колегії, у матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно свідчили про виконання Відкритим акціонерним товариством "Сімферопольський Райагрохім" умов договору, по якому відповідач зобов'язаний  передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені Крупської" суперфосфат гранульований.

Крім того, судова колегія вважає необгрунтованими доводи відповідача про те, що даний договір сторонами не розірваний, в судовому порядку не визнаний недійсним, а відтак вимоги позивача про стягнення грошової суми є безпідставними.

Так, листом від 26.12. 2005 року, в зв’язку з невиконанням умов поставки товару, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені Крупської" вимагало від Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський Райагрохім" повернення грошових коштів. Як альтернативу, позивач в цьому листі також повідомив відповідача про те, що згоден розглянути питання про поставку засобів захисту рослин. Але на даний лист відповідач ніякої відповіді та дій на виконання договору не зробив.

Відповідно до пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо  продавець, який одержав суму попередньої  оплати товару,  не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого   товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції  про стягнення з відповідача на користь позивача 27862,50 грн. основного боргу, 1671,75 грн. –3% річних, а всього 29534,25 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський Райагрохім"  по справі № 2-3/513 –2007 господарського суду Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від від 20 лютого 2007 року у справі № 2-3/513-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                В.М. Плут

О.А. Щепанська