Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді , ,

при секретарі

за участю представників сторін:

позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  (вх. № ) на ухвалу господарського суду  області від  р. по справі №

за позовом

до

про , -

встановила:

У листопаді 2006 року Приватна фірма "Знак" (м. Люботин, Харківська область) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Будмонтажцентр" (м. Харків) про стягнення 4292,10 грн. заборгованості, з яких 3 426,52 грн. –збитки від інфляції, 865,58 грн. –3% річних, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем рішення господарського суду Харківської області від 14.02.2005 р. по справі № 29/17-05 та рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2006 р. по справі № 29/101-06, а також віднести на відповідача судові витрати по справі.

Доповненням № 1 до позовної заяви від 01.12.2006 р. позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на свою користь збитки від інфляції у розмірі 5 520,17 грн. та 3 % річних у розмірі 1 049,97 грн., пов’язані з невиконанням останнім рішення господарського суду Харківської області від 14.02.2005 р. та рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2006 р., а також віднести на відповідача судові витрати по справі.

Доповненням № 2 до позовної заяви від 11.01.2007 р. позивач знов уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на свою користь збитки від інфляції, пов’язані з невиконанням вищезазначених рішень, у розмірі 7 763,37 грн., 3% річних у розмірі 1 326,55 грн. та збитки у розмірі 338,38 грн., а також віднести на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2007 р. по справі            № 35/551-06 (суддя Швед Е.Ю.) стягнуто з відповідача на користь позивача 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Провадження у справі припинено на підставі п. 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2007 р. скасувати, як незаконну та необґрунтовану, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач письмові пояснення або заперечення по апеляційній скарзі не надав, будучи належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, свого представника 03.04.2007 р. у судове засідання не направив, про неможливість прибуття у судове засідання з поважних причин суд не повідомив, у зв’язку з чим, справа за апеляційною скаргою розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представника ПФ "Знак" Лебідя О.І., який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, господарський суд Харківської області виходив з того, що ТОВ фірма "Будмонтажцентр" після подачі позовної заяви надала докази повної оплати заборгованості, що є підставою для припинення провадження у справі згідно з пунктом 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Але ці висновки суду першої інстанції є помилковими і позбавленими фактичного та правового обґрунтування, виходячи з наступних обставин.

Оскаржуючи прийняту по справі ухвалу, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що до моменту подачі позовної заяви по даній справі, заборгованість відповідача по наказах господарського суду Харківської області складала суму –146 143,01 грн., що підтверджується обліковою карткою Державної виконавчої служби в Київському районі м. Харкова і її листом № 03-06/24588 від 26.09.2006 р. (а. с. 101, 102).

Як свідчать матеріали справи, заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 146 143,01 грн. була погашена ТОВ фірмою "Будмонтажцентр", однак позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення збитків від інфляції у розмірі 7763,37 грн., 3 % річних у розмірі 1 326,55 грн. та збитків у розмірі 338,38 грн., що є самостійною вимогою, пов’язаною з несвоєчасним виконанням останнім рішення господарського суду Харківської області від 14.02.2005 р. по справі № 29/17-05 та рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2006 р. по справі № 29/101-06.

Разом з тим, суд першої інстанції, не вирішив питання по суті заявлених позовних вимог і безпідставно припинив провадження у справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що стягувач в виконавчому провадженні, як в останній (завершальній) стадії судового процесу, не позбавлений права отримати проценти як плату за користування боржником його грошовими коштами після вступу в законну силу судового рішення про стягнення з боржника на користь стягувача грошової суми, та отримати компенсацію за знецінення внаслідок інфляції грошової суми і до моменту фактичного стягнення зазначеної суми по виконанню рішення в порядку примусового провадження, бо в цей період стягувач має беззаперечні докази по користуванню його грошовими коштами боржником без належної правової підстави.

Слід також зазначити, що господарський суд Харківської області ухвалами від 2 листопада 2006 року, від 4 грудня 2006 року зобов’язував сторони провести звірку розрахунків, однак в оскаржуваній ухвалі з цього приводу не визначився.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що господарський суд Харківської області, зробив помилковий висновок про наявність підстав для застосування п. 11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, і не розглянув справу по суті, у зв‘язку з чим, ухвала суду першої інстанції від 13.02.2007 р. по справі № 35/551-06 підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 4 статті 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцію ухвал, в тому числі про припинення провадження у справі, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 43, 99, 101, 102, пунктом 2 статті 103, пунктом 1 частини 1 статті 104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Приватної фірми "Знак" (м. Люботин, Харківська область) задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13 лютого 2007 року по справі № 35/551-06 скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя

Судді