ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/79

13.03.07

За позовом
Державного підприємства завод "Генератор"

до
Приватного підприємства "Тера"

про
стягнення 2462,64 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

Представники сторін

Від позивача : Півчук Т.В.- представник за довіреністю № б/н від 07.08.2006 року

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного підприємства завод "Генератор" до Приватного підприємства "Тера"   про стягнення 2462,64 грн.  заборгованості відповідно до договору № 65 від 01.10.2001 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2007 р. порушено провадження у справі № 37/79, розгляд справи було призначено на 13.02.2007 р. о 10-00.

Представник сторін в призначене судове засідання 13.02.2007 р. не з"явилися з невідомих причин, заяв, клопотань в канцелярію суду не подали та не надіслали на адресу Господарського суду міста Києва, вимог ухвали Господарського суду міста Києва  від 24.01.2007 р. № 37/79 не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва розгляд справи № 37/79 було відкладено до 13.03.2007 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 13.03.2007 року підтримав позовні вимоги в повному  обсязі та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в розмірі 2219,75 грн. та три проценти річних в сумі 242,89 грн.

Представник відповідача 13.03.2007 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/79 від 24.01.2007 р.  про порушення провадження у справі не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Приватного підприємства "Тера" до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2001 року між Державним підприємством завод "Генератор" (Орендодавець) та Приватним підприємством "Тера" (Орендар) було укладено Договір № 65 оренди нежитлового приміщення (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування (оренду) частину вбудованого приміщення в будівлі їдальні (надалі-майно), площею 99,49 кв.м, розміщене за адресою : м. Київ, вул.. Полярна, 20, що знаходиться на балансі позивача.

Договір був укладений строком на один рік з 01.10.2001 року по 01.10.2002 року, з можливістю пролонгації строку Договору на той же самий термін (п. 10.5 Договору).

01.10.2004 року Договір припинив свою чинність, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого нерухомого майна за адресою : м. Київ, вул. Полярна, 20.

У відповідності до п. 3.3. Договору Перерахування орендної плати здійснюється Орендарем до 10 числа місяця, слідуючого за звітним з нарахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином : 30 % орендної плати (223,49 грн.) перераховується Орендарем до державного бюджету, а 70 % орендної плати (521,47 грн.) перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця.

Відповідно до частини 4 статті 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

09 березня 2005 року позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості за орендоване приміщення,відповідач в свою чергу 14.12.2005 року надіслав на адресу позивача лист, в якому зобов’язувався сплати борг в розмірі 3119,75 грн. протягом 2006 р згідно наданого ним графіку, проте ним було сплачено лише 900,00 грн.

Таким чином,  відповідач, Приватне підприємство "Тера", належним чином не виконав свої обов’язки щодо проведення розрахунків за Договором, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 2219,75 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

З 01.01.04 набрав чинності Цивільний кодекс України від 16.01.03. Відповідно до п. 4 його Прикінцевих та перехідних положень щодо цивільних відносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між сторонами продовжують існувати, вони регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 4 Прикінцевих положень до господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав та обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями, а ому відносини між позивачем та відповідачем регулюються положеннями Господарського кодексу України.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач заборгованість по орендній платі у повному обсязі та у встановлений строк не сплатив, чим порушив умови договору.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу  України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, з нього на підставі статті 625 Цивільного кодексу  України підлягають стягненню 242,89 грн. –3 % річних від простроченої суми боргу, розмір яких визначений за обґрунтованим розрахунком позивача.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем в розумінні зазначеної правової норми не надано жодних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Державного підприємства завод "Генератор" задовольнити в повному обсязі.

2.          Стягнути з Приватного підприємства "Тера" (04209, м. Київ, Оболонський, вул. Полярна, 20, ) на користь Державного підприємства завод "Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 18 ) 2219 (дві тисячі двісті дев’ятнадцять) грн. 75 коп. –основного боргу, 242 (двісті сорок дві) грн. 89 коп. –3 % річних від простроченої суми боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу,

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя
І. Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 05.04.2007 р.