СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.07                                                                                 Справа № 18/509.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом Стаханово-Алчевського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Луганської обласної ради, м. Луганськ

до державного підприємства «Ровенькиантрацит», м. Ровеньки Луганської області

про стягнення 295488,55 грн.

за участю:          прокурора       Смирнова О.О.

представників сторін:

від позивача:                     Юрченко О.В. за дов. від 07.04.2006;

від відповідача:                 не прибув.

Суть спору: прокурором заявлено вимоги про відшкодування з відповідача втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 295488,55 грн., які обумовлені вилученням земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 40,8 га, зміною її цільового призначення (з земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості) та наданням її в постійне користування відповідачу для будівництва та обслуговування породного відвалу.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на пропуск строку позовної давності.

В судовому засіданні 23.01.2007 було оголошено перерву до 30.01.2007 (15.50).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора, представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луганської обласної ради від 03.09.1998 № 3/14 у агрофірми «Інтерагро»була вилучена та надана у постійне користування ДВАТ ЦЗФ «Комендантська»ДХК «Ровенькиантрацит»земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 40,8 га.

Вказаним рішенням також було змінено цільове призначення земельної ділянки (з земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості); земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування породного відвалу.

Постійно діючою оціночною комісією Перевальської районної державної адміністрації були визначені втрати власника землі (сільськогосподарського призначення), пов’язані з вилученням земельної ділянки, зміною її цільового призначення та наданням її в постійне користування ДВАТ ЦЗФ «Комендантська»ДХК «Ровенькиантрацит», про що складено акт від 19.03.1998.

Згідно вказаному акту, який затверджений рішенням Луганської обласної ради від 03.09.1998 № 3/14 та головою Перевальської районної державної адміністрації, втрати склали 2975234 грн. та повинні були бути відшкодовані ДВАТ ЦЗФ «Комендантська»ДХК «Ровенькиантрацит»згідно ст. 90 Земельного кодексу України (в редакції станом на 03.09.1998) Луганській обласній раді протягом двох місяців після затвердження проекту відведення земельної ділянки, тобто до 03.11.1998.

Однак, вказані втрати не були в повному обсязі відшкодовані ДВАТ ЦЗФ «Комендантська»ДХК «Ровенькиантрацит».

Відповідач згідно свого статуту є правонаступником прав і обов’язків ДВАТ ЦЗФ «Комендантська»ДХК «Ровенькиантрацит».

15.12.2005 за дорученням прокуратури Луганської області комісією (у складі представників обласного та районного управлінь земельних ресурсів, селищного голови та інш.) була проведена перевірка дотримання земельного законодавства відокремленим підрозділом ЦЗФ «Комендантська»ДП «Ровенькиантрацит».

В ході перевірки було встановлено, що державним підприємством «Ровенькиантрацит», як правонаступником ДВАТ ЦЗФ «Комендантська»ДХК «Ровенькиантрацит», не відшкодовані втрати сільськогосподарського призначення в сумі 1181953 грн.

За результатами перевірки 28.12.2005 постійно діючою оціночною комісією Перевальської районної державної адміністрації був складений новий акт визначення втрат власника землі (сільськогосподарського призначення) з урахуванням положень Земельного кодексу України (в редакції, які вступила в силу з 01.01.2001).

Згідно вказаному акту, який затверджений розпорядженням голови Перевальської районної державної адміністрації від 30.12.2005 № 774, відповідач повинен був перерахувати втрати сільськогосподарського призначення в загальній сумі 1181953 грн. наступним чином:

-          Луганській обласній раді –295488,55 грн.;

-          Перевальскій районній раді –177292,92 грн.;

-          Городищенській селищній раді –709171,80 грн.

Зазначений акт був направлений заінтересованим особам.

Відповідач в повному обсязі втрати сільськогосподарського виробництва Луганській обласній раді (позивачу) не відшкодував.

Прокурор на підставі ст. ст. 207, 209 Земельного кодексу України прокурор заявив вимоги про відшкодування з відповідача втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 295488,55 грн.

Відповідач не заперечуючи проти суті позовних вимог завив про застосування строку позовної давності.

Прокурор завив про поновлення строку позовної давності посилаючись на те, що йому стало відомо про порушення права позивача на відшкодування з відповідача втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 176493,02 грн. лише після проведення перевірки відповідача у грудні 2005 р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася  або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Якщо суд  визнає  поважними  причини  пропущення  позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Відповідачем заявлено про застосування позовної давності.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Позивач (Луганська обласна рада) довідався про порушення свого права ще в 1998 році (рішення про вилучення та надання земельної ділянки було прийнято Луганською обласною радою 03.09.1998).

Позов заявлено прокурором 27.10.2006.

Строк позовної давності сплив ще 03.09.2001.

Позивач не навів жодної причини пропущення позовної давності.

Враховуючи, що прокурор пред’явив позов в інтересах держави в особі позивача через 5 років після спливу позовної давності, а також те, що для застосування позовної давності не має значення коли прокурор (або інша особа) дізнався про порушення права особи (має значення лише те, коли сама особа дізналася про порушення свого права), підстави для поновлення строку позовної давності відсутні.

За таких обставин, в позові слід відмовити в зв’язку зі спливом позовної давності.

Так як прокурора звільнено від сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу питання про розподілення вказаних судових витрат не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

30 січня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 05 лютого 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                   В.В. Корнієнко