ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

25.04.07                                                                                           Справа  № 12/238-3307

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                                  Бойко С.М.,

суддів:                                                         Марко Р.І.,

Бонк Т.Б.,

при секретарі Чаплик І.,

з участю представників

від позивача:  не  з”явився,

відповідача : з”явився,

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл», смт.Скалат Підволочиського району

на постанову господарського суду Тернопільської області від 10.11.2006 року, суддя Скрипчук О.С., в справі № 12/238-3307,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл», смт.Скалат Підволочиського району

до відповідача  державної податкової інспекції у Підволочиському районі, смт.Підволочиськ Тернопільської області

про  скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.12.2005 року,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Тернопільської області від 10.11.2006 року відмовлено в позові  товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл»до  державної податкової інспекції у Підволочиському районі  про  скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.12.2005 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 3 960 882 грн., в тому числі 1 980 441 грн. основного платежу та 1 980 441 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Постанова суду мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не подано документів, передбачених п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” для підтвердження здійснених господарських операцій, а тому податковим органом правомірно виключено позивачу з податкового кредиту суму ПДВ відповідно до вимог п.п.7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

В апеляційній скарзі скаржник (позивач)  просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що підставою для включення відповідних сум до податкового кредиту є належним чином оформлена податкова накладна, а тому позивачем правомірно включено до податкового кредиту ПДВ на підставі виписаних належним чином постачальниками податкових накладних. При цьому, скаржник вважає безпідставним виключення податковим органом з податкового кредиту сум ПДВ з підстав відсутності сплати ПДВ контрагентами покликаючись на те, що діючим податковим законодавством не передбачена відповідальність покупця за несплату податків контрагентами угод.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що позивачем не подано жодних документів, які би підтверджували фактичне здійснення господарських операцій, по яких включено ПДВ до податкового кредиту, а тому відповідно до вимог  п.п.7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковим органом правомірно виключено позивачу з податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 1 980 441 грн. згідно оскаржуваного рішення. Відповідач також зазначає, що позивачу надавалась можливість для відновлення втрачених документів та надання їх до податкового органу після перевірки, проте позивачем такої вимоги не виконано.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, який підтримав свою позицію, пояснення дав аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Підставою прийняття податкового повідомлення -рішення №/0 від 26.12.2005 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 3 960 882 грн., в тому числі 1 980 441 грн. основного платежу та 1 980 441 грн. штрафних (фінансових) санкцій, є зафіксований в акті перевірки від 19.12.2005р. №333/23-31273643 “Про результати позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ “Інтеграл”за період з 29.01.2004р. по 30.09.2005р.” факт порушення позивачем п.1.8 ст.1, п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме безпідставне включення до складу податкового кредиту ПДВ, яке у відповідних звітних періодах його постачальниками не було задеклароване та сплачене до бюджету, та порушення п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 вказаного Закону, а саме безпідставне включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, не підтверджених податковими накладними чи митними деклараціями.

Відповідно до п.п.7.7.1. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" від  3 квітня 1997 року №168/97-ВР (в редакції, що діяла на час виникнення у позивача права на відшкодування) суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню  з  бюджету,  визначаються  як різниця  між  загальною  сумою  податкових зобов”язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додну вартість" подактовий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у звітному періоді, у зв"язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, а згідно  п.п.7.4.5 вказаної  статті не дозволяється включення до складу податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) –актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами. Керуючись п.7.5 ст.5 вищенаведеного Закону, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: за вимогами п.п.7.5.1. дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У відповідності до п.п.7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Проте, актом перевірки від 19.12.2005р. №333/23-31273643 встановлено відсутність бухгалтерських документів, які б підтверджували задекларований податковий кредит.

З матеріалів справи вбачається, що листом (б/н, б/д) керівник ТОВ “Інтеграл” повідомив Гусятинську МДПІ про втрату фінансово-господарських документів під час пожежі, про що було складено довідку Підволочиської РВ УМНС в Тернопільській області №1339 від 17.10.2005р. Згідно листа Підволочиської РВ УМНС від 17.11.2005р. №1591 документи не знищені, а пошкодженні.

Проте, Гусятинською МДПІ вимогою від 26.10.2005р. №6150/23 позивача зобов’язано протягом десяти днів відновити документи бухгалтерського та податкового обліку фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2006р. по 30.09.2005р. та представити їх для проведення перевірки правильності обчислення та своєчасності сплати податків та зборів. Вказана вимога позивачем не виконана, документи не відновлені та не представлені.

Підтвердження факту неподання документів позивачем є також наявна в матеріалах справи  копія постанови Підволочиського районного суду Тернопільського області у справі №3-1887/05р. від 14.12.2005р. про накладення адміністративного стягнення на керівника ТОВ “Інтеграл”за невиконання законних вимог посадових осіб податкового органу з приводу надання документів бухгалтерського та податкового обліку для проведення перевірки.

З наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність включення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 1 980 441 грн., оскільки позивачем не подано жодних документів, які би підтверджували факт  здійснення господарських операцій.

При цьому, судом першої інстанції правомірно взято до уваги той факт, що позивачем не було вжито чи представлено доказів вжиття заходів, направлених на поновлення первинних бухгалтерських документів, які були втрачені, знищені, незважаючи на той факт, що податковим органом було повідомлено про необхідність поновлення документів та надано час для проведення цього поновлення.

Покликання скаржника на те, що діючим податковим законодавством не передбачена відповідальність покупця за несплату податків контрагентами угод є правомірним, проте воно не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки податковим органом визначено позивачу податкове зобов»язання не лише з цих підстав, а й з підстав відсутності податкових накладних, що згідно вимог п.п.7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" є підставою для включення ПДВ до податкового кредиту.

З наведеного, висновок податкового органу про безпідставність включення позивачем до податкового кредиту ПДВ на суму 1 980 441  грн.  відповідає встановленим обставинам по справі та вимогам діючого законодавства, а тому відсутні підстави для скасування  податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.12.2005 року, про що правильного висновку дійшов суд першої інстанції.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування постанови місцевого суду є безпідставними.

Постанова місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.198,200,205,206 КАС України, суд,

ухвалив :

постанову господарського суду Тернопільської області від 10.11.2006 року в  справі за номером 12/238-3307 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл»–без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                      С.М. Бойко

Судді:                                                                                                Т.Б.Бонк

Р.І.Марко