ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"11" травня 2007 р.                                                                  Справа №  15/159

за позовом         Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Вагонне депо Здолбунів"

до відповідача    Комунальне підприємство "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації"

про визнання за державою права державної власності на об'єкти нерухомого майна

Суддя  Коломис В. В.

Представники:

Від позивача  :    Кузьмарук С.Д. (дов. в справі)

Від відповідача : не з'явився

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз’яснені.

ВСТАНОВИВ: Позивач  Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Вагонне депо Здолбунів"  м.Здолбунів просить суд визнати право державної власності на об'єкти нерухомого майна, що знаходиться в повному господарському віданні Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", а саме: будівлю пункту технічного обслуговування вагонів, загальною площею 234,36 кв.м та будівлю гаража, загальною площею 140,6 кв.м, які знаходяться у м.Рівне по вул. Привокзальна,7 "А".

Відповідач в судове засідання не з'явився, витребуваних доказів суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

А так, суд вважає за можливе згідно ст.75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки останніх достатньо для вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі фактичні докази у справі, давши цьому  достатню і об'єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Як з'ясовано судом і про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, на балансі позивача знаходяться об'єкти нерухомого майна, які знаходяться у м.Рівне по вул. привокзальна, 7"А", а саме: будівля пункту технічного обслуговування вагонів, загальною площею 234,36 кв.м, введена в експлуатацію в 1989 році та будівля гаража, загальною площею 140,6 кв.м, введена в експлуатацію в 1991 році.

Через втрату актів державної технічної комісії про прийняття вищезазначених об'єктів в експлуатацію, позивач, як з'ясовано, позбавлений можливості на даний час здійснити державну реєстрацію права власності.

Зазначене, в свою чергу підтверджується вчиненими останнім діями, як от: зверненнями до відповідача, безпосередньою відмовою останнього, зверненням до державного архіву, тощо (а.с.10,11,14,17).

Відповідно до ст.16 ЦК України, серед інших способів захисту порушеного права є визнання такого права.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, ст.49 Закону України "Про власність", право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виникає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки зазначене свого підтвердження при розгляді справи не знайшло та зважаючи, що відповідно до ст.319 ЦК України, ст.4 Закону України "Про власність", власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України "Про власність", власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Розглядом матеріалів справи судом встановлено, що позивач володіє і користується об'єктами нерухомості з моменту завершення їх будівництва та введення останніх в експлуатацію.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи все вищевикладене, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позову.

При  цьому судом враховано, що відповідно до п. 1.1 Статуту Державне територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" засновано на державній власності, відтак спірні об'єкти є загальнодержавною власністю і перебувають у господарському віданні позивача.

Судові витрати, передбачені ст.44 ГПК України і понесені позивачем в зв'язку з зверненням до суду, за його згодою лишаються за ним.

Враховуючи викладене, керуючись стст. 160-163 КАС  України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати право державної власності на будівлю пункту технічного обслуговування вагонів, загальною площею 234,36 кв.м та будівлю автогаража, загальною площею 140,6 кв.м, які знаходяться в повному господарському віданні  Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" та розташовані за адресою м.Рівне, вул.Привокзальна, 7 "А".

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції, який ухвалив дану постанову, в порядку і строки, визначені статтею 186 КАС України.

Суддя                                                           Коломис В. В.

Постанова складена в повному обсязі і  підписана суддею  "21" травня 2007 р.