ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
20/676

21.05.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю
«Українська музична видавнича

група»

До                    Закритого акціонерного товариства
«Новий канал»

Третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору на стороні позивача    Асоціація «Дім Авторів Музики в
Україні»

Про                     заборону вчинення дій, стягнення 375
000,00грн. компенсації за порушення

авторського права

Суддя  Палій В.В.

Секретар
Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача                     не з"явився

Від відповідача          Мороз К.А.- предст. (дов. від
21.09.2006р.)

Від третьої особи      не з'явився

Обставини  справи:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Закритого акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Новий канал»
(телевізійний канал «Новий канал»), третя особа яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача  Асоціація «Дім Авторів
Музики в Україні»та просить суд заборонити відповідачу використання музичного
твору «Мое сердце»у виконання ОСОБА_1 виключні майнові авторські права на який
належать позивачу, без виплати авторської винагороди Асоціації «Дім Авторів
Музики в Україні»; зобов'язати відповідача
сплатити компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав
позивача у розмірі 375 000,00грн.

25.12.2006р. судом одержано
телеграму від відповідача, у якій міститься клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з неможливістю представників відповідача бути присутніми у
судовому засіданні 26.12.2006р.

У судовому засіданні 26.12.2006р.
клопотання судом задоволено.

У судовому засіданні 26.12.2006р.
представник третьої особи надав суду письмові пояснення на подану позивачем
позовну заяву.

У зв'язку з неявкою у судове
засіданні представників відповідача та неподання витребуваних судом документів,
розгляд справи 26.12.2006р.відкладено.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання 17.01.2007р. представників відповідача, розгляд справи відкладено.

25.01.2007р. судом одержано
повідомлення від ЗАТ «Новий канал», у якому зазначається, що на адресу ЗАТ
«Новий канал»(м. Київ, вул. Нагірна, 24/1)
надійшли процесуальні документи по справі №20/676. Із процесуальних
документів вбачається, що позов подано не до ЗАТ «Новий канал», а до іншої
юридичної особи - Закритого акціонерного товариства «Телерадіокомпанія «Новий
канал». Таким чином, процесуальні документи помилково надсилаються на адресу
ЗАТ «Новий канал», яке не є стороною у справі.

У судовому засіданні 25.01.2007р.
представник позивача надав суду додаткові письмові пояснення по справі щодо
співавторства ОСОБА_2 при створенні тексту до пісні «Мое сердце».

У судовому засіданні 25.01.2007р.
суд приходить до висновку про необхідність направити запит до Національної Ради
України з питань телебачення і радіомовлення, з метою з'ясування інформації
щодо того, яка саме юридична особа - Закрите акціонерне товариство
«Телерадіокомпанія «Новий канал»чи Закрите акціонерне товариство «Новий канал»
має ліцензію на право користування каналами мовлення.

У зв'язку з наведеним, розгляд
справи 25.01.2007р. відкладено.

Оскільки станом на 06.02.2007р.
судом не одержано відповіді на запит суду від Національної Ради України з
питань телебачення і радіомовлення, розгляд справи відкладено.

08.02.2007р. судом одержано
відповідь на запит суду від Національної Ради України з питань телебачення і
радіомовлення, у якому повідомляється, що в Державному реєстрі
телерадіоорганізацій України зареєстроване ЗАТ «Новий канал»(),
який має 4 ліцензії Національної ради. У свою чергу, ЗАТ «ТРК «Новий
канал»() в Державному реєстрі телерадіоорганізацій не значиться.

16.02.2007р. судом одержано
клопотання від позивача, у якому позивач просить суд залучити до матеріалів
справи пояснення, які надано з приводу предмету спору безпосередньо автором
ОСОБА_2.

Пояснення автора залучені судом до
матеріалів справи.

16.02.2007р. судом одержано
клопотання від позивача про уточнення судових витрат, а саме, позивач просить
суд покласти понесені ним судові витрати у сумі 1087,6грн. на відповідача.

Питання щодо розподілу судових витрат
буде вирішено судом при прийнятті рішення по справі №20/676.

Відповідно до ст. 24 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд, встановивши до прийняття
рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом,
може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну
первісного відповідача належним відповідачем.

Оскільки відповідно до відповіді на
запит суду Національної Ради України з питань телебачення і радіомовлення, в
Державному реєстрі телерадіоорганізацій України зареєстроване ЗАТ «Новий
канал»(), а не відповідач по справі, суд, за згодою позивача,
допустив заміну первісного відповідача належним відповідачем -Закритим
акціонерним товариством «Новий канал»().

Для надання можливості позивачу
уточнити заявлені позовні вимоги до належного відповідача та з метою
забезпечення повідомлення ЗАТ «Новий канал»про слухання  справи №20/676, розгляд справи 20.02.2007р.
відкладено.

05.03.2007р. судом одержано
клопотання від відповідача про надання можливості ознайомитись із долученим
позивачем до матеріалів справи записом на VHS-носії.

У судовому засіданні 06.03.2007р.
клопотання судом задоволено.

У судовому засіданні 06.03.2007р.
представник позивача надав суду письмові уточнення заявлених позовних вимог до
належного відповідача.

06.03.2007р. судом одержано
клопотання від відповідача про витребування у позивача примірника твору (текст
та музика) «Мое сердце», виключні майнові права на які позивач набув, уклавши
авторський договір НОМЕР_1. Клопотання обґрунтовано тим, що  за назвою твору та прізвищами авторів
неможливо встановити чи є твір «Мое сердце», зазначений у додатку №3 до
Авторського договору, тим самим твором, який за твердженням позивача використав
шляхом публічного сповіщення відповідач.

Клопотання судом задоволено.

З метою витребування додаткових
доказів по справі та забезпечення перегляду у судовому засіданні запису на
VHS-носії, який долучений до позовної заяви, розгляд справи 06.03.2007р.
відкладено.

У судовому засіданні 21.03.2007р.
представник позивача подав клопотання про залучення до матеріалів справи усних
пояснень автора твору ОСОБА_2, які будуть надані у судовому засіданні.

Клопотання судом не задоволено,
оскільки Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості
залучення до матеріалів справи усних пояснень фізичної особи по суті спору.

У судовому засіданні 21.03.2007р.
судом переглянуто та досліджено запис на VHS-носії.

У судовому засіданні 21.03.2007
присутній автор музичного твору «Мое сердце»ОСОБА_2, який усно зазначив, що
твір, який звучав на дослідженому VHS-носії у виконанні ОСОБА_1 є музичним
твором «Мое сердце». Автор пояснив, що він не надавав відповідачу дозвіл на
публічне сповіщення твору. Крім того, автор твору надав суду диск, на якому
зафіксовано процес створення музики до музичного твору «Мое сердце».

Представник відповідача заявив усне
клопотання про призначення у справі судової експертизи, з метою встановлення
того, чи звучав у програмі «Улетный отпуск»виробництва відповідача музичний
твір «Мое сердце»(автор ОСОБА_2).

Оскільки клопотання про призначення
судової експертизи відповідачем не обґрунтовано, а саме, не зазначено підставу
призначення експертизи (у програмі «Улетный отпуск»було використано інший
музичний твір, майнові права на який належать відповідачу чи іншу підставу),
клопотання судом не задоволено.

З метою витребування додаткових
доказів по справі, розгляд справи 21.03.2007року відкладено.

02.04.2007року судом одержано  клопотання від позивача про уточнення розрахунку
компенсації (збільшення позовних вимог) та зміну позовних вимог, а саме,
позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію у
розмірі 440 000,00грн. за порушення виключних майнових авторських прав в
результаті бездоговірного публічного сповіщення та включення в склад Програми
музичного твору (пісні) з текстом “Мое сердце” у виконанні ОСОБА_1(сценічний
псевдонім ІНФОРМАЦІЯ_1); заборонити відповідачу публічне сповіщення твору з
текстом “Мое сердце” у виконанні ОСОБА_1, виключні майнові авторські права на
які належать позивачу, без виплати авторської винагороди третій особі.

У судовому засіданні 04.04.2007року
відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві.

Представник позивача подав
клопотання про залучення до матеріалів справи належним чином оформлені слова
(текст) та ноти до пісні “Мое сердце” у виконанні ОСОБА_1(автор музики та
тексту ОСОБА_2)

Клопотання судом задоволено.

04.04.2007року у судовому засіданні
оголошено перерву до 19.04.2007р., для надання можливості позивачу ознайомитись
з відзивом на позовну заяву та підготувати письмові пояснення..

19.04.2007року судове засідання не
відбулося, у зв'язку з хворобою судді. Довідкою за підписом помічника судді
сторони повідомлені про день та час наступного судового засідання
-07.05.2007року о 12:00.

07.05.2007року представник
відповідача надав суду додаткові письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 07.05.2007року
оголошено перерву до 21.05.2007року, з метою виготовлення повного тексту
рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач на підставі укладеного
договору від 30.05.2005р. з ОСОБА_2 про передачу виключних авторських прав
(видавничий договір) НОМЕР_1, одержав виключні майнові авторські права на твори
автора, вказані в додатку до договору, що означає право видавця, тобто
позивача, за своїм розсудом здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати у
відношенні означених творів на території України наступні дії:

1)          опубліковувати твори (право на
опублікування);

2)          відтворення твору (право на
відтворення);

3)          розповсюдження екземплярів твору, у
тому числі шляхом продажу, здачі в прокат та іншими способами;

4)          імпортування екземплярів твору для
розповсюдження, в тому числі екземплярів, виготовлених з дозволу автора чи
іншого володільця авторських прав;

5)          публічне виконання твору (право на публічне
виконання);

6)          публічне сповіщення твору (включаючи
показ, виконання чи передачу в ефір) для загального відома шляхом передачі в
ефір і (або) наступної передачі в ефір (право на передачу в ефір);

7)          публічне сповіщення твору (включаючи
показ, виконання або передачу по кабелю) для загального відома по кабелю,
проводам або за допомогою інших аналогічних засобів (право на передачу по
кабелю);

8)          будь-який повторний показ, виконання
твору для загального відома, якщо воно здійснюється іншою особою, чим тією, яка
здійснила першочергове виконання, показ, сповіщення);

9)          перекладати твори (право на
переклад);

10)          переробляти, аранжувати та іншим
способом переробляти твір (право на переробку);

11)          включати твори та аудіовізуальні
твори (право на  синхронізацію).

Таким чином, позивач одержав
виключне право на укладення у межах території України з юридичними і фізичними
особами-користувачами творів (платниками) ліцензійних угод на використання
творів, зокрема “Мое сердце” (автор музики ОСОБА_2, автор тексту у
співавторстві ОСОБА_2), шляхом публічного виконання творів, публічного
сповіщення, публічного показу.

У свою чергу, 26.04.2005р. позивач
уклав договір НОМЕР_2  з Асоціацією «Дім
Авторів Музики в Україні»(далі - ДАМвУ), відповідно до якого остання, як
організація колективного управління, прийняла в колективне управління виключне
майнове авторське право на твори, що входять або протягом терміну дії договору
ввійдуть в каталог позивача, а саме:

-          імпорт та/або відтворення та
опублікування записаних на фонограмі або відеограмі творів;

-          публічне виконання творів;

-          публічне сповіщення творів;

-          будь-яке повторне оприлюднення
творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійснила перше
оприлюднення.

У цих цілях позивач надав виключно
ДАМвУ право дозволяти (видавати дозволи) третім особам (користувачам) на
використання творів на території України, а також збирати, розподіляти і
виплачувати видавничу частку (роялті), що належить по таких дозволах позивачу.

Згідно з п. 4 договору ДАМвУ
зобов'язався забезпечити збір авторської винагороди, за використання творів
згідно з п. 2.1 договору; розподіл зібраної винагороди відповідно до
встановленого ДАМвУ правилами договору й інформацією позивача; виплатити
позивачу його Видавничу частку (роялті) та/або Авторську частку (роялті);
видавати дозволи, здійснювати збір авторської винагороди і розподіляти на
однакових умовах з іншими право володарями і Авторами авторсько-правових
організацій.

Відповідно до п. 5.6.1 договору
позивач зберігає за собою право самостійно здійснювати контроль за
використанням третіми особами творів згідно п. 2.1 договору, а у випадку
порушення, самостійно здійснювати захист своїх прав, передбачений Законом
України «Про авторське право і суміжні права».

Згідно ст. 50 Закону України «Про
авторське право та суміжні права»використання творів без письмового дозволу з
організацією колективного управління та без сплати авторської винагороди є
порушенням авторського права.

Позивач зазначає, що
08.07.2006р.  на каналі відповідача в
передачі “Улетный отпуск” було зафіксовано факт публічного сповіщення музичного
твору з текстом «Мое сердце»у виконанні ОСОБА_1(автор музики ОСОБА_2, автор тексту
у співавторстві ОСОБА_2, авторський договір з позивачем  НОМЕР_1 від 30.05.2005року).

Факт використання відповідачем
уривку зазначеного музичного твору шляхом публічного сповіщення,
підтверджується аудіозаписом публічного сповіщення твору, який здійснений ТОВ
«Моніторинг телебачення України»на VHS-носії. У свою чергу, позивач
02.01.2006р. уклав договір НОМЕР_3 з ТОВ «Моніторинг телебачення України»,
відповідно до якого ТОВ «Моніторинг телебачення
України» прийняв на себе організацію моніторингових послуг по
відстеженню в засобах масової інформації проявлень використання музичних творів
та запису їх зразків за бажанням позивача на електронні носії, починаючи з
02.01.2006р. по 31.12.2006р.

У відзиві та письмових пояснення
відповідач не заперечив проти того, що у передачі “Улетный отпуск” було
використано уривок твору “Мое сердце” у виконанні ОСОБА_1.

Відповідач у відзиві та письмових
поясненнях посилається на те, що відповідач використав твір без укладання
договору з авторами (або особою, яка володіє авторським правом), скориставшись
правом вільного використання твору, наданих ст. 21 Закону України “Про
авторське право і суміжні права”, в якій закріплено право використовувати без
згоди автора (чи іншої особи, яка має авторське право) цитати (короткі уривки)
з опублікованих творів в обсязі, виправданому поставленою метою.

Так, відповідач зазначає про те, що
уривок музичного твору було використано, для того, щоб зробити зрозумілішими
твердження диктора передачі про сольну кар'єру співачки, тому, з метою
нагадування глядачу, автори передачі використали уривок музичного твору “Мое
сердце”, який звучав рівно 47сек., тобто, було використано менше половини
твору. Крім того, відповідач зазначає про те, що позивач не має права
розпоряджатись твором у цілому, так як текст пісні “Мое сердце” створений у
співавторстві, у тому числі ОСОБА_2, відповідно, позивач не має право
звертатись до суду, при цьому посилаючись на музичний твір у цілому.

Суд не погоджується із зазначеними
твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України
“Про авторське право і суміжні права” без згоди автора (чи іншої особи, яка має
авторське право), але з обов'язковим зазначенням імені автора і джерела
запозичення, допускається:

використання цитат (коротких
уривків) з опублікованих творів в обсязі, виправданому поставленою метою, в
тому числі цитування статей з газет і журналів у формі оглядів преси, якщо воно
зумовлено критичним, полемічним, науковим або інформаційним характером твору,
до якого цитати включаються; вільне використання цитат у формі коротких уривків
з виступів і творів, включених до фонограми (відеограми) або програми мовлення.

Відповідно до ст. 1 Закону України
“Про авторське право і суміжні права” цитата - порівняно короткий уривок з
літературного, наукового чи будь-якого іншого опублікованого твору, який
використовується з обов'язковим посиланням на його автора і джерела цитування
іншою особою, у своєму творі, з метою зробити зрозумілішими свої твердження для
посилання на погляди іншого автора в автентичному формулюванні.

Тобто, короткий уривок твору може
бути використано в обсязі, виправданому поставленою метою, лише з посиланням на
автора твору, таким чином, відповідач повинен був зазначити авторів тексту та
музики музичного твору “Мое сердце”.

Крім того, як зазначає відповідач,
уривок музичного твору було використано, з метою зробити зрозумілішим
твердження автора про сольну кар'єру співачки ОСОБА_1, проте, у даному випадку
іде мова про суміжні права виконавиці, у той же час, публічним сповіщенням
частини музичного твору були порушені права автора музики та тексту пісні.
Таким чином, суд не вважає обґрунтованим твердженням про використання уривку
музичного твору в обсязі, виправданому поставленою метою.

Щодо посилання відповідача на те,
що позивач не має права на музичний твір у цілому, то необхідно зазначити, що
створення твору (текст музичного твору) у співавторстві не позбавляє права
особу, яка володіє виключними майновими авторськими правами, передані йому
одним із співавторів, на звернення суду, у випадку порушення виключних майнових
авторських прав на твір (ст. 13 Закону).

Відповідно до ст. 50 Закону України
«Про авторське право та суміжні права»використання творів без письмового
дозволу з організацією колективного управління та без сплати авторської
винагороди є порушенням авторського права.

Згідно п. 5.6.1 договору між
позивачем та ДАМвУ позивач зберіг за собою право самостійно здійснювати
контроль за використанням третіми особами творів згідно п. 2.1 договору, а у
випадку порушення, самостійно здійснювати захист своїх прав, передбачений
Законом України «Про авторське право і суміжні права».

Відповідно до ст. 52 Закону позивач
має право заявляти вимоги про компенсацію за порушення авторського права;
розмір такої компенсації визначений позивачем в розмірі     440 000,00грн. за  публічне сповіщення музичного твору «Мое
сердце»у виконанні ОСОБА_1.

Згідно з п. г ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»суд має право постановити рішення про
виплату компенсації, що визначається судом у розмірі від 10 до 50 000
мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення
доходу.

Згідно наданого позивачем
розрахунку загальний розмір компенсації становить        440 000,00 грн.

Проте, суд вважає, що зазначений
розмір компенсації є завищеним, враховуючи наступне.

У випадку стягнення компенсації
замість збитків або отриманого доходу, суд має визначити їх масштаб (орієнтовні
збитки), а не точну цифру, а саме, встановити належними засобами доказування
наявність упущеної вигоди: можливої винагороди за аналогічне використання на
умовах ліцензійного договору, яке або встановлювалось цим правовласником за
попередніми угодами, або є усталеною практикою у даній сфері; прибуток від
реалізації примірників твору, який прогнозувався, але не був отриманий через
поширення контрафактної продукції.

Позивач надав суду копію
ліцензійного договору НОМЕР_4, відповідно до якого сума роялті позивача за
аналогічне використання на умова ліцензійного договору до п'яти музичних творів
складала 12500,00грн. З урахуванням того, що відповідачем одноразово було
сповіщено менше половини одного музичного твору, у якості фону до слів диктора,
відповідно до розрахунку суду сума компенсації складає 7500,00грн., виходячи з
наступного розрахунку: 375,00грн. х 10 мін. зар. плат х 2 (музика автора
ОСОБА_2.,  слова автора  ОСОБА_2, у співавторстві до музичного твору
«Мое сердце»).

Таким чином, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 7500,00грн. компенсації за порушення
виключних майнових авторських прав позивача на території України.

Щодо вимоги позивача про заборону
відповідачу використання музичних творів без відповідного дозволу ДАМвУ,  то суд вважає зазначену вимогу
необґрунтованою, з огляду на те, що підставою для використання будь-яких музичних
та/або аудіовізуальних творів, відповідно до ст. 32 Закону є авторський
договір, а не виплата винагороди організації колективного управління. Крім
того, згідно ст. 45 Закону, відповідач має право виплачувати винагороду за
використання творів безпосередньо авторам творів або власнику прав на них, тому
задоволення зазначеної позовної вимоги обмежить як права відповідача, так і
авторів твору.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у  частині та задовольняє заявлені позовні  вимоги частково.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивач просить суд
віднести до інших судових витрат, витрати позивача на відправку кореспонденції
відповідачу, ЗАТ “Телерадіокомпанія “Новий канал” та третій особі.

Суд вважає витрати позивача на
відправку кореспонденції на адресу ЗАТ “Телерадіокомпанія “Новий канал” такими,
що не стосуються справи №20/676, оскільки ЗАТ “Телерадіокомпанія “Новий канал”
не було належним відповідачем у справі.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача 20,23грн. вартість довідки про включення до ЄДРПОУ ЗАТ
“Телерадіокомпанія Новий канал” від 27.09.2006року, проте, суд не задовольняє
зазначену вимогу, оскільки зазначена юридична особа не є стороною по справі,
крім того, довідка одержувалась позивачем за власною ініціативою, а не на
вимогу суду.

Суд стягує на користь позивача у якості
понесених інших судових витрат витрати позивача на відправку кореспонденції на
адресу відповідача та третьої особи у розмірі 17,64грн., витрати позивача у
розмірі 20,23грн. на оплату вартості довідки про включення до ЄДРПОУ
відповідача від 06.02.2007року.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача витрати позивача на послуги ТОВ “Моніторинг радіо України” у
розмірі 1010,00грн. Проте, матеріали справи не містять доказів існування
договірних відносин між позивачем та ТОВ “Моніторинг радіо України”, крім того,
публічне сповіщення музичного твору мало місце не у радіоефірі, а на
телевізійному каналі.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.
Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Новий канал” (м. Київ,
вул. Нагірна, 24/1, код ЄДРПОУ 2350545) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська Музична Видавнича Група»(м. Київ, вул. Урицького,
43, м. Київ, пр-т. Перемоги, 30, к. 50, р/р 260014996 в ВАТ «Родовід Банк»м.
Київ, МФО 321712, ), 7500,00 грн. компенсації за порушення авторського
права, 37,87грн.-інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

4.
Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Новий канал” (м. Київ,
вул. Нагірна, 24/1, код ЄДРПОУ 2350545) в доход Державного бюджету України
102,00грн. державного мита.

5. Стягнути з Закритого
акціонерного товариства “Новий канал” (м. Київ, вул. Нагірна, 24/1, код ЄДРПОУ
2350545) на користь Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” (м.
Київ, вул. Липська, 18/5, , р/р 0001, МФО 325707),
118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.
Після набрання рішенням законної сили видати накази.

7.          В іншій частині позовних
вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя
В.В. Палій