ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.05.07р.

Справа № 35/166-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства

"Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства "Завод "Дніпропрес", м. Дніпропетровськ

про стягнення 253 205,00 грн

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача – Шай А.С., юрисконсульт, дов.№566 від 21.12.06 р

від відповідача - Набоков А.М., юрисконсульт, дов.№01 від 10.01.05 р

СУТЬ СПОРУ :

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за перетоки електричної енергії - 253 205,00 грн, посилаючись на договір №17-1 СПЦ від 01.09.2002 р.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є субспоживачем  ЗАО «Дніпрообленерго-Сервіс»(з березня 2003р. вказане підприємство має назву ЗАО «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія»), яке є електропередавальною організацією  та з 01.01.2004р. отримало ліцензію на передачу електричної енергії в зв’язку з цим відповідач повинен з цього часу сплачувати за перетоки реактивної електричної енергії енергопостачальнику, а не енергопередавальній організації. В запереченнях на відзив вказує, що відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України зобов’язання можуть виникати не тільки з договору, а і безпосередньо із закону чи іншого нормативно-правового акту, та саме п. 5.5 Методики обчислення плати за перетікання електричної енергії, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002р. №19, є підставою для виникнення у відповідача обов’язку щодо сплати за перетоки реактивної електроенергії саме позивачу, та зазначає, що сторони тривалий час не могли внести зміни в договір з вини відповідача, який не розглядав його пропозиції щодо внесення змін до договору.

16.05.2007р. позивач заявив клопотання про витребування у ЗАО «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія»відомостей про зняття показів лічильників, які у нього відсутні.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що згідно п. 4.3. спірного договору він повинен здійснювати компенсацію за перетоки реактивної електроенергії основному споживачу на підставі договору про надання послуг з передачі електричної енергії, який окремо укладений з основним споживачем. Спірний договір з позивачем не містить в собі умов про порядок перерахунку оплати за перетоки реактивної електроенергії між позивачем та відповідачем, та тільки додатковою угодою від 01.12.2006р. сторонами було узгоджено оплату за перетікання реактивної електроенергії і з цього часу відповідач здійснює її компенсацію саме позивачу.

За згодою представників  сторін в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

-  01.09.2002р. між Відкритим акціонерним товариством  "Енергопостачальна компанія  "Дніпрообленерго"  - Енергопостачальник (надалі  позивач) та Відкритим акціонерним товариством «Завод «Дніпропрес»- Споживач (надалі відповідач), який є субспоживачем ЗАО «Дніпрообленерго-Сервіс»- Основний споживач, було укладено договір №17-1 СПЦ про постачання електроенергії ВАТ ЕК «Дніпрообленерго»для субспоживачів Дніпропетровської області строком дії до 31.12.2002р. та який відповідно до п. 11.4 вважається  щорічно продовженим, якщо жодна із сторін не заявить про відмову від нього. Доказів  розірвання договору в спірний період суду не надано, договір виконується сторонами до цього часу та є чинним.

Згідно умов вказаного договору позивач зобов’язався постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач –оплачувати її в установлені договором строки та дотримуватися Правил користування електричною енергією.

За умовами п. 4.1 договору відповідач сплачує позивачу за спожиту активну електроенергію, а на підставі п. 4.3 договору –«споживач здійснює економічну компенсацію втрат Основного споживача, які виникають через перетоки реактивної електроенергії в мережах, що належать Основному споживачеві, відповідно до Договору про надання послуг з передачі електроенергії, який окремо укладено з основним споживачем».

Додатковою угодою №2/06 від 01.12.2006р. сторони внесли зміни в договір, зокрема, в п. 4.3., та змінили порядок компенсації втрат, що виникають через перетоки реактивної електроенергії в мережах, та узгодили, що вказана компенсація сплачується Енергопостачальнику (позивачу). Згідно розділу 11 цієї угоди вона набирає чинності з моменту її підписання, угода з боку Енергопостачальника підписана 25.12.2006р.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з економічної компенсації перетоків реактивної електроенергії з січня 2004р. по листопад 2006р. включно в сумі 253 205,00 грн. Свої вимоги частково підтверджує відомостями зняття показів лічильників, що надавалися йому ЗАО «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія»- Основний споживач –протягом спірного періоду.

За спірний період позивач направив відповідачу щомісячні рахунки на компенсацію втрат на загальну суму 253 205,00 грн, які відповідач не сплатив в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, з врахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України відпуск електроенергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію споживачеві, який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання. Абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правилами можуть бути передбачені типові договори постачання окремих видів енергії (ст. 277 цього Кодексу).

Постановою НКРЕ від 31.07.1996р. N28 затверджені Правила користування електричною енергією (з подальшими змінами та доповненнями) –надалі Правила, якими, зокрема, регулюються відносини енергопостачальників та споживачів електроенергії та затверджено Типовий договір про технічне забезпечення    електропостачання споживача, Типовий договір про спільне використання технологічних мереж та  Типовий договір про постачання електричної енергії.

Пунктом 7.23.Правил (в редакції, що діяла на час укладення договору) встановлювалося, що    умови   та   порядок  надання  послуг  з  компенсації перетікання  реактивної  електричної енергії та розрахунку розміру плати за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії як адресного  економічного  стимулу визначаються електропередавальною організацією  згідно  з  розрахунками,  що здійснюються виходячи з параметрів, схеми та характерного режиму роботи електричних мереж, технічних   даних   електроустановок   споживача   відповідно   до методичних рекомендацій, які затверджуються Мінпаливенерго України у  відповідності  до  наданих  законодавством  України повноважень зазначеному  органу  виконавчої  влади   та зазначаються у договорі.

Порядок   розрахунків  розміру  плати  за  надання  послуг  з компенсації   перетікання   реактивної   електричної  енергії  між основним споживачем та його субспоживачами визначається відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електричної енергії та зазначається в договорі,  який укладається між ними, що і було дотримано сторонами під час укладення договору №17-1 СПЦ від 01.09.2002р., пунктом 4.3. якого передбачено сплата таких втрат на адресу Основного споживача, а не Енергопостачальника.

Згідно п. 6.33. Правил (в редакції на час розгляду справи) величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі  розділу  електромереж  визначається  електропередавальною організацією   відповідно   до   Методики   обчислення   плати  за перетікання  реактивної  електроенергії  між  електропередавальною організацією та її споживачами,  затвердженої наказом Міністерства палива та  енергетики  України  від  17  січня  2002  року  N 19 (далі - Методика),  та  зазначається  у відповідному договорі  між  електропередавальною  організацією  та споживачем,  електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

Величина плати  за перетікання реактивної електричної енергії між  основним  споживачем  та  його  субспоживачами   визначається основним  споживачем  відповідно  до  Методики обчислення плати за перетікання  реактивної  електричної  енергії  та зазначається у відповідному договорі, що укладається між ними.

Вказане також встановлено Методикою  обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії  між електропередавальною організацією та її споживачами, яка

затверджена Наказом Міністерства палива та енергетики України від                                      17 січня 2002р. N 19, згідно якої розрахунки  за  перетікання  реактивної електроенергії з мережі електропередавальної  організації  та  за  генерацію  в  її мережу  згідно з відповідними додатками до Договорів, передбаченими Правилами   користування   електричною   енергією,   затвердженими постановою  Національної  комісії  регулювання  електроенергетики України від  31.07.1996р.  N 28    здійснюються з   усіма   споживачами   (крім   населення),  які  мають  сумарне середньомісячне  споживання  активної  електроенергії   за   всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт х год. та більше.

Із системного аналізу вказаних норм слідує, що в будь-якому випадку, в томі числі і при зміні умов постачання електроенергії, порядок розрахунку втрат від перетікання реактивної електроенергії, порядок та строки здійснення компенсації цих втрат  сторони повинні обумовити в договорі, та відповідно до підпункту 9 пункту 5.5. Правил порядок обліку перетікання реактивної електричної енергії, порядок  розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (у разі приєднання  електроустановок  споживача  безпосередньо  до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом) є істотною умовою договору.

Сторони визначили вказане лише в додатковій угоді від 01.12.2006р., яка набрала чинності з часу підписання, та з цього часу відповідач здійснює компенсацію саме позивачу.

В спірний період з  січня 2004р. по листопад 2006р. діяла умова договору, згідно якої відповідач повинен був здійснювати вказану компенсацію Основному споживачу, та у позивача відсутні правові підстави щодо покладення обов’язку оплати компенсації за перетікання реактивної електроенергії на відповідача.

Посилання позивача на те, що вказаний обов’язок відповідача прямо випливає із п.5.5 Методики необґрунтовані, оскільки вказана норма містить лише порядок визначення розрахунків за перетікання реактивної енергії при  різних схемах електропостачання, що не звільняє сторони від обов’язку врегулювати вказане в договорі відповідно до певних умов електропостачання. В зв’язку з цим, відхиляється клопотання позивача про витребування доказів від Основного споживача, оскільки вони не мають вирішального значення для вирішення цього спору по суті.

Таким чином, вимоги позивача необґрунтовані та в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 193, 188, 275-277 Господарського кодексу України, ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»господарський суд,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано 18 травня 2007р.