ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"23" січня 2007 р.
Справа № 6/295/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді :   Жукової А. М.

суддів :                           Величко Т.А.

Бойко Л.І.

при секретарі :  Храмшиній І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача –Квасильчук В.І.

від відповідача –Баранюк А.О.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ВАТ „Миколаївське” Миколаївська обл., Жовтневий район  с. Водник

на постанову господарського суду Миколаївської області

від  24.10.2006р.

по справі: № 6/295/06

за позовом : ВАТ „Миколаївське”

до :  ДПІ у Жовтневому районі Миколаївської обл.

про скасування податкових повідомлень-рішень №000781150/0; №/0; №/0 від 20.06.06 р. про застосування штрафних санкцій за прострочення сплати узгодженого податкового зобов'язання з фіксованого с/г податку.

встановив:

Постановою господарського суду Миколаївської області від 24.10.06 р. яка підписана 5.11.06 р. (суддя Ткаченко О.В.) у позові відмовлено з підстав правомірності застосування штрафних санкцій.

ВАТ „Миколаївське” не погоджуючись із цією постановою, звернулось 15.11.06 р. із заявою про апеляційне оскарження, а 4.12.06 р. –із апеляційною скаргою, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, як таку, що не відповідає обставинам справи, нормам матеріального права. Зокрема, судом не прийнято до уваги докази про те, що штрафні санкції, нараховані за несвоєчасну сплату фіксованого с/г податку у 2003/2004 р.р. тоб-то у період, коли були чинні нормативно-правові акти, які по різному визначали строки сплати фіксованого с/г податку, що припускає множинне (неоднозначне) трактування прав і обов'язків платника податку та органів ДПС. Так, відповідно до п.2.3 розділу 2 „Порядку податкового обліку ФСП” затв. Наказом ДПАУ №267 від 19.05.99 р. ( чинного до 25.08.05 р.) нарахування податку проводиться по даті сплати –19 числа місяця, наступного за звітним періодом. ЗУ „Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами” (п.п.5.3.1 п.5.3) зобов’язує платника податків сплатити самостійно податкове зобов'язання протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього закону. Пунктом 2 ст.5 ЗУ „Про фіксований сільськогосподарський податок” визначено строк сплати щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем базового звітного місяця. Судом визначено базовий податковий період для ФСП календарний квартал, проте, згідно ЗУ „Про фіксований сільськогосподарський податок” платники податку визначають суму податку на поточний рік та подають розрахунок один раз на рік до 1 лютого поточного року. Тому базовим податковим періодом є календарний рік, та відповідно до цього мають застосовуватися штрафні санкції, передбачені п.п.17.1.7 ст.7 ЗУ №2181-ІІІ від 21.12.00. Судом не прийнято до уваги, що штрафні санкції, застосовані ДПІ до суми податкового зобов'язання, строк сплати яких становить більше 1095 днів до моменту перевірки та складання акту від 16.06.06 р. №76/15-20876409. Крім того, у податкових повідомленнях-рішеннях зазначено період нарахування штрафних санкцій –2001 рік, що не відповідає періоду за який проводилася перевірка та проведене нарахування штрафних санкцій. Отже, зазначене спростовує висновки місцевого суду про правомірність застосування штрафних санкцій.

Представник ДПІ заперечуючи доводи скаржника просить залишити постанову місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи, судовою колегією встановлено наступне.

Невиїзною документальною перевіркою своєчасності сплати та подання платіжних доручень на перерахування та сплати фіксованого сільськогосподарського податку платником - ВАТ „Миколаївське” за період 2003-2005 р.р. Жовтневою МДПІ виявлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання по фіксованому с/г податку. Так, по розрахунку №98 від 21.01.03 р. підприємство здійснило платежі 9.10.03 р.; 14.10.03 р.; 16.10.03 р.; 14.01.04 р.; 8.04.04 р.; 22.06.04 р.; 30.07.04 р. По розрахунку №409 від 30.01.04 р. здійснено платежі 30.07.04 р.; 7.09.04 р.; 8.09.04 р.; 3.11.04 р. 11.01.05 р. По розрахунку №215 від 28.01.05 р. здійснено платіж 5.05.05 р. Здійснення платежів в порушення п.п.5.3.1 п.5.3 ЗУ „Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами” та п.2 ст.5 ЗУ „Про фіксований сільськогосподарський податок” є підставою для застосування штрафних санкцій. За результатами перевірки складено акт №76/15-20876409 від 16.06.06 р. та прийнято податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій, відповідно у розмірі 50%; 20%;10% від податкового зобов'язання з фіксованого податку 5430,86 грн; 4144,80 грн.; 4548,70 грн.

Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення №000781150/0; №/0; №/0 від 20.06.06 р. прийняті з порушенням норм матеріального права, позивач звернувся за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів шляхом подання позову №48 від 16.07.06 р. та уточненням до нього про скасування цих податкових повідомлень-рішень. На обґрунтування позовних вимог позивач послався на ЗУ „Про фіксований сільськогосподарський податок” який не передбачає застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату цього податку. Крім того, ст.258 ЦКУ встановлено спеціальний строк в один рік для стягнення штрафів, пені, неустойки.

ДПІ у Жовтневому районі, заперечуючи позовні вимоги у письмових запереченнях послалась на положення п.п.5.3.1 ЗУ №2181-ІІІ від 21.12.2000 р. ЗУ „Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами” ,ЗУ „Про фіксований сільськогосподарський податок” та зазначила, що платники податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплату фіксованого с/г податку згідно із законодавчими актами України. Застосування штрафних санкцій в загальній сумі 3999,26 грн. відповідає положенням чинного податкового законодавства.

Місцевий суд відмовляючи  у позові не погодився із доводами позивача та вмотивував постанову матеріалами справи, нормами матеріального права та зазначив, що норми Цивільного Кодексу не застосовуються до податкових правовідносин. Також, до штрафних санкцій, пов'язаних із несвоєчасною сплатою податків не може застосовуватися ст.15 ЗУ „Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами”. З урахуванням чинного законодавства суд дійшов висновку щодо базового податкового періоду для фіксованого с/г податку –календарний квартал.

Судова колегія не погоджується із доводами апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Згідно довідки №74 про включення до ЄДРПОУ ВАТ „Миколаївське” здійснює господарську діяльність у сфері с/г виробництва, є платником с/г податку згідно ст.2;3 ЗУ „Про фіксований сільськогосподарський податок”. Відповідно до ст.5 цього закону платники податку визначають суму фіксованого сільськогосподарського податку на поточний рік у порядку і розмірах, передбачених цим законом, і подають розрахунок органу державної податкової служби за місцем знаходження платника податку до 1 лютого поточного року. Сплата податку проводиться щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем базового звітного (податкового) місяця, у розмірі третини суми податку, визначеної на кожний квартал, від річної суми податку. Тоб-то, спеціальним законом встановлено порядок визначення податкового зобов'язання на поточний рік та порядок його сплати до державного бюджету. Згідно ст. 8 ЗУ „Про фіксований сільськогосподарський податок” платники податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплату фіксованого с/г податку згідно із законодавчими актами України. Факт прострочення сплати узгодженого податкового зобов'язання з фіксованого с/г податку підтверджено матеріалами перевірки. За порушення  податкового законодавства контролюючим органом на платника податку накладаються штрафні санкції, зокрема, відповідно до ст.17 п.п.17.1.7 ЗУ „Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами –у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

-          при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання –у розмірі 10% такої суми;

-          при затримці від 31 до 90 календарних днів –у розмірі 20 % такої суми

-          при затримці, що є більшою 90 календарних днів –у розмірі 50% такої суми.   Застосований  ДПІ штраф відповідає положенням ст.17 п.п.17.1.7 цього закону. Таким чином, доводи скаржника про наявність неоднозначного (множинного) трактування прав та обов'язків платника податку або контролюючого органу не відповідає дійсності.

Відповідно до „Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби „ затв. Наказом ДПАУ №110 від 17.03.01 р., зареєстр. МЮУ 23.03.01 р. за №268/5459 відповідачем правомірно прийнято податкові повідомлення-рішення про сплату штрафних санкцій.

Безпідставними доводами скаржника є посилання на пропуск строку давності, встановленого ст.15 ЗУ „Про порядок погашення зобов"язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки  ЗУ „Про фіксований сільськогосподарський податок” передбачено подання розрахунку податку 1 раз на поточний рік, тому початком для нарахування штрафу за прострочення сплати цього податку є дата першого платежу. Нарахований штраф набуває характеру податкового боргу лише у разі несплати узгодженої суми штрафу в установлений термін. У даному випадку штрафні санкції не є узгодженими, отже до них не застосовуються строки давності. Дійсно, у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях зазначено „порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з фіксованого с/г податку, нарахованого у 2001 році” проте, це є описка, оскільки підставою для застосування штрафу зазначено акт перевірки №0000076/15/208764 від 16.06.06 р. При доведені платникові нових граничних строків сплати штрафних санкцій ДПІ зобов'язано виправити цю описку у податкових повідомленнях-рішеннях.

З огляду на викладене, висновки місцевого суду відповідають матеріалам, обставинам справи, нормам матеріального права.

Керуючись ст. ст. 198,200,205,206,212,254 КАС України, суд

ухвалив:

1.Постанову господарського суду Миколаївської області від 24.10.2006р. у  справі №6/295/06- залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у  касаційному порядку протягом місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                                А.М. Жукова

Суддя                                                                                            Т.А. Величко

Суддя                                                                                          Л.І. Бойко