ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
№ 2/207

Вищий  господарський  суду  України  в складі колегії

суддів:
К.В.Грейц –головуючого,
С.В.Бакуліної,
О.В.Муравйова,

розглянувши   касаційну скаргу
Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області

на постанову
від 05.03.2007

Луганського апеляційного господарського суду

у справі  господарського суду Луганської області  № 2/207

за позовом
ТОВ “Луганськгазбуд”

до
Танюшівської сільської ради

про
стягнення 145277,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.07.2004 у справі № 2/207 з Танюшевської сільської ради Новопсковського району Луганської області, відповідача у справі, стягнуто борг в сумі 143277 грн. 80 коп., держмито в сумі 1432 грн. 78 коп. та витрати на інформаційне технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

На виконання зазначеного судового рішення видано наказ від 23.07.2004 № 2/207.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 07.12.2004 рішення господарського суду Луганської області від 12.07.2004 по справі № 2/207 змінено, стягнуто з Танюшевської сільської ради, с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області, , р/р 0240 в УДК Луганської області, МФО 804013 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськгазбуд”, м. Луганськ, вул. Краснодонська, 19 , р/р 9002 в ЛФ КБ „Приватбанк”, МФО 304795 заборгованість в сумі 145277 грн. 80 коп., державне мито в сумі 1452 грн. 78 коп., 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання зазначеної постанови господарським судом Луганської області 15.12.2004 видано наказ № 2/207, в якому зазначено про достягнення з Танюшевської сільської ради, с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області, , р/р 0240 в УДК Луганської області, МФО 804013 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськгазб” м. Луганськ, вул. Краснодонська, 19, код ЄДРПУ 03335631, р/р 9002 в ЛФ КБ „Приватбанк”, МФО 304795 заборгованість в сумі 2000 грн. та державне мито в сумі 20 грн.

03.07.2006 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Луганської області № 2/207 від 15.12.2004, яким достягнена з відповідача заборгованість в сумі 2000 грн. та державне мито в сумі 20 грн., та наказу № 2/207 від 23.07.2004, яким стягнуто з відповідача заборгованість в сумі 143277 грн. 80 коп., державне мито в сумі 1432 грн. 78 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., боржнику, відповідачу у справі, надано семиденний строк для добровільного виконання судового рішення.

24.07.2006 ВПВР ДВС Луганської області прийняті постанови про стягнення з боржника, відповідача у справі, виконавчого збору за наказом № 2/207 від 23.07.04 в розмірі 14482 грн. 86 коп. та за наказом № 2/207 від 15.12.04 в сумі 202 грн.

24.07.2006 ВПВР ДВС Луганської області прийнята постанова про арешт коштів боржника, якою при примусовому виконанні наказу господарського суду Луганської області № 2/207 від 23.07.04 накладено арешт на кошти в межах 159311 грн. 44 коп. разом з сумою виконавчого збору, що містяться на рахунку 0240 в УДК в Луганській області, МФО 804013, тобто, на рахунок, який зазначено у виконавчому документі.

03.08.2006 ВПВР ДВС Луганської області прийнято дві постанови про арешт коштів боржника, якими при примусовому виконанні наказів господарського суду Луганської області № 2/207 від 15.12.2004 та від 23.07.2004 накладено арешт у межах сум відповідно 2222 грн. та 159311 грн. 44 коп. (включаючи суми виконавчого збору), що належать боржнику, відповідачеві у справі, та містяться на рахунках:

№№ 1755, 1755, 1755, 0175, 1755, 755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 0175, 01755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755 в УДК в Луганської області МФО 804013 код 04336642.

Відповідач у справі, не погоджуючись з зазначеними постановами, звернувся до начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області зі скаргою на дії головного державного виконавця, якою просив визнати його дії щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 03.08.2006 при виконанні наказів господарського суду Луганської області № 2/207 від 23.07.2004 та № 2/207 від 15.12.2004 та зобов'язати його скасувати постанови від 03.08.06 ВП № 2151035 та ВП № 2151067.

За результатами розгляду цієї скарги начальником Відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області 22.08.2006 прийнято постанову про наслідки перевірки виконавчого провадження, якою відмовлено в задоволенні зазначеної скарги відповідача та визнано дії головного державного виконавця ВПВР ДВС Луганської області щодо виконання зведеного виконавчого провадження по примусовому виконанню наказів господарського суду Луганської області з Танюшівської сільської ради на користь ТОВ „Луганськгазбуд” такими, що здійснені відповідно до вимог чинного законодавства.

02.11.2006 відповідач звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області в частині скасування постанов, які винесені головним державним виконавцем про арешт коштів боржника від 24.07.2006 та від 03.08.2006 у частині накладення арешту на котлові та особові рахунки Танюшівської сільської ради №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, про стягнення виконавчого збору від 24.07.2006 та про наслідки перевірки виконавчого провадження від 22.08.2006, яка винесена начальником Відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 23.01.2007 у справі № 2/207 (суддя Седляр О.О.) скаргу Танюшевської сільської ради Новопсковського району Луганської області на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області задоволено частково, визнані неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 03.08.2006 в частині накладення арешту на особові рахунки Танюшевської сільської ради, відкриті у відділенні Державного казначейства у Новопсковському районі, які мають захищені статті видатків №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, скасовано постанову головного державного виконавця ВПВР ДВС Луганської області від 03.08.2006 у частині накладення арешту на особові рахунки Танюшевської сільської  ради,  відкриті у  відділенні Державного  казначейства у Новопсковському районі, які мають захищені статті видатків №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1755. В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Ухвала прийнята з посиланням на норми ст. 55 Бюджетного кодексу України, ст. 32 Закону України “Про державний бюджет на 2006 рік” та мотивована неправомірністю дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області по винесенню постанови про арешт коштів відповідача від 03.08.2006 в частині накладення арешту на особові рахунки відповідача, які мають захищені статті видатків.

Колегія суддів Луганського апеляційного господарського суду (у складі головуючого судді Якушенко Р.Є., суддів Іноземцевої Л.В., Лазненко Л.Л.), здійснюючи апеляційну перевірку в зв’язку зі скаргою Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області, постановою від  05.03.2007 ухвалу господарського суду Луганської області від 23.01.2007 у справі № 2/207 частково скасувала, визнала недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області від 03.08.2006 ВП № 2151025, винесену  при  примусовому виконанні  наказу господарського суду Луганської області від 15.12.2004, визнала недійсною постанову начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області від 22.08.2006 про наслідки перевірки виконавчого провадження, в решті ухвалу господарського суду Луганської області від 23.01.2007 у справі № 2/207 залишила без змін.

Постанова мотивована тим, що у державного виконавця відсутні повноваження щодо зміни порядку і способу виконання наказу господарського суду Луганської області № 2/207 від 15.12.2004, в якому зазначено певний номер рахунку, з якого мають бути стягнені грошові кошти, адже, за відсутності коштів на цьому рахунку це питання повинно вирішуватися виключно господарським судом.

Підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області з постановою у справі не згоден, в поданій касаційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги  Танюшівської сільської ради на дії ДВС відмовити.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог законодавства, а саме: статей 5, 50, 63, Закону України „Про виконавче провадження”, пункту 4 Порядку примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, затвердженого наказом Державного казначейства України № 175 від 05.10.2001, також скаржник зазначає, що відповідно до статей 124 Конституції України та 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Представники сторін і скаржника своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні касаційної інстанції не скористались.

Склад колегії суддів, якою згідно ухвали від 27.04.2007 прийнята до провадження касаційна скарга у справі, змінено розпорядженням виконуючого обов’язки Голови судової палати Вищого господарського суду України від 17.05.2007 № 02-12.2/94.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2006 відповідач звернувся до господарського суду Луганської області в порядку ст. 1212 ГПК України зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області в частині скасування постанов, які винесені головним державним виконавцем про арешт коштів боржника від 24.07.06 та від 03.08.06 у частині накладення арешту на котлові та особові рахунки Танюшівської сільської ради №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, про стягнення виконавчого збору від 24.07.2006 та про наслідки перевірки виконавчого провадження від 22.08.2006, яка винесена начальником Відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області за результатами розгляду скарги відповідача.

В обґрунтування зазначеної скарги відповідач посилався на те, що постановами про накладення арешту на кошти боржника від 24.07.2006 та від 03.08.2006 головний державний виконавець втрутився в бюджетний процес і зупинив його виконання щодо виплати заробітної плати, утримання установ охорони здоров'я, культури тощо, чим порушив норми ст. ст. 43, 49 Конституції України, ст. 32 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік”, ст. 55 Бюджетного кодексу України, ст. 61 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” та інші.

Розглядаючи зазначену скаргу, суди попередніх інстанцій керувались наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження”  виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби згідно ст. 7 Закону України “Про виконавчу службу” зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на приписи ст. 7 Закону України “Про виконавче провадження”, використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Згідно ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Матеріали справи свідчать про те, що у виконавчому документі - наказі № 2/207 від 15.12.2004 господарським судом встановлено певний спосіб і порядок виконання постанови Луганського апеляційного господарського суду від 07.12.2004, а саме - стягнення  грошових  коштів  з  конкретного рахунку відповідача (боржника) - р/р 0240 в УДК Луганської області, МФО 804013, з якого і належить стягнути грошові кошти на користь позивача.

Згідно п. 7 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження” якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів указаний певний номер рахунка, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то, в разі відсутності коштів на цьому рахунку, державний виконавець не пізніше місячного строку з дня відкриття виконавчого провадження звертається до органу, який видав виконавчий документ, з клопотанням про заміну способу та порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника або встановлення іншого способу та порядку виконання рішення.

Наведене кореспондується з положеннями ст. 5 названого Закону, якою державному виконавцю надано право звертатися до органу, який видав виконавчий документ, з клопотанням про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Зазначений порядок звернення стягнення на грошові кошти боржника визначений і в п. 5.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158.

Отже, вказані вище норми визначають обов'язок державного виконавця діяти певним чином і не містить будь-яких виключень щодо зміни порядку і способу виконання наказу суду, в якому зазначено певний номер рахунку, з якого мають бути стягнені грошові кошти. У такому випадку ці питання мають вирішуватися виключно органом, який видав виконавчий документ, а не державним виконавцем самостійно.

Проте, державний виконавець в порушення вказаних вище норм 03.08.2006 прийняв постанову ВП № 2151035 про арешт коштів боржника при примусовому виконанні наказу господарського суду № 2/207 від 15.12.2004, якою наклав арешт на кошти в межах суми 2222 грн., що належать боржнику, відповідачу у справі, та містяться на рахунках, які не вказані у виконавчому документі. Допущене державним виконавцем порушення не було усунуто і під час перевірки виконавчого провадження начальником Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області за скаргою боржника (відповідача).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що у державного виконавця відсутні повноваження щодо зміни порядку і способу виконання наказу господарського суду Луганської області № 2/207 від 15.12.2004, в якому зазначено певний номер рахунку, з якого мають бути стягнені грошові кошти, у такому випадку це питання повинно вирішуватися виключно господарським судом.

Отже, постанову про арешт коштів боржника від 03.08.2006 ВП №2151035 при примусовому виконанні наказу №2/207 від 15.12.2004 правомірно визнано судом апеляційної інстанції недійсною у повному обсязі, а не частково, як ухвалив суд першої інстанції.

Відповідно, є законними і ґрунтовними висновки суду апеляційної інстанції щодо задоволення вимоги за скаргою відповідача на постанову начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області від 22.08.2006 в частині, що стосується постанови про арешт коштів боржника від 03.08.2006 ВП № 2151035 при примусовому виконанні наказу № 2/207 від 15.12.2004, прийнятої державним виконавцем, як зазначено вище, в порушення вимог ст. 5, п. 7 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження”.

Наведене свідчить, що під час прийняття постанови у справі, суд апеляційної інстанції не припустився порушення або неправильного застосування норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а, отже, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 05.03.2007 у справі господарського суду Луганської області № 2/207 залишити без змін.

Касаційну скаргу Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області залишити без задоволення.

Головуючий                                                                          К.Грейц

Судді                                                                                                    С.Бакуліна

О.Муравйов