ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"14" травня 2007 р.
Справа  № 14-23/255-04-11691А

Господарський суд Одеської області

у складі судді Горячук Н.О.

при секретарі судового засідання Громової Н.М.

представника позивача по дов. Дорошенко О.Ю.

представників відповідача по дов. Ульянової О.В. та по дов. Комар О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №5 господарського

суду Одеської області в м. Одесі адміністративну справу №14-23/255-04-11691А

за позовом ДСК "Чорноморське морське пароплавство"

до відповідача ДПІ у Приморському районі м. Одеси

про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.11.2004р.

В С Т А Н О В И В:

В засіданні суду була оголошена перерва по 14.05.2007р., згідно зі ст.150 КАС України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом та уточненням до нього про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.11.2004р. Відповідач позовні вимоги не визнає з підстав викладених у відзиві на позов.

Відповідач звернувся до суду з клопотанням про заміну назви Спеціалізованої ДПІ у Приморському районі м. Одеси на ДПІ у Приморському районі м. Одеси у зв’язку з реорганізацією, про що представив відповідні документи.. Клопотання судом задоволено.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін встановлено наступне:

Спеціалізованою ДПІ у Приморському районі м. Одеси була здійснена комплексна документальна перевірка позивача щодо дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.01р. по 01.01.04р., за результатами якої був складений акт перевірки від 24.11.04р. №6657/23-10/01125614.

На підставі зазначеного акту перевірки Спеціалізована ДПІ у Приморському районі м.Одеси прийняла податкове повідомлення-рішення від 26.11.04р. №/0, в якому вказано про визначення позивачу податкових зобов'язань у вигляді штрафів за порушення вимог п.2.14 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління НБУ від 19.02.01р. №72, на підставі п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.95р. на суму 1678600 грн.

Позивач не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 26.11.04р. №/0 звернувся до Господарського суду Одеської області про визнання його недійсним. Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.01.2005р. по справі 23/255-04-11691 податкове повідомлення-рішення від 26.11.04р. №/0 було визнано недійсним в частині визначення податковим зобов’язанням застосованих штрафних санкцій у вигляді штрафів на підставі ст.1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обліку готівки” від 12.06.1995р. на загальну суму 1678600 грн. В решті позову було відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням Господарського суду Одеської області відповідач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2005р. по справі 23/255-04-11691. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.03.2005р. рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2005р. по справі 23/255-04-11691 залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Не погодившись з Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.01.2005р. по справі 23/255-04-11691 відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.03.2005р. по справі 23/255-04-11691. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.02.2007р. касаційна скарга відповідача задоволена частково, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 29.03.2005р. стосовно рішення господарського суду Одеської області від 27.01.2005р. скасована в частині відмови в позові про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 26.11.2004р. №/0 в частині визначення ДСК «Чорноморське морське пароплавство»до сплати штрафу в розмірі 1678600 грн.

Справу в цій частині позовних вимог направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області. В іншій частині постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.03.2005р. та рішення господарського суду Одеської області від 27.01.2005 р. залишено без змін.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.250 Господарського Кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

З огляду на викладене, правильність висновку щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій в зазначеній суму залежить від того, коли позивачем були вчинені порушення встановлених правил обігу готівки, виявлені згідно акту перевірки від 24.11.2004р. №6657/23-10/01125614, за які до нього були застосовані штрафні санкції.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси проведено документальну перевірку ДСК „Чорноморське морське пароплавство" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період 01.01.2001р. по 01.01.2004р. За результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки від 24.11.2004р. №6657/23-10/01125614.

Перевіркою порядку обліку розрахунків із підзвітними особами, встановлено, що в бухгалтерському обліку ДСК "Чорноморське морське пароплавство" розрахунки з підзвітними особами рахуються на балансових рахунках:

·          372.12 "Розрахунки з підзвітними особами по береговому складу",

·          372.50 " Розрахунки з підзвітними особами за кордоном",

·          372.51 " Розрахунки з підзвітними особами  в інвалюті",

·          372.11 " Розрахунки з підзвітними особами по плавскладу",

·          372.21 "Розрахунки з підзвітними особами по закордонним відрядженням по береговому складу (короткострокові).

Пунктом 1.2 розділу 2 Інструкції №59 "Про службові відрядження у межах України та за кордон (зареєстрована в Мінюсті України 31.03.98р. №218/26-58), затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98р. №59 передбачено, що підприємство, яке направляє працівника у відрядження за кордон, зобов'язано забезпечити його коштами в національній валюті країни, куди відряджається працівник, або у вільно конвертованій валюті як аванс на поточні витрати в розмірі, згідно з встановленими нормами та з урахуванням положень п.п.5.4.8 п.5.4 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.97р. №283/97-ВР.

Підпунктом 1.15 розділу 2 Інструкції №59 передбачено, що після повернення з відрядження, робітник зобов'язаний надати авансовий звіт про витрачені у відрядженні кошти та повернути до каси підприємства залишки коштів надмірно використаної суми, згідно авансовому звіту в грошових одиницях, в яких був виданий аванс, не пізніше трьох днів по поверненню з відрядження.

Пунктом 2.15 розділу 2 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 19.02.2001р. №72, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2001р. №237/5428 (із змінами та доповненнями) передбачено, що видача готівки під звіт проводиться з кас підприємств за умови повного звіту конкретної підзвітної особи за раніше виданими під звіт сумами.

Пунктом 2.17 розділу 2 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні",№72 до підприємств застосовуються штрафні санкції згідно з чинним законодавством України за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів.

Видача авансу на відрядження за кордон регулюється Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України, затвердженими постановою Правління Нацбанку України від 26.03.98р. №119 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.04.98р. №245/2685. Так, згідно п.1.1 ст.1 - для забезпечення витрат працівників юридичних осіб - резидентів чи представництв юридичних осіб - нерезидентів, які повністю або частково здійснюють підприємницьку діяльність нерезидента на території України на відрядження за кордон (оплата добових, витрат, пов'язаних з найманням житлового приміщення та бронюванням місць у готелях, транспортних та інших витрат за кордоном здійснюється згідно з чинним законодавством України про відшкодування витрат на відрядження за кордон).

Пунктом 4.2 ст.4 вищевказаних Правил передбачено, що невикористаний залишок готівкової іноземної валюти, що була отримана юридичною особою-резидентом або представництвом юридичної особи - нерезидента для сплати за витрати на відрядження за кордон чи на експлуатаційні витрати за кордоном, підлягає зарахуванням на розподільчий рахунок в іноземній валюті в уповноваженому банку України протягом 5 банківських днів з часу оприбуткування до каси юридичної особи - резидента або представництва юридичної особи - нерезидента.

Перевіркою встановлено, що згідно зворотного балансу по рахунку 372.51 "Розрахунки з підзвітними особами в інвалюті" по балансовому рахунку рахується дебіторська заборгованість:

Дт (грн.)

·          на 01.01.01р. - 1340427,81

·          на 01.01.02р. - 1352208,11

·          на 01.01.03р. -  258500,44

·          на 01.01.04р. -     326879,01

Сам факт наявності дебіторської заборгованості по рахунку 372.51 "Розрахунки з підзвітними особами в інвалюті" не свідчить про перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів.

Розшифровка сум дебіторської заборгованості та строків цієї заборгованості в розрізі підзвітних осіб в акті перевірки не надано. Тому застосування до позивача фінансових санкцій у сумі 984302 грн. на підставі п.1 абз. "4" Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" не обґрунтовано і підлягає скасуванню.

Перевіркою даних зворотного балансу по рахунку 372.50 "Розрахунки з підзвітними особами за кордон ", по балансовому рахунку рахується дебіторська заборгованість:

Дт (грн.)

на          01.01.01р. - 1216284,68

на          01.01.02р. - 1216284,68

на 01.01.03р.          - 1216284,68

на 01.01.04р.          - 1216284,68

Сам факт наявності дебіторської заборгованість по рахунку 372.50 "Розрахунки з підзвітними особами за кордон" не свідчить про перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів.

Розшифровка сум дебіторської заборгованості та строків цієї заборгованості в розрізі підзвітних осіб в акті перевірки не надано. Тому застосування до позивача фінансових санкцій у сумі 304071 грн. на підставі п.1 абз. "4" Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" не обґрунтовано і підлягає скасуванню.

Згідно акту перевірки в порушення п.1.15, 1.18 Інструкції "Про службові відрядження в межах України та за кордон", позивачем несвоєчасно надаються авансові звіти в бухгалтерію по відрядженням, авансові звіти надаються на групу осіб, надаються в підзвіт аванси працівникам, які не відзвітувались про витрачені кошти в попередньому відрядженні.

Наведені в акті перевірки (а.с.69-70) дані свідчать, що за виключенням двох випадків вказані порушення відносяться до періоду 1995-1999 років, по яких минув строк позовної давності.

Стосовно двох вищевказаних випадків порушень, то вони відносяться до 12.12.2002р. та 13.03.2003р. і згідно ст.250 Господарського Кодексу України адміністративно-господарські санкції за ці порушення до суб'єкта господарювання не можуть бути застосовані, бо минуло більше 1 року з моменту порушення. Тому застосування до позивача фінансових санкцій у сумі 88233,39 грн. не обґрунтовано і підлягає скасуванню.

Перевіркою було встановлено, що авансові звіти надаються без документів, які підтверджують сплату готівкових коштів:

Звіт про відрядження від 27.01.2000р. у сумі 71181,65грн.

Накази про відрядження від 21.01.2003р. №20-л та 22.11.2003р. №22-1 у сумі 3869,58 грн.

Згідно ст.250 Господарського Кодексу України адміністративно-господарські санкції за ці порушення до суб'єкта господарювання не можуть бути застосовані, бо минуло більше 1 року з моменту порушення. Тому застосування до позивача фінансових санкцій у сумі 75051,23 грн. не обґрунтовано і підлягає скасуванню.

У зв’язку з відрядженням Луги Е.М з 10.05.2001р. по 19.05.2001р. (до Італії) для перевірки  цільового використання грошових коштів, які надійшли на т/х „Одеса” із каси генерального представництва позивача видані кошти по видатковому касовому ордеру №8 від 11.02.2002р. на суму 10387 грн. До перевірки надано рахунок №1547/ВМ/01 від 18.05.2001р. за проживання в готелі "Меркурі" м. Неаполя. Платіжні документи, які б підтверджували сплату коштами за проживання у готелі, до перевірки не надані. Авансовий звіт надано у бухгалтерію 29.05.2001р. Строк надання прострочено на 10 днів. Крім того, авансовий звіт надано на групу осіб, які також були у відрядженні у м. Неаполі (Кологривова Н.М., Луга Е.М.).

Таким чином, строк позовної давності по цьому порушенню минув. Тому застосування до позивача фінансових санкцій у сумі 10387грн. не обґрунтовано і підлягає скасуванню.

За даними бухгалтерського обліку ДСК ЧМП, з валютного рахунку капітаном т/х "Одеса" Лобановим отримані кошти у сумі 68647,74 дол. США (371542,16грн.) на утримання екіпажу т/х "Одеса" і на забезпечення стоянки судна, які поступили на валютний рахунок ДСК "ЧМП" 08.05.2001р., згідно з Наказом Міністерства Транспорту України №766 від 29.12.2000р. у сумі 71889,97дол. США. (389327,32 грн.). Авансовий звіт надано 15.04.2003р., строк надання прострочено на 2 роки. Згідно фінансового звіту, наданого до перевірки, відсутні документи, які б підтверджували сплату готівковими коштами витрати.

Строк позовної давності за ці порушення минув. Тому застосування до позивача фінансових санкцій за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, у сумі 71983,59грн. не обґрунтовано і підлягає скасуванню.

Застосування до позивача фінансових санкцій за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки капітаном т/х "Одеса" у сумі 92885,54 грн. не обґрунтовано і підлягає скасуванню, з вищенаведених підстав.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 161-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси №/0 від 26.11.2004р. у сумі 1678600 грн.

3. Стягнути з державного бюджету України на користь Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство” (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1 р/р 5001 в РУ ЦІБ м. Одеси, МФО 328135, ) 3 /три/ грн. 40 коп. судового збору.

4. Видати Державній судноплавній компанії „Чорноморське морське пароплавство” (м. Одеси, вул. Ланжеронівська, 1 р/р 5001 в РУ ЦІБ м. Одеса, МФО 328135, ) довідку на повернення з Державного бюджету України надмірно сплачене держмито у сумі 81 /вісімдесят одна/ грн. 60 коп.

Сторонам надано право ст.185 КАС України подати апеляційну заяву на постанову господарського суду Одеської області.

Згідно п.1 ст.254 КАС України постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого п.3 ст.186 КАС України.

Суддя