ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-7/028
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"05" березня 2007 р.  17:25
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
у складі:

судді          -Ілюхіної Г.П.,

при секретарі          -Юренковій І.В.

за участю представників:

від позивача          -Ягунов В.П., державний податковий
інспектор юридичного відділу, довіреність № 4326/9/10-0 від 16.10.2006,

від відповідача          ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

розглянув матеріали
адміністративної справи

за          Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Севастополя

адміністративним          (99011, м. Севастополь, вул.
Кулакова, 37)

позовом

до          Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи

ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про          припинення підприємницької
діяльності, -

Обставини справи:

09.02.2007 Державна податкова
інспекція у Ленінському районі м. Севастополя звернулася до господарського суду
м. Севастополя з адміністративним позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності,
з посиланням на статті 9, 19, 59, 247 Господарського кодексу України, статтю 11
Закону України „Про державну податкову службу”, статтю 46 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб -підприємців”.

ДПІ у Ленінському районі м.
Севастополя обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач в строки, встановлені
податковим законодавством, не подає звіти, декларації та інші документи,
пов'язані зі сплатою податків та інших
обов'язкових платежів.

Ухвалою суду від 10.02.2007
відкрито провадження по адміністративній справі,  справу призначено до судового розгляду в
порядку статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (арк.с.1-2).

В відзиві на позов (вх.НОМЕР_1)
відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує (арк.с.18).

Згідно статей 27, 49, 51, 130
Кодексу адміністративного судочинства України представнику позивача
роз'яснені  його процесуальні права і
обов'язки.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши
представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1
зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності Ленінською районною
державною адміністрацією м. Севастополя 27.12.2002 за адресою: АДРЕСА_1;
знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції у Ленінському районі м.
Севастополя як платник податків з 04.01.2003 під НОМЕР_2; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 4, 5).

Станом на 26.12.2006 суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 заборгованості перед
бюджетом не має (а.с.8).

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
положень Господарського кодексу України
від 16.01.2003 до господарських відносин, що виникли до набрання чинності  відповідними положеннями Господарського
кодексу України, щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або
виникли після набрання чинності цими положеннями.

На підставі пункту 4.1.4 статті 4
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань   платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” від 21.12.2000 № 2181-ІІІ податкові декларації
надаються за базовий (звітний) період, який рівняється календарному кварталу
-протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу.

Згідно із пунктом 8 статті 19
Господарського кодексу України всі суб'єкти господарювання зобов'язані
здійснювати первинний (оперативний) і бухгалтерський облік результатів своєї
роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог
закону фінансову звітність і статистичну інформацію щодо своєї господарської
діяльності, інші дані, визначені законом.

Відповідно до пункту 6 статті 128
Господарського кодексу України громадянин - підприємець зобов'язаний своєчасно
надавати податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості
для  нарахування податків і інших
обов'язкових платежів в порядку та у розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 статті 9
Закону України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів
відповідно до законів декларації, які пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів.

Відповідно до статті 46 Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
неподання суб'єктом підприємницької діяльності протягом року до органів
державної податкової служби декларацій, документів фінансової звітності є
підставою для припинення його підприємницької діяльності.

У порушення зазначених норм суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 більше року, а саме:
з 13.01.2005, не надає до Державної податкової
інспекції у Ленінському  районі м.
Севастополя декларації, фінансову звітність та інші документи та відомості,
пов'язані з обчисленням та сплатою податків, зборів (обов'язкових платежів), що
підтверджується довідкою про порушення податкового законодавства НОМЕР_4 (а.с.
10).

Відповідно до статті 46 Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
та пункту 17 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”
від 04.12.1990 № 509 (з подальшими змінами і доповненнями), припинення
підприємницької діяльності  здійснюється
на підставі рішення суду у разі неподання
протягом року до органів державної податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової
звітності згідно законодавства. Державній податковій інспекції надано
право на звернення до суду із позовними заявами в даному випадку.

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням
закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися
ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини п'ятої статті 49
Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців” припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця
здійснюється за процедурами, встановленими частинами дев'ятою - вісімнадцятою
статті 47 даного закону.

За
таких  обставин,  позовні
вимоги Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя
підлягають задоволенню, підприємницька діяльність суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 підлягає припиненню.

Відповідно до пункту 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі висловленого, керуючись
статтею 46 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних та фізичних
осіб-підприємців”, статтями 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Припинити підприємницьку діяльність
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особиОСОБА_1 (99040,
АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний номерНОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2).

3.          Надіслати копію рішення державному
реєстратору Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя після
набрання постановою законної сили для внесення до Єдиного державного реєстру
запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Постанова набирає законної сили
через десять днів з дня її проголошення або з дня її складання в повному обсязі
відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня її
проголошення або з дня складення в повному обсязі заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або поданням апеляційної скарги в 10-денний
строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження в порядку ст.186
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Г.П. Ілюхіна

Постанова складена та підписана

в порядку частини 3 статті 160 КАС
України

12.03.2007