СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

19 квітня 2007 року

Справа № 2-31/11628-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Градової О.Г.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача:Поклад Наталія Миколаївна, довіреність №  бн   від 20.05.06;

відповідача: Іванова Алла Адамівна, довіреність №  1462/9/125-1   від 16.04.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Привалова А.В.) від 18.12.2006 р. по справі № 2-31/11628-2006А

за позовом           Дочірнього підприємства Центральна районна аптека № 51 товариства з обмеженою відповідальністю  "Республіканська компанія "Крим-Фармація" (пров. Лікарняний, 3, Чорноморське, 96400)

до           Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим (вул. Щорса, 4, Чорноморське, 96400)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

За результатами планової комплексної документальної перевірки дотримання Дочірнім підприємством „Центральна районна аптека № 51” Товариства з обмеженою відповідальністю „Республіканська компанія Крим-фармація” вимог податкового законодавства за період з 01.01.2005 р. по 30.09.2005 р.(акт перевірки  № 33/23-01-11/01978274 від 22.02.2006 р.) та у процедурі апеляційного узгодження податкового зобов’язання, податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:  № /0 від 27.02.2006 р. та № /1 від 23.03.2006 р. про донарахування податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі  5638,25 грн, з яких 4 395,25 грн. –основний платіж, та 1243 грн. –штрафні санкції.

Відповідно результатів перевірки, на думку податкового органу, платником податків порушені вимоги Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” № 283/97-ВР від 22.05.97 р., а саме: п. 5.9. ст.. 5, оскільки в розрахунок приросту (убутку) товарних запасів підприємством у перевіряємому періоді двічі включена балансова вартість запасів на складах по рахунку „203”, тобто, окремо по рахунку „203” –паливно-мастильні матеріали і по рахунку „289” –транспортно-заготівельні витрати, в залишках якого на початок та кінець звітного періоду включена балансова вартість паливно-мастильних матеріалів;  п.п. 5.2.10 ст. 5; п.п. 8.1.2., п.п. 8.7.1. ст.. 8 вищеназваного Закону,  оскільки підприємством  до валових витрат за 9 місяців 2005 р. необґрунтовано віднесена сума витрат на поліпшення  основних фондів у розмірі 5528,00 грн., які не знаходяться в його власності (належать до державної власності) та не передані позивачу у оренду; необґрунтовано віднесена сума амортизаційних відрахувань на поліпшення основних фондів у розмірі 1631,00 грн., які не знаходяться у його власності, та не передані у оренду; п. 5.1. п. 5 вищеназваного Закону, оскільки підприємством віднесено до складу валових витрат  9967,00 грн. за інформаційно-консультаційні послуги за договором № 1/51 від 31.12.2004 р., котрі на думку  відповідача не пов’язані із господарською діяльністю  платника податків.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від  18.12.2006 р. у справі № 2-31/11628-2006А (суддя Привалова  А.В.) позов задоволений частково: оскаржувані перше та друге повідомлення-рішення визнані нечинними в частині донарахування основного платежу по  податку на прибуток у сумі 2491,75 грн. та штрафних санкцій у сумі 739,10 грн.

При прийнятті постанови суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач правомірно відніс до складу  валових витрат суму 9967,00 грн. за отримання інформаційно-консультаційних послуг з питань фармації та фінансово-господарської діяльності, а тому донарахування податку на прибуток у сумі 2491,75 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі  739,10 грн. є неправомірним.

Відповідач оскаржує постанову суду у зв’язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, апелянт зазначає, що відповідно до  п . 5.1. ст.. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”    до складу валових витрат відносяться суми будь-яких витрат платника податку, які придбаваються для їх подальшого  використання у власній господарській діяльності, а у  даному ж випадку у підписних виданнях, придбаних позивачем, мова йде  про інформацію, не пов’язану з господарською діяльністю позивача.

Розпорядженням виконуючого обов’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В.  від 19.04.2007 року у зв’язку із зайнятістю судді Фенько Т.П. у іншому судовому процесі у складі колегії було замінено суддю Фенько Т.П. на суддю Дугаренко О.В.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до   п . 5.1. ст.. 5 вищеназваного Закону, валові  витрати  виробництва  та  обігу  - сума будь-яких  витрат  платника  податку  у  грошовій, матеріальній    або   нематеріальній   формах,   здійснюваних   як  компенсація вартості товарів (робіт,  послуг),  які  придбаваються (виготовляються)   таким   платником  податку  для  їх  подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст.. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", не належать  до  складу  валових витрат будь-які витрати,  не підтверджені відповідними  розрахунковими,  платіжними  та  іншими документами,  обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким чином, судова колегія  погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність включення до складу валових витрат суми витрат на отримання інформаційно-консультативних послуг з питань фармації та фінансово-господарської діяльності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, між  позивачем та Дочірнім підприємством „Кримський інформаційний центр” Республіканської компанії „Крим-Фармація” був укладений договір № 51  від 31.12.2004 р. (том 1 а.с. 69-70) на надання послуг організаційного, консультативного, інформаційного характеру з питань фармацевтичної та фінансово-господарської діяльності.

Також,  доводи апеляційної скарги спростовуються наявними у матеріалах справи   актами виконаних робіт ( том 1 а.с. 73-81), згідно яких позивачу надані платні послуги інформаційно-консультативного характеру у виконання укладеного договору від  31.12.2004 р. та саме для практичного застосування у його фінансово-господарській та фармацевтичній діяльності.

Окрім того,  які-небудь докази того, що послуги, надані позивачу за договором № 1/51 від 31.12.2004 р. останнім використані не у власній господарській діяльності, податковим органом не надані.

Про-те, відповідно до п. 2. ст.. 71 Кодексу адміністративного  судочинства України, обов’язок щодо таких доказувань покладений на орган владних повноважень.

При даних обставинах, судова колегія не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного  судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим  від 18.12.2006 р.  у справі № 2-31/11628-2006А залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      О.Г. Градова

О.В. Дугаренко