СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

15
березня 2007 року

Справа № 2-7/16817-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря
В.І.,

суддів                                                                      Горошко
Н.П.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_1, паспорт
ІНФОРМАЦІЯ_1 - суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

представник відповідача - Ярошенко
Віктор Васильович, довіреність № б/н від 01.06.2006 - товариство з обмеженою
відповідальністю "Калос Лімен";

представник відповідача -
Долинський Григорій Григорович, довіреність № б/н   від 22.02.2007 - товариство з обмеженою
відповідальністю "Калос Лімен";

представник відповідача - Толкачов
Володимир Володимирович, довіреність № б/н від 22.02.2007 - товариство з
обмеженою відповідальністю "Калос Лімен";

заявник апеляційної скарги - Шульга
Антон Миколайович, посвідчення № 438
від 20.02.2006 - прокурор Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційне подання
прокурора Автономної Республіки Крим на рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 02.11.2006 у справі № 2-7/16817-2006

за позовом   суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           товариства з обмеженою відповідальністю
"Калос Лімен" (вул. Фрунзе 13-а, а/с 78, Чорноморське,96400)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 02.11.2006 (суддя І.І. Дворний) позов суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю "Калос Лімен" про визнання
права власності задоволено.

Не погодившись з вказаним
судовим актом, прокурор Автономної Республіки Крим звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційним поданням в якому просить рішення
господарського суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити.

Прокурор вважає, що рішення
суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при
неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим
воно підлягає скасуванню.

Відповідно до розпорядження
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
22.02.2007, суддю Прокопанич Г.К. було замінено на суддю Плута В.М.

Відповідно до розпорядження
в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.03.2007,
суддю Плута В.М. було замінено на суддю Щепанську О.А.

Розглянувши матеріали
справи та заслухавши представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційне
подання прокурора підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Прокурор Автономної
Республіки Крим вніс апеляційне подання на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.11.2006 за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
"Калос-Лімен" про стягнення боргу за
договором позики.

Однак, на думку судової колегії
апеляційне подання не підлягає задоволенню, оскільки в ньому йде посилання на факти, які не мають юридичної сили або
неважливі для справи, а так само не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно договору купівлі-продажу від
11.05.2004 на який посилається прокурор, Фонд майна продав, а Долинский Г.Г.
купив частку у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю
"Калос Лімен", у розмірі 46,2% від
статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Калос Лімен", вартістю 77150грн. (пункт 1 і 2
договору), а не майно дитячого оздоровчого табору "Калос Лімен" що
складається з 10 котеджів, павільйону і т.п. (яке було
предметом застави).

Прокурор помилково посилається, на
те, що передача майна в заставу - об'єкту за договором купівлі-продажу від
11.05.2004 можливо за узгодженням з Фондом майна, але
за договором купівлі-продажу, об'єктом угоди була
частка в 46,2% в статутному фонді (пункт 21
договору), а не майно дитячого оздоровчого табору "Калос Лімен". Частка у статутному фонді товариства з обмеженою
відповідальністю "Калос Лімен", в натурі Фондом майна не виділялася.
А частку в 46,2% у статутному фонді товариства
з обмеженою відповідальністю "Калос Лімен" - яка є об'єктом обмежень, в заставу не передавали.

Рішення
Чорноморського районного суду від 21.12.2004 у справі
№2-2179-2004, на яке посилається заявник апеляційного подання скасовано ухвалою апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 04.10.2005 і провадження у справі
припинено.

Згідно статті 115 Цивільного кодексу України і Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Калос Лімен", товариство є
власником майна, що належить йому, включаючи майно передане товариству
засновниками (учасниками). Майно товариства утворюється за рахунок внеску
учасників.

Майно належить товариству з
обмеженою відповідальністю "Калос Лімен" на праві власності на
підставі свідоцтва про право власності від 31
січня 2006 року, виданого Чорноморською районною держадміністрацією,
зареєстрованого Евпаторійським МБРТІ  31
січня 2006 року.

Відповідно до статті 317, частин
1,2 статті 319, статті 320, статті 325 Цивільного
кодексу України, власник має право розпоряджатися своїм майном на свій розсуд,
у тому числі для підприємницької діяльності. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Калос Лімен" внесло
у якості застави майно, що належить йому за договором позики.

Судовій колегії була представлена копія виписки з
реєстру прав власності на нерухоме майно.

Повноваження директора товариства з
обмеженою відповідальністю "Калос Лімен", ОСОБА_2 були підтверджені
випискою з єдиного державного реєстру від
04.07.2006, а також статутом товариства з
обмеженою відповідальністю "Калос Лімен".

Як вбачається з матеріалів справи
інтереси держави не зачеплені, оскільки частка
у статутному фонді у розмірі 46,2%, що продана Фондом майна не була предметом угоди.

Таким чином, рішенням господарського суду Автономної Республіки
Крим від 02.11.2006 у справі № 2-7/16817-06 повністю досліджені обставини, що мають істотне значення для справи,
за договором позики між двома суб'єктами
підприємницької діяльності.

Чинним законодавством України не
передбачено втручання в господарську діяльність суб'єктів підприємницької
діяльності з боку прокуратури.

Відповідно до частини 1 статті 36-1
Закону "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає в здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних і інших дій, направлених
на захист в суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених
законом. Частиною 2 цієї ж статті передбачено,
що підставою представництва в суді інтересів
громадянина є його неможливість через фізичний
або матеріальний стан або із інших поважних причин самостійно  захистити свої порушені або оспорюванні права
або реалізувати процесуальні повноваження, а також інтересів держави -
наявність порушень або загрози порушень
економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, які здійснюються
у відносинах між ними або з державою.

Відповідно
до рішення Конституційного Суду України від 8
квітня 1999 року № 3-рп/99 (справа № 1-1/99)
прокурори і їх заступники подають до суду позови саме на користь держави, а не
на користь підприємств, установ і організацій незалежно від їх підкорення і
форм власності.

Як убачається з апеляційного подання, прокурором не вказано в
інтересах кого він звернувся з апеляційним поданням, а з
матеріалів справи вбачається, що товариство з
обмеженою відповідальністю "Калос Лімен",
в інтересах якого фактично звернувся з апеляційним поданням прокурор, уклало
господарську угоду з іншим суб'єктом
господарювання. Інтереси держави, в основі яких завжди є потреба в здійсненні
загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних і інших) інтересів,
програм, направлених на захист суверенітету,
територіальної цілісності, державної межі
України, гарантування її державності, економічної, інформаційної, екологічної
безпеки, охорону землі як національного
багатства, захист прав всіх суб'єктів права власності і господарювання і т.п.,
при цьому зачеплені не були, тому у прокурора
не було правових підстав для вступу до справи.

На підставі висловленого,
апеляційна інстанція вважає, що апеляційне подання прокурора підлягає залишенню
без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 81, 86,
101 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне
подання прокурора Автономної Республіки Крим на рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 02.11.2006 у справі № 2-7/16817-2006 залишити
без розгляду.

Головуючий суддя                                                  В.І. Гонтар

Судді
Н.П. Горошко

О.А. Щепанська