ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 березня 2007 р.

№ 2-1107/04

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:

М. Остапенка, Є. Борденюк, В.
Харченка,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

громадянина ОСОБА_1

на ухвалу

від 10.11.2004 року

апеляційного суду
Івано-Франківської області

у справі

№ 2-1107/04

за позовом

громадянина ОСОБА_1

до

Відкритого акціонерного
товариства (ВАТ) "Карпатнафтомаш"

про

визнання недійсними рішень
загальних зборів  ВАТ
"Карпатнафтомаш" від 01.08.2003 року

В судове засідання представники
сторін не з'явились

Заслухавши суддю-доповідача -Є.
Борденюк та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1, який є одним з
акціонерів ВАТ „Карпатнафтомаш" та володіє акціями в кількості 14 977
штук, номінальною вартістю                       3 744,25 грн., що становить
0,6231 % від статутного фонду даного товариства, звернувся до суду з позовом
про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ
"Карпатнафтомаш" від 01.08.2003 року, які приймалися по першому,
п'ятому, восьмому, дев'ятому, десятому питанню порядку денного повністю, а
також по третьому питанню порядку денного в частині щодо затвердження
загальними зборами плану реструктуризації товариства, і крім того, просить
визнати недійсними усі угоди та правочини, які були здійснені або
здійснюватимуться у подальшому на виконання оскаржуваних рішень зборів.

Разом з тим, позивач зазначає, що
включення до порядку денного четвертого питання -"Внесення змін до статуту
товариства" відбулося всупереч положенням ч. 2 ст. 43 Закону України
"Про господарські товариства" та п. 8. 2. 8. статуту ВАТ
"Карпатнафтомаш", оскільки відповідач не повідомив його та інших
акціонерів про зміни в порядку денному, у зв'язку з чим просить визнати
незаконним включення даного питання до порядку денного загальних зборів.

В обґрунтування заявлених вимог про
визнання недійсними рішення загальних зборів позивач посилається на
необ'єктивність прийняття рішення по першому питанню порядку денного, а саме
щодо звіту голови правління ВАТ „Карпатнафтомаш" про результати
фінансово-господарської діяльності товариства за 2002 рік, зважаючи на його
затвердження до заслуховування і обговорення висновків ревізійної комісії,
посилаючись при цьому на ст. 49 Закону України "Про господарські
товариства" та п. 8. 5. статуту ВАТ "Карпатнафтомаш".

Щодо третього питання порядку
денного загальних зборів, то громадянин ОСОБА_1 вказує на його прийняття з
порушенням вимог ст. 43 Закону України "Про господарські товариства"
та п. 8. 2. 8. статуту ВАТ "Карпатнафтомаш", оскільки крім
заслуховування звіту спостережної ради і його затвердження, загальні збори
прийняли рішення про реструктуризацію товариства, проте, дане питання не було
включене до порядку денного загальних зборів.

По п'ятому питанню загальних зборів
- "Затвердження річного звіту та балансу товариства за 2002 рік", на
думку позивача, рішення прийнято з порушенням ст. 41 Закону України "Про
господарські товариства" та п. 8. 2. 4. статуту ВАТ
"Карпатнафтомаш", зважаючи на затвердження балансу товариства за 2002
рік, та незатвердження річного звіту товариства, однак, в судовому засіданні
03.08.2004 року позивач відмовився від позовних вимог в цій частині.

Громадянин ОСОБА_1 стверджує, що
рішення по восьмому питанню порядку денного -"Про виконання рішень
попередніх зборів акціонерів" прийнято з порушенням вимог ст. 10 Закону
України "Про господарські товариства" та           п. 4. 2. статуту ВАТ
"Карпатнафтомаш" щодо прав учасників товариства, оскільки на
загальних зборах розглянуті питання, які не були включені до порядку денного, а
саме, щодо скасування рішень зборів від 14.03.1997 року про збільшення
статутного фонду товариства за рахунок індексації основних фондів, та від
03.07.2002 року щодо збільшення статутного фонду товариства за рахунок емісії
акцій.

Також, позивач стверджує, що
рішення по дев'ятому питанню порядку денного зборів -"Про відчуження майна
товариства" суперечить положенням ст. 30 Закону України "Про
власність", зважаючи на доручення спостережній раді товариства вирішувати
будь-які питання щодо відчуження майна товариства.

Рішення по десятому питанню порядку
денного зборів щодо участі ВАТ "Карпатнафтомаш" у створенні нових
товариств громадянин ОСОБА_1 вважає прийнятим всупереч ст. 30 Закону України
"Про власність", ст. 10 Закону України "Про господарські
товариства", п. п. 2. 1., 4. 2. статуту ВАТ "Карпатнафтомаш",
посилаючись при цьому на невідповідність даного рішення меті створення
товариства та основним напрямкам його діяльності, невизначення в ньому
засновником яких товариств виступає відповідач та з яким вкладом тощо.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 03.08.2004 року у справі № 2-1107/04 (суддя
І. Петрів) в позові відмовлено за недоведеністю позовних вимог, керуючись ст.
202-203 Цивільного процесуального кодексу України від 18.07.1963 року (чинний
на час прийняття судового рішення, втратив чинність 01.09.2005 року), також,
скасовані вжиті ухвалою від 02.08.2004 року заходи забезпечення позову.

При прийнятті рішення у справі
місцевий суд виходив з того, що відповідно до ст. 43 Закону України "Про
господарські товариства" пропозиції акціонерів, які володіють більш як 10
відсотками голосів, вносяться до порядку денного обов'язково. Пропозиція про
включення до порядку денного питання -"Внесення змін до статуту товариства"
внесена акціонером товариства - ТОВ ФК "Декра", яке володіє більш як
10 відсотками голосів, що стверджується випискою з рахунку власника цінних
паперів, а отже, твердження позивача про незаконність включення четвертого
питання до порядку денного загальних зборів відхилені судом. До того ж, суд
дійшов висновку про відсутність порушень ВАТ "Карпатнафтомаш"
положень ст. 43 Закону України "Про господарські товариства" та         п. 8. 2. 8. статуту товариства щодо
порядку повідомлення про зміни в порядку денному загальних зборів акціонерів.

У визнанні недійсним рішення зборів
акціонерів по першому питанню -"Звіт голови правління ВАТ
"Карпатнафтомаш" про результати фінансово-господарської діяльності
товариства за 2002 рік" відмовлено, зважаючи на відсутність встановлених
судом порушень порядку прийняття такого рішення з наведеного питання, та беручи
до уваги, що ні чинним законодавства, ні статутом товариства не встановлено
порядку чи черговості прийняття рішення щодо звіту голови правління товариства.

Щодо вимоги про визнання недійсним
рішення загальних зборів по восьмому питанню - "Про виконання рішень
попередніх зборів акціонерів", то місцевий суд зазначає, що в оголошенні,
яке відповідно до ст. 43 Закону України "Про господарські товариства"
було надруковане в офіційному друкованому виданні, містилося дане питання, і
формулювання даного питання в порядку денному зборів акціонерів давало змогу
акціонерам можливість передбачити, що зборами буде прийнято рішення про хід
виконання, доцільність виконання чи про відмову від виконання таких рішень, а
отже твердження позивача про те, що прийняте зборами рішення про скасування
рішень попередніх загальних зборів акціонерів завдало йому шкоди є
безпідставними, до того ж вказані рішення не набрали чинності, адже рішення
зборів про збільшення розміру статутного фонду товариства набирає чинності з
моменту державної реєстрації змін до статуту товариства.

Зважаючи на те, що згідно з п. 8.
3. 2. статуту ВАТ "Карпатнафтомаш" спостережна рада в межах своєї
компетенції може ухвалювати рішення про відчуження, списання та передачу в
оренду або заставу основних засобів товариства, то прийняте при розгляді
дев'ятого питання рішення загальних зборів щодо доручення спостережній раді
вирішувати питання щодо відчуження майна товариства не суперечить ст. 41 Закону
України "Про господарські товариства".

Щодо десятого питання про участь
ВАТ "Карпатнафтомаш" у створенні нових товариств, то відповідно до
ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" до виключної
компетенції загальних зборів акціонерів належить прийняття рішення про
створення, реорганізацію та ліквідацію дочірніх підприємств, філій та
предстаництв, затвердження їх статутів та положень, однак, оскільки дані
рішення загальними зборами не приймалися, то у позові в цій частині відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 10.11.2004 року (колегія суддів: В.
Девляшевський, Б. Кукурудз, В. Фединяк) рішення Калуського міськрайонного суду
від 03.08.2004 року щодо відмови у задоволенні позовних вимог громадянина
ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ
"Карпатнафтомаш" від 01.08.2003 року в частині прийняття змін до
статуту ВАТ "Карпатнафтомаш" стосовно кількісного складу спостережної
ради, та в частині реструктуризації ВАТ "Карпатнафтомаш" скасоване,
провадження в цій частині закрите на підставі п. 3 ч. 1 ст. 305, 308, 312 ЦПК
України від 18.07.1963 року (чинний на час прийняття судового рішення, втратив
чинність 01.09.2005 року); в решті - рішення суду залишено без зміни.

Ухвала суду мотивована тим, що
місцевий суд всупереч вимогам                         ст. 2483
ЦПК України від 18.07.1963 року (чинний на час прийняття судового рішення,
втратив чинність 01.09.2005 року) не перевірив, чи відносяться відповідно до
законодавства чи статуту товариства оскаржувані рішення загальних зборів від
01.08.2003 року до внутрішньо організаційної діяльності відкритого акціонерного
товариства або до виключної компетенції вищих органів цього товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону
України "Про об'єднання громадян",                      ч. 2 ст. 27 Закону
України "Про підприємства в Україні" втручання державних органів та
службових осіб у діяльність об'єднань громадян, підприємств не допускається,
крім випадків, передбачених законодавством, а згідно зі ст. 13 Закону України
"Про об'єднання громадян", ст. 9 Закону України "Про
підприємства в Україні" об'єднання громадян, підприємство діє на основі
закону, статуту, положення, виходячи з чого, у корпоративних нормах, встановленими
самими об'єднаннями громадян, підприємствами, які базуються на законі,
визначаються питання, що належать до їх внутрішньої діяльності або виключної
компетенції і підлягають самостійному вирішенню.

Визначення належності питань до
внутрішньо організаційної або виключної компетенції об'єднання громадян у
кожному конкретному випадку вирішує суд у разі оскарження громадянином актів і
дій таких об'єднань (Рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року №
6-рп/2001 року).

Матеріали справи свідчать, що
місцевим судом дано оцінку законності рішення загальних зборів товариства від
01.08.2003 року з питань щодо внесення змін у кількісний склад спостережної
ради товариства, тобто внесення змін у статут, та щодо реструктуризації ВАТ
"Карпатнафтомаш", проте, згідно з
п. п. "б",
"е" ст.41 Закону України "Про господарські товариства"
зазначені питання належать до виключної компетенції загальних зборів
товариства, а отже, не могли бути предметом судового розгляду.

Щодо прийняття загальними зборами
рішення по восьмому питанню - "Про виконання рішень попередніх зборів
акціонерів", то апеляційний суд дійшов висновку, що дане рішення прийнято
з питання, про розгляд якого не було у встановленому порядку повідомлено
акціонерів, так як оскаржуваним рішенням фактично скасовані рішення попередніх
загальних зборів акціонерів від 14.03.1997 року та від 03.07.2002 року. Проте,
зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів порушення рішенням
загальних зборів акціонерів від 01.08.2003 року законних інтересів громадянина
ОСОБА_1, інших акціонерів чи самого товариства, та відомостей, що скасовані
попередні рішення загальних зборів акціонерів були реалізовані у встановленому
законом порядку, то посилання скаржника на необґрунтованість судового рішення в
зазначеній частині визнані апеляційним судом безпідставними.

Звертаючись до суду з касаційною
скаргою, громадянин ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування апеляційним
судом при винесенні оскаржуваної ухвали матеріальних норм права та порушення
процесуальних норм.

Перевіряючи юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський
суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення
частково, виходячи з такого.

01.08.2003 року відбулися чергові
загальні збори акціонерів ВАТ „Карпатнафтомаш", порядок денний яких
складався з дванадцяти питань та затвержений рішенням загальними зборів.
Громадянин ОСОБА_1, який є одним з акціонерів ВАТ „Карпатнафтомаш" та
володіє акціями в кількості 14 977 штук, номінальною вартістю 3 744,25 грн., що
становить 0,6231 % від статутного фонду даного товариства, оскаржує рішення,
прийняті на вищевказаних загальних зборах, на яких даний акціонер присутнім не
був.

Зважаючи на затвердження рішенням
учасників загальних зборів регламенту даних зборів з визначеним порядком
денним, в якому першим питанням є "Звіт голови правління про результати
фінансово-господарської діяльності", а "Звіт ревізійної комісії за
2002 рік" є наступним питанням порядку денного, до того ж чинне
законодавство не визначає порядку черговості таких питань, посилання скаржника
на необ'єктивність рішення по першому питанню є хибним.

Прийняття загальними зборами
рішення в межах питання восьмого порядку денного -"Про виконання рішень
попередніх зборів акціонерів" шляхом скасування рішень зборів від
14.03.1997 року про збільшення статутного фонду товариства за рахунок
індексації основних фондів, та від 03.07.2002 року щодо збільшення статутного
фонду товариства за рахунок емісії акцій не суперечить нормам чинного законодавства,
на що і не посилається позивач, а тому є таким, що прийнято в межах питання
восьмого порядку денного загальних зборів від 01.08.2003 року.

Посилання громадянина ОСОБА_1 на
порушенням вимог ст. 10 Закону України "Про господарські товариства"
та п. 4. 2. статуту ВАТ "Карпатнафтомаш" щодо прав учасників
товариства прийняттям вищезазначеного рішення по восьмому питанню відхиляються,
зважаючи на те, що відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про
господарські товариства" управління товариством здійснюють його органи, а
загальні збори товариства, у яких мають право брати участь усі акціонери,
незалежно від кількості та класу акцій, є вищим органом акціонерного товариства
згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства".

Частиною 2 ст. 159 Цивільного
кодексу України, ч. 6 ст. 41 Закону України "Про господарські
товариства" визначені питання, що відносяться до виключної компетенції
загальних зборів акціонерів. Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих
положень слід зазначити, що питання щодо відчуження майна товариства не
належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів.

Питання, віднесені до виключної
компетенції загальних зборів акціонерів, не можуть бути передані ними для
вирішення іншим органам товариства (ч. 2 ст. 159 ЦК України).

Отже, прийняття рішення загальними
зборами по дев'ятому питанню порядку денного щодо доручення спостережній раді
товариства вирішувати будь-які питання щодо відчуження майна товариства є
правомірним, до того ж враховуючи невизначення статутом товариства
обмежувальної суми щодо затвердження договорів (угод) для розмежування
повноважень загальних зборів та інших органів товариства.

Відповідно до п. 8. 3. 2. статуту
ВАТ "Карпатнафтомаш" спостережна рада в межах своєї компетенції має
такі повноваження як, зокрема, ухвалення рішень про участь товариства в
об'єднаннях підприємств і промислово-фінансових групах та про його внески до
статутних фондів інших господарюючих суб'єктів.

Таким чином, прийняття на загальних
зборах товариства рішення по питанню десятому порядку денного щодо участі ВАТ
"Карпатнафтомаш" у інших господарських товариствах та доручення
спостережній раді товариства оформлення документів та визначення переліку
майна, що передається до статутних фондів створюваних товариств, враховуючи, що
створення нових підприємств не відноситься до компетенції загальних зборів, не
суперечить законодавству.

Крім того, відповідно до ст. 12
Закону України "Про господарські товариства" та ст. 25 Закону України
"Про власність" акціонерне товариство є власником майна: переданого
йому засновниками й учасниками у власність, придбаного за рахунок продажу
акцій, одержаного в результаті його господарської діяльності, а також іншого
майна, набутого на підставах, не заборонених законом, а акціонер є лише
власником акцій.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про власність" власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном.

Виходячи з вищевикладеного та
положень ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" слід
дійти висновку, що акціонер не наділений суб'єктним правом щодо здійснення
повноважень власника майна товариства.

Отже, наведеним відхиляються
твердження скаржника про порушення законодавства, зокрема, положень ст. 30
Закону України "Про власність" щодо здійснення права колективної
власності та вимог ст. 10 Закону України "Про господарські
товариства" та п. 4. 2. статуту ВАТ "Карпатнафтомаш" щодо прав
учасників товариства, при винесенні рішення по дев'ятому та десятому питанню
порядку денного загальних зборів ВАТ "Карпатнафтомаш" від 01.08.2003
року.

Зважаючи на викладене, ухвала
апеляційного суду в частині залишення без зміни рішення місцевого суду про
відмову у задоволенні позову про визнання недійсними рішення загальних зборів
від 01.08.2003 року по першому, восьмому, дев'ятому, десятому питанню є
обґрунтованою.

Проте, оскаржувана ухвала про
скасування рішення місцевого щодо визнання незаконним рішення загальних зборів
акціонерів ВАТ "Карпатнафтомаш" від 01.08.2003 року в частині
прийняття змін до статуту ВАТ "Карпатнафтомаш" стосовно кількісного
складу спостережної ради, та в частині реструктуризації ВАТ
"Карпатнафтомаш" та закриття провадження в цій частині є такою, що
суперечить нормам права та підлягає до скасування в цій частині з наступних
підстав.

При прийнятті оскаржуваної ухвали
апеляційний суд виходив з того, що відповідно до положень ст. 2483
ЦПК України від 18.07.1963 року (чинного на час прийняття судового рішення,
втрата чинності - 01.09.2005 року) судам не підвідомчі скарги на акти і дії
об'єднань громадян, які відповідно до закону, статуту (положення) належать до
їх внутрішньоорганізаційної діяльності або їх до виключної компетенції.

Зважаючи на оскарження позивачем
питань щодо внесення змін у кількісний склад спостережної ради товариства,
тобто внесення змін у статут, та щодо реструктуризації ВАТ
"Карпатнафтомаш", та враховуючи, що згідно з                    п. п. "б",
"е" ст. 41 Закону України "Про господарські товариства"
зазначені питання належать до виключної компетенції загальних зборів
товариства, апеляційний суд дійшов висновку про неможливість їх розгляду в
судовому порядку.

Проте, відповідно до ст. 1 Закону
України "Про об'єднання громадян" об'єднанням громадян є добровільне
громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної
реалізації громадянами своїх прав і свобод; об'єднання громадян, незалежно від
назви (рух, конгрес, асоціація, фонд, спілка тощо) відповідно до цього Закону
визнається політичною партією або громадською організацією; дія цього Закону не
поширюється на релігійні, кооперативні організації, об'єднання громадян, що
мають основною метою одержання прибутків, комерційні фонди, органи місцевого та
регіонального самоврядування (в тому числі ради і комітети мікрорайонів,
будинкові, вуличні, квартальні, сільські, селищні комітети), органи громадської
самодіяльності (народні дружини, товариські суди тощо), інші об'єднання
громадян, порядок створення і діяльності яких визначається відповідним
законодавством.

Згідно зі ст. 113 Цивільного кодексу
України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений)
капітал якої поділений на частки між учасниками; господарські товариства можуть
бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з
обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Отже, рішення загальних зборів ВАТ
"Карпатнафтомаш", яке є акціонерним товариством і, відповідно, не
відноситься до об'єднань громадян не відносяться до рішень в розумінні п. 3 ст.
2483 ЦПК України від 18.07.1963 року, скарги на які не підвідомчі
судам.

Таким чином, перевіряючи правильність
відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних
зборів по четвертому питанню-"Внесення змін до статуту товариства"
слід зазначити, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність
підстав для визнання незаконним включення даного питання до порядку денного
загальних зборів, зважаючи на положення ч. 2. ст. 43 Закону України "Про
господарські товариства та положення п. 8. 2. 8. статуту товариства, якими
передбачено надання акціонерам можливості до скликання загальних зборів
ознайомитись з документами, пов'язаними з порядком денним зборів.

Посилання позивача на порушення
законодавства при розгляді загальними зборами третього питання - "Звіт
спостережної ради за 2002 рік", зважаючи на прийняття рішення про
реструктуризацію товариства, правомірно не прийнято до уваги, оскільки не
відповідає обставинам справи .

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119-11112 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу громадянина
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 10.11.2004 року у справі № 2-1107/04 змінити,
скасувавши в частині закриття провадження у справі за позовними вимогами
громадянина ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення загальних зборів акціонерів
ВАТ "Карпатнафтомаш" від 01.08.2003 року в частині прийняття змін до
статуту ВАТ "Карпатнафтомаш" стосовно кількісного складу спостережної
ради, та в частині реструктуризації ВАТ "Карпатнафтомаш", та залишити
без зміни рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від
03.08.2004 року у справі
№ 2-1107/04 в частині відмови у задоволенні даних позовних вимог.

В решті - ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 10.11.2004 року у справі № 2-1107/04 залишити
без зміни.

Головуючий, суддя
М.Остапенко

Судді
Є.Борденюк

В.Харченко