ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2007 р.                                                                                 Справа №  13/5864

Господарський суд Черкаської області в складі :  головуючого -  судді Скиби Г.М., при секретарі Дяченко Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу   за позовом   приватного сільськогосподарського підприємства  "Канюківське"  Черкаська обл., Жашківський р-н, с. Бузівка

до   приватного підприємства "Ваксан"  Черкаська обл., м. Умань, вул. Залізняка,  6а

про  стягнення 24000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Приймак А.А. –за довіреністю № 150 від  10.12.2006р.; Поважнюк Ю.В.  –директор товариства –за посадою;

від відповідача: Кешман В.А. –директор - за посадою.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідачів,  господарський суд ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом в якому просить  стягнути з відповідача  24000 грн. - вартості придбаного у відповідача екструдера  зернового ЕЗ-350, 390 грн. затрачених ним на ремонт екструдера, а також 338 грн. судових витрат.

В обґрунтування вимоги позивач посилається на таке:

Позивач придбав  у відповідача екструдер зерновий ЕЗ-350 за ціною 24000 грн., що підтверджується накладною від 09 грудня 2005 р. №98.

Позивач стверджує, що за час гарантійного терміну  екструдер тричі виходив з ладу з однієї ж і тієї причини –вихід з ладу  вала і конуса. 23 лютого  2006 року спеціалістами відповідача був проведений  перший ремонт екструдера на суму  390 грн., що підтверджується рахунком №19 від 23 лютого 2006 р.

Після ремонту екструдер виходив з ладу ще двічі, в результаті чого позивач за власний рахунок доставив його на підприємство відповідача, де була проведено  дефектування в присутності представників обох сторін. При дефектуванні, зі слів позивача,  було встановлено, що на екструдері вал був замінений на старий  з наконечником, який  мав технічний брак.  Акт на дефектування не складався.  Відповідач зобов’язався виконати свої гарантійні зобов’язання та безкоштовно замінити вал робочого органу, але після ремонту вала він відмовився видати позивачу відремонтований вузол без попередньої оплати. Відповідачем за додаткову оплату були поставлені запасні частини, з чим позивач не погоджується, посилаючись на те, що  зняті деталі ще не зносилися і не потребують заміни.

10 жовтня 2006 р. позивач направив відповідачу листа-рекламацію, в якому поставив вимогу  провести ремонт  в рамках  гарантійного терміну або замінити  неякісний товар. В листі-відповіді відповідач погоджується з фактом виходу з ладу одних і тих самих деталей, та зобов’язується прийняти на свій рахунок витрати по усуненню поломки, але наполягає на оплаті позивачем замінених запасних частин.

В процесі розгляду справи по суті позивач на підставі ст. 22 ГПК України  подав суду заяву про змінену предмету позову: просить суд розірвати  договір купівлі продажу  і стягнути з відповідача  24000 грн. сплачених за екструдер, 390 грн. затрачених на його ремонт, а також 338 грн. судових витрат.

Зміну предмету позовних вимог обгрунтовує тим, що:

Внаслідок  істотних технічних недоліків екструдера, які неодноразово з’являлися  і після їх усунення, позивач, як покупець, не тільки не отримав вигоди через нездатність виробу задовольнити відповідно до свого призначення  виробничі потреби підприємства, але й зазнав шкоди,  затративши час  та зазнавши  непропорційних  витрат  на усунення  цих недоліків. Ремонти, проведені відповідачем з виїздом в господарство, а також  ремонт несправного вузла на своєму підприємстві  не дали необхідних результатів з приведення екструдера в робочий стан, з лютого 2006 р. екструдер не працює. Внаслідок чого  позивач поніс витрати не тільки на купівлю виробу, але й не отримав вигоди.

Таким чином між сторонами виникли відносини купівлі-продажу майна у відповідності з вимогами ст.ст. 626, 655 ЦК України. Суд вважає, що сторони досягли в момент укладення та виконання договору згоди по істотних умовах договору –ціна, кількість та якість майна, що придбавається.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги підтримали та наполягають на зодоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов вимоги заперечив і запропонував  позивачу погасити  борг, оплатити відновлення зламаної машини, а він в свою чергу зобов‘язується виконувати гарантійні зобов‘язання.

Представник відповідача в судовому засіданні подав клопотання про призначення  технічної експертизи для визначення  відповідності нормативній документації і причин поломки  екструдера.

Клопотання представника відповідача судом залишено без задоволення.

Інших доказів, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення –суду не подано.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд прийшов до наступного:

Позивачем використано спосіб захисту прав, який не відповідає ст.ст. 15, 16 ЦК України та обставинам справи.  ЦК України не визначає поняття «шкода», а ст. 1192 ЦК України передбачає два способи відшкодування такої шкоди: відшкодування в натурі або відшкодування заподіяних збитків.

Відповідальність за заподіяну шкоду, повинна наступити у вигляді компенсації за заподіяні збитки. Вимога про стягнення збитків не заявлена.

У деліктних зобов'язаннях діє загальний принцип цивільно-правової відповідальності, тому суд при визначені збитків зобов'язаний застосувати ст. 611, 623 ЦК України, яка  визначає, що збитками є витрати кредитора, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобов'язання було виконано боржником. Звідси збитки діляться на два види: 1) зменшення майнової маси, яка була в наявності у кредитора; 2) не отримання доходів - втрата кредитором очікуваного приросту в майні.

Вказаний спірний договір є виконаним обома сторонами (майно отримано та проведено повний розрахунок за нього), дія його припинена внаслідок виконання і розірвати його неможливо, оскільки самого договору вже не існує.  Окрім того, у відповідача не виникло зобов’язання сплатити позивачу вартість придбаного майна, оскільки у нього зобов’язання майнове перед позивачем.

Вимоги позивача необґрунтовані, не підтверджені належними доказами у відповідності до вимог ст. 33 ГПК України, тому у суду немає правової підстави для задоволення вимог позивача. В позові належить відмовити.

Судові витрати належить покласти на позивача повністю відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 ГПК України, Господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через господарський суд Черкаської області.

Суддя                                                                                     Г.М. Скиба