ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.07 р.                                                                               Справа № 25/27

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання                                       О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю „Промагро” м. Одеса

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий будинок Укрогнеупор” м. Донецьк

про стягнення   80874грн.37коп.

За участю:

представників  сторін:

від позивача:  не з’явився;

від відповідача: не з’явився

Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю „Промагро” м. Одеса, звернувся до господарського суду з позовом до   товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок Укрогнеупор” м. Донецьк про  стягнення  80874грн.37коп., з яких 68682грн.72коп. – попередня оплата за договором купівлі-продажу, 12191грн.65коп. – пеня.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на   договір купівлі-продажу № 120703 від 27.12.2005,   рахунок № 12679 від 27.12.2005, платіжні доручення № 1072 від 27.12.2005 на суму 40945,96грн., № 86 від 27.12.2005 на суму 27736,76грн., претензію № 91 від 06.11.2006.

Представник позивача в судове засідання не з’явився. Про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення №  5614933 від 13.02.2007 та № 5631897 від 13.02.2007 з відміткою про вручення.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву та документи в обґрунтування заперечень на позов не надав. В матеріалах справи містяться поштові повернення з відміткою поштового відділення про те, що адресат - ТОВ „Торговий будинок Укрогнеупор” за адресою: вул. 9 Січня, 1А, м. Донецьк, 83096, не розшуканий.

Стаття 75  Господарського  процесуального  кодексу України  передбачає, якщо відзив на позовну заяву і витребувані  господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом  ВСТАНОВЛЕНО.

27.12.2005 між товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок Укрогнеупор” (Продавець) та  товариством з обмеженою відповідальністю „Промагро” (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу  №   120703 від 27.12.2005.

Відповідно до  п. п. 1.1., 1.2. зазначеного договору Продавець зобов’язується поставити аміачну селітру ДОСТ 2-85 в мішках в залізничних критих вагонах партіями (партія товару складає 1 вагон в кількості 68тн) в кількості та строки згідно цього договору. Покупець здійснює оплату вартості товару та вартості залізничного тарифу шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в сумі та строки згідно цього договору.

Пункт 4.1.  договору купівлі-продажу № 120703 від 27.12.2005 передбачає,  Покупець здійснює 100% попередню оплату вартості кожної партії Товару і вартості залізничного тарифу згідно виставленого рахунку на попередню оплату.

На виконання умов зазначеного договору на підставі виставленого рахунка на оплату № 12679 від 27.12.2005  позивач перерахував на рахунок  відповідача суму 68682грн.72коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 1072 від 27.12.2005 на суму 40945,96грн. та № 86 від 27.12.2005 на суму 27736,76грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

У відповідності до п. 4.2. даного договору відвантаження кожної партії товару здійснюється протягом 4-х банківських днів на дату надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця  за кожну партію товару.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб’єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог – згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В порушення умов договору та вимог ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України відповідач  в обумовлений в договорі строк зобов’язання по поставці товару  в кількості, еквівалентній сумі внесеної попередньої оплати, не виконав.

Частина 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачає, якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати, не передав товар в установлений строк, покупець має право вимагати передачі оплачених товарів або повернення суми попередньої оплати.

Позивач направив на адресу відповідача  претензію (вих. № 91 від 06.11.2006), в якій просив останнього протягом 3-х днів з моменту отримання цієї претензії  поставити 68,00тн аміачної селітри та перерахувати на рахунок ТОВ „Промагро”  пеню в розмірі 10518,80грн. У випадку непостачання товару протягом 3-х днів з моменту одержання претензії – повернути суму попередньої оплати з урахуванням індексу інфляції, сплатити пеню та 3% річних.

Зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На момент винесення рішення суду сума попередньої оплати в розмірі 68682грн.72коп. позивачу не повернута, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача  на підставі Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996, п. 6.1. договору  з урахуванням приписів ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 24.01.2006 по 23.01.2007 в сумі   12191грн.65коп.

Вимоги позивача в частині стягнення пені задоволенню не  підлягають з наступних підстав.

Пункт 6.1. договору № 120703 від 27.12.2005 закріплює,  за порушення договірних зобов’язань, вимог по якості продукції та інших правил здійснення господарської діяльності сторони несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством України.

Стаття 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 з змінами та доповненнями, останні зміни від 10.01.2002, передбачає, платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.

Стаття   3 цього Закону закріплює,  розмір   пені,  передбачений  статтею  1  даного Закону,  обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В свою чергу, частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як видно з зазначених статей Закону та Господарського кодексу України,  розмір пені встановлюється за згодою сторін.

Умовами  наданого позивачем договору купівлі-продажу № 120703  від 27.12.2005 не передбачена відповідальність у вигляді   стягнення пені, тобто сторони  не узгодили пункт договору стосовно стягнення пені та її розміру, як того вимагають приписи Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та  ст. 343 Господарського кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Дослідивши матеріали господарської справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на  обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі  вищенаведеного, згідно ст. ст.  509, 526, 530,  693 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230, 231, 232, 343  Господарського кодексу України,  ст. ст. 1, 3 Закону України  „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”,  керуючись ст.ст.  22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

Позовні  вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Промагро” м. Одеса до   товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок Укрогнеупор” м. Донецьк про  стягнення  80874грн.37коп., з яких 68682грн.72коп. – попередня оплата за договором купівлі-продажу, 12191грн.65коп. – пеня, задовольнити частково в сумі 68682грн.72коп.

В частині стягнення пені в сумі 12191грн.65коп. відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий будинок Укрогнеупор” (83096, м. Донецьк, вул. 9 Січня, 1А; п/р в ЗАТ „Європейський Банк Раціонального фінансування” м. Київ, МФО 380292, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю   „Промагро” (юр. адреса: 65005, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115, фактична адреса: 65005, м. Одеса, вул. Мельницька, 28, а/с 82; п/р в Райффайзен Банк Аваль м. Київ, МФО 380805, )  суму 68682грн.72коп. - попередня оплата за договором поставки, держмито в сумі 686грн.83коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 100грн.22коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Бойко І.А.

Вик. Тимошенко О.О.

Тел. 3056827

Надруковано 3 примірники:

1 прим.. – до справи;

1 прим.. –  позивачу;

1 прим.. – відповідачу