ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06.03.07                                                                                           Справа  № 3/138

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                                      М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне (далі УПФ України у м. Рівне) за № 7143/06 від 17.07.06 р.

на постанову господарського суду Рівненської області від 22.06.2006 р.

у справі № 3/138

за позовом  підприємства споживчої кооперації (далі ПСК) „Рівненський завод торговельного обладнання”, м. Рівне

до відповідача: УПФ України у м. Рівне, м. Рівне

про визнання нечинною вимоги про сплату боргу № Ю-319 від 20.02.06р.

за участю представників:

від позивача: Овдійчук О.О. представник (довіреність від 17.01.06 р. № 17-01/06);

від відповідача: не з’явився.

Ухвалою від 02.08.06 р. призначено розгляд справи на 31.10.06 р.

Ухвалами від 31.10.06 р., 12.12.06 р. та 30.01.07 р. відкладався розгляд апеляційної скарги та витребовувалися від сторін додаткові докази.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.06 р. замінено суддів Мурська Х.В., Давид Л.Л. на Онишкевич В.В. та Скрутовський П.Д.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи належно повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового повідомлення за № 2108146.

До початку судового засідання 30.01.07 р. представникам сторін роз’яснено їх права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України, та задоволено клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, колегією суддів встановлено:

Постановою господарського суду Рівненської області від 22.06.06 р. у справі № 3/138 (суддя Шандалюк М.П.) позов ПСК „Рівненський завод торговельного обладнання”, задоволено частково, вимогу про сплату боргу УПФ України у м. Рівне від 20.02.06 р. № Ю-319 в частині вимоги про сплату ПСК „Рівненський завод торговельного обладнання” штрафних санкцій на суму 39 001,62 грн. та нені на суму 7 006, 55 грн. –визнано нечинною, в решті позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що: відповідачем проведено перевірку правильності обчислення, повноти нарахування та своєчасності сплати зобов’язання зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування ПСК „Рівненський завод торговельного обладнання” за період з 01.11.03 - 01.12.05 рр., про що складено акт перевірки від 16.02.06 р.; в акті перевірки відображено, що за даними картки особового рахунку за 2004 –2005 рр. платник несвоєчасно сплачував страхові внески за період з січня по квітень 2004 р. та квітень-листопад 2005 р. та станом на 01.12.05р. заборгованість складає 17 230,59 грн.; відповідачем прийнято і надіслано позивачу вимогу від 20.02.06 р. № Ю-319 на сплату боргу в сумі 63 238,76 грн., в тому числі 17 230,59 грн. недоїмки з страхових внесків, 39 001,62 грн. штрафних санкцій і 7 006,55 грн. пені; рішення відповідача про застосування штрафних санкцій є неправомірним, оскільки прийняте всупереч ст. 250 ГК України.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права; суми страхових внесків своєчасно не нараховані у строки, визначені Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі ЗУ № 1058), в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках передбачених п. 3 ст. 20 цього Закону, вважається заборгованістю із сплати страхових внесків і стягується з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій; адміністративно-господарські санкції та строки їх застосування зазначені в ГК України не можуть використовуватися у відносинах, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування; просить скасувати постанову господарського суд Рівненської області від 22.06.06 р. по справі № 3/138 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПСК „Рівненський завод торговельного обладнання” відхилити.

Позивачем до матеріалів справи додано відзив на апеляційну скаргу, де зазначено, що: штрафні санкції відповідачем нараховуються за період, який охоплювався попередньою перевіркою, і за результатами якої вже були нараховані штрафні санкції; ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те порушення; просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги УПФ України у м. Рівне.

Колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, постанову господарського суду Рівненської області від 22.06.06 р. слід залишити без змін, а апеляційну скаргу УПФ України у м. Рівне без задоволення з таких підстав:

Позивач зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду.

Згідно абз.1 ч.6 ст. 20 ЗУ № 1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

За наслідками перевірки правильності обчислення, повноти нарахування та своєчасності сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування відповідачем складено акт б/н і дати 2006 р. (а.с. 4). На вимогу суду апеляційної інстанції відповідач надав акт перевірки за № 892 від 22.12.03 р. і акт перевірки за № 110 від 16.02.06 р. З акту перевірки від 16.02.06 р. видно, що перевірка проведена у позивача за період 01.11.03 -01.12.05 рр.

Перевіркою виявлено заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на суму 14 295,8 грн. З висновку акту перевірки видно, що станом на 20.12.05 р. погашення складає суму 17 230,59 грн., а заборгованість станом на 01.12.05 р. становить суму 14 295,8 грн.

За даними картки особового рахунку за перший квартал 2004 р. та квітень –листопад 2005 р. позивач несвоєчасно сплачував страхові внески за період з 01.01.04 по 01.04.04 рр. та квітень-листопад 2005р.

На підставі акту перевірки 16.02.06 р. відповідачем прийнято рішення № 127 від 17.02.06 р. про застосування до позивача штрафних санкцій на суму 35 025,7 грн. і рішення № 128 від 17.02.06 р. про застосування штрафу на суму 1 624,43 грн. і пені 186,62 грн. (а.с.13, 14).

Як видно з наданих суду відповідачем розрахунків пені і штрафу (а.с.10-12), штраф на суму 35 625,7 грн., пеня –6 196,96 грн. нараховані за 2003-2004 рр., а пеня -611,94 грн. і штраф на суму 1686,62 грн. нараховані за лютий-квітень 2004 р. в розмірі 20 %.

З наданого суду апеляційної інстанції відповідачем розгорнутого розрахунку пені (листом від 20.10.06 р. № 10937/06) видно, що відповідач нараховував пеню в розмірі 7 % на підставі облікових ставок НБУ.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 ЗУ № 1058, за несвоєчасну сплату, або несплату внесків нараховується пеня в розмірі 0,1 % визначених сум коштів за кожний день прострочення платежу. Отже, розмір пені нарахований відповідачем в рішенні № 128 від 17.02.06 р., порядок її нарахування не відповідає вимогам ЗУ № 1058, і фактично розмір пені не визначений відповідачем.

Недоїмка з внесків виникла з 01.04.04 р. по грудень 2004 р. і не оспорюється позивачем і не може бути оспорена позивачем, оскільки позивач нараховував страхові внески в розрахунках (звітах), самостійно.

З наданих суду розрахунків (звітів), картки особового рахунку позивача, відповідач бачив, що позив не сплачує внесків у встановлені законом строки, однак ніяких заходів щодо застосування штрафних санкцій і стягнення внесків не вживав.

Як вбачається з представлених суду розрахунків, суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування позивач здійснював нарахування страхових внесків у визначених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26 червня 1997 року N 400/97-ВР розмірах.

У встановлений абз.1 ч.6 ст. 20 Закону № 1058 строк позивач не сплатив визначену ним у звітах суму страхових внесків.

Відповідно до ст. 242 ГК України у разі порушення суб'єктом господарювання встановлених правил обліку або звітності щодо сплати зборів (обов'язкових платежів) або їх несплати чи неповної сплати сума, яку належить сплатити, стягується до відповідного бюджету. Крім того, з суб'єкта господарювання у визначених законом випадках може бути стягнуто штраф у розмірі до п'ятдесяти відсотків належної до сплати суми збору (обов'язкового платежу). В вимозі № Ю-319 від 20.02.06 р. зазначена недоїмка на суму 17 230,59 грн., а штраф 39 001,62 грн.

Відповідно до ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Апелянтом в суд першої інстанції, так і в суд другої інстанції не подано доказів про підставність нарахування штрафних санкцій і пені у вимозі № Ю- 319 від 20.02.06 р. про сплату боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб’єктів владних повноважень обов’язок щодо дозування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що постанову господарського суду Рівненської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 71, 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 п.6 Розділу 7 КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Рівненської області від 22.06.06р. у справі №3/138 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволеня.

Матеріали справи повернути до господарського суду Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                      Слука М.Г.

Судді                                                                                Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.