ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2007 р.   о 10:57 годині              Справа № 16/280-04

вх. № 9701/6-16

Суддя господарського суду Харківської області

за участю секретаря судового засідання

представників сторін :

позивача - Лесик О.І., гол. спеціаліст-юрисконсульт за дорученням№ХОЦЗ-02-326 від 23.01.2007 р.;

відповідача - Довбуш В.М., юрисконсульт за довіреністю №17 від 10.01.2007 р.;

по справі за позовом  Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості

до  Відкритого акціонерного товариства "Насінневе" смт. Чапаєве

про стягнення 316825,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 9:40 год. 17.04.2007 р.та до 10:40 год. 04.05.2007 року.

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості прострочену заборгованість по сплаті страхових внесків в сумі 251600,76 грн. та нараховану на неї пеню в розмірі 65225,03 грн., всього 316825,79 грн. за період з 01.04.2002р. по 01.04.2004р. на тій підставі, що в ході перевірки дотримання  вимог діючого законодавства було встановлено, що відповідачем були порушені вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Представник відповідача 01.11.2004 р.  надав до канцелярії господарського суду відзив на позовну заяву, в якому  зазначає, що позовні вимоги вважає незаконними і необгрунтованими оскільки, ВАТ "Насінневе" є платником фіксованого сільськогосподарського податку та сплачує внески на загальнообов"язкове державне страхування на випадок безробіття (нарахування до фонду оплати праці), у складі фіксованого сільськогосподарського податку.

12.09.2005 року представник позивача надав до канцелярії господарського суду заперечення на відзив, в якому вказує, що твердження відповідача, що він є платником фіксованого сільськогосподарського податку, вважає безпідставними на підставі нижчевикладеного:

1) Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття не є державним цільовим фондом, і страхові внески до Фонду не передбачені у переліку податків та зборів (обов'язкових платежів), що передбачені у ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування";

2) Законом України "Про фіксований сільськогосподарський податок" не передбачено перерахування коштів від сплати фіксованого сільськогосподарського податку на обов"язкове соціальне страхування на випадок безробіття. У відповідності до п. 2 ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов"язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття є централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Кошти Фонду не включаються до Державного бюжету України.

16.11.2005 року позивач надав до канцелярії господарського суду Харківської області, заяву про зменшення суми позову, просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 251600,76 грн. та нараховану на неї пеню в розмірі 19704, 89 грн., всього 271305, 65 грн. на користь  Фонду загальнообов'язкового держаного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості.

Зазначена заява прийнята судом до розгляду, суд продовжує розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.11.2005 року провадження по справі було зупинено до вирішення Вищим господарським судом України пов'язаної зі справою №16/280-04, справи № 51/243-04 про зобов'язання списати заборгованість по страховим внескам за період з 01.01.2001р. по 01.01.2004р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2006 року, залишено без змін рішення господарського суду Харківської області від 24.03.2005 р. (яким відмовлено у задоволені позову) по справі №51/243-04  про зобов'язання списати борг позивача по страховим внескам.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2007 року провадження  по справі №16/280-04 поновлено та  відповідно до п.  1 ст.  3 КАС України та п.п. 6, 7 розділу VII "Прикінцеві та  перехідні положення"  КАС  України розгляд справи продовжується за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

17.04.2007 року відповідач надав до канцелярії господарського суду Харківської області, клопотання про витребування додаткових доказів, просить витребувати: статут Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України; установчий документ (положення чи статут) Харківського центру зайнятості; свідоцтво про державну реєстрацію позивача та його представника, оскільки вважає що відповідно до змісту ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття" Фонд не є  суб'єктом владних повноважень і не здійснює владні управлінські функції.

04.05.2007 року відповідач надав до канцелярії господарського суду відзив на позов, в якому відповідач визнає прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків у сумі 271305,65 грн., надав для залучення до матеріалів справи акт звірки між сторонами від 05.04.2007 р. та клопотання про розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області на протязі 3 років рівними частинами починаючи з 01.06.2007 року в зв'язку з тим, що стягнення всієї суму одночасно може привести відповідача до банкрутства, а також значно ускладнить виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити, 04.05.2007 р. надав до канцелярії господарського суду витребуванні  судом за клопотанням відповідача документи.

Представник відповідача в судовому засіданні,  позовні вимоги визнає.

Представник позивача щодо надання розстрочки відповідачу -  заперечував.

Розглянувши надані суду докази, вислухавши пояснення представниів сторін, суд встановив, що відповідач зареєстрований як платник страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у Кегічівському районному центрі зайнятості за реєстраційним № 202600063, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний сплачувати страхові внески один раз в місяць в день одержання в установах банку коштів на оплату праці.

Кегичівським районним центром зайнятості, відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", була проведена перевірка відповідача щодо правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за період з 01.04.2002 року по 01.04.2004 року, за результатами якої було складено відповідний акт №26 від 16.06.2004р.

Як вбачається з акту № 26 від 16.06.2004 року за результатами проведеної перевірки було виявлено порушення згаданого закону щодо несвоєчасного перерахування до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття страхових внесків в сумі 251600,76 грн. та нараховано на неї пеню в розмірі 65225,03 грн..

Статтею 38 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” передбачена відповідальність платників за несвоєчасну сплату страхових внесків, а саме у разі несвоєчасної їх сплати платник зобов’язаний сплатити суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню. Строк давності у разі стягнення страхових внесків та фінансових санкцій не застосовується (п. 2 ст. 38 вищевказаного Закону).

Кегичівський районний центр зайнятості направив акт № 26 від 16.06.2004 року до Харківського обласного центру зайнятості для прийняття рішення щодо застосування  фінансових санкцій до відповідача.

Директор Харківського обласного центру зайнятості, розглянувши матеріали перевірки відповідача, а саме акт акт № 26 від 16.06.2004 року, виніс Розпорядження № 165 від 07.07.2004 року, яким прийняв рішення застосувати до відповідача фінансові санкції (пеню) в розмірі 65225,03 грн. та запропонував у добровільному порядку в 10-ти денний строк перерахувати заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 251600,76 грн. та фінансові санкції в розмірі 65225,03 грн. до бюджету Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на розрахунковий рахунок Кегичівського районного центру зайнятості.

Вказане розпорядження відповідач не виконав.

16.11.2005 року позивач надав до канцелярії господарського суду Харківської області, заяву про зменшення позовних вимог, в якій  просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 251600,76 грн. та нараховану на неї пеню в розмірі 19704, 89 грн., всього 271305, 65 грн. на користь  Фонду загальнообов'язкового держаного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості. Зазначена заява прийнята судом до розгляду.

Таким чином, сума заборгованості відповідача, становить: зі сплати страхових внесків в сумі 251600,76  грн. та нарахована на неї пеня в розмірі 19704, 89 грн., всього 271305, 65 грн.,  підтверджується відповідачем, а також  актом  звірки взаємних розрахунків від 05.04.2007 р..

Суд відхиляє доводи відповідача що позивач не є суб'єктом владних повноважень виходячи із наступного.

Визначення суб'єкта  владних  повноважень  дається  в  пункті сьомому статті 3 Кодексу адміністративного  судочинства  України, згідно  з  яким  -  це  орган державної влади,  орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова  особа,  інший  суб'єкт  при  здійсненні   ними   владних управлінських  функцій  на  основі законодавства,  в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно  до статті  14 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхові   фонди   є   органами,  які  здійснюють  керівництво  та управління  окремими   видами   загальнообов'язкового   державного соціального  страхування,  провадять  збір та акумуляцію страхових внесків,   контроль   за   використанням   коштів,    забезпечують фінансування  виплат  за  загальнообов'язковим держаним соціальним страхуванням та здійснюють інші  функції  згідно  з  затвердженими статутами.

Отже, у відповідних правовідносинах виконавчі дирекції Фондів соціального  страхування,  їх робочі органи виступають як суб'єкти владних повноважень  у  системі  загальнообов'язкового  державного соціального страхування.

Суд відхиляє доводи відповідача, що оскільки відповідач як платник фіксованого сільськогосподарського податку, не повинен сплачувати страхові внески до Фонду, виходячи із наступного

Закон України  "Про фіксований сільськогосподарський податок" (далі  -  Закон  N  320) набрав чинності 01.01.1999.

Згідно з частиною другою статті 1 цього  Закону  фіксований сільськогосподарський податок сплачувався,  зокрема,  у рахунок збору на обов'язкове соціальне страхування.

Відповідно до  пункту  4 статті 9 Закону N 320   для сільськогосподарських  товаровиробників  -  платників  фіксованого  сільськогосподарського  податку  було  зупинено дію Закону України "Про систему  оподаткування" (далі  -  Закон  N  1251)  у  частині сплати сум податків і зборів (обов'язкових  платежів),  що  включені  до   складу   фіксованого сільськогосподарського   податку,   та   дію  Закону  України    "Про  збір  на  обов'язкове соціальне страхування" (далі - Закон N 402/97).

На час набрання чинності Законом N 320  пункт  16 частини  першої  статті  14  Закону N 1251 (в редакції Закону України  від  18.02.1997  N  77/97-ВР   "Про внесення змін   до  Закону  України  "Про  систему  оподаткування" (далі - Закон N 77/97)  визначав  збір  на  обов'язкове  соціальне страхування  як  загальнодержавний  обов'язковий  платіж,  тоді як Закон N 402/97 ,  в  свою  чергу,  визначав  порядок справляння   та   використання   збору  на  обов'язкове  соціальне страхування  (в  тому  числі  збору   на   обов'язкове   соціальне страхування на випадок безробіття).

Разом з тим, відповідно до пункту 2 розділу II Закону N 77/97  "Порядок введення в дію Закону України "Про внесення змін до Закону  України  "Про  систему  оподаткування"  дія  цього Закону   поширюється   на   відповідні   правовідносини   у  сфері соціального страхування щодо зборів на соціальне страхування  лише до прийняття законів України з питань соціального страхування.

02.03.2000 прийнято Закон України N 1533-III  "Про загальнообов'язкове  державне  соціальне  страхування  на  випадок безробіття"  (далі  -  Закон  N  1533),  який  набрав  чинності  з 01.01.2001. Цей Закон визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.   Відповідно   до  статті  34  Закону  N  1533  забезпечення  збору  страхових   внесків,   контроль правильності  їх  нарахування  та своєчасності сплати віднесено до обов'язків Фонду.

Стаття 35  названого  Закону передбачає обов'язок роботодавця своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески.

Пунктом 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону  N  1533  встановлено,  що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом  закони  та  інші  нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

З 01.01.2001 набрав чинності й Закон України      "Про  розмір  внесків  на  деякі  види загальнообов'язкового державного  соціального  страхування",  яким встановлено   розміри   внесків  на  загальнообов'язкове  державне соціальне   страхування   у   зв'язку   з    тимчасовою    втратою працездатності    та   витратами,   зумовленими   народженням   та похованням,  а також  на  загальнообов'язкове  державне  соціальне страхування на випадок безробіття.

Згідно з пунктом 5 статті  6  цього  Закону   з 01.01.2001 втратив чинність Закон N 402/97.

Пункт 16 частини першої статті 14 Закону N 1251 ,  який   передбачав   збір  на  обов'язкове  соціальне  страхування, виключено на підставі підпункту 2  пункту  9  Закону  України  "Про  внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо  загальнообов'язкового  державного соціального страхування".

Таким чином,  з  01.01.2001  законодавцем було   встановлено  новий порядок   сплати   страхових   внесків   й,  зокрема,  внесків  на загальнообов'язкове  державне  соціальне  страхування  на  випадок безробіття,    які    не    входять    до    складу    фіксованого сільськогосподарського податку.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів про погашення суми боргу, визнав суму заборгованості, позовні вимоги позивача щодо стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків в сумі 251600,76 грн. та нарахованої на неї пені в розмірі 19704, 89грн., всього 271305, 65 грн. - обгрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

04.05.2007 року відповідач надав до канцелярії господарського суду  клопотання про розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області на протязі 3 років рівними частинами починаючи з 01.06.2007 року в зв'язку з тим, що стягнення всієї суму одночасно може привести відповідача до банкрутства, а також значно ускладнить виконання рішення суду. Згідно статі 263 КАС України, суд може розстрочити виконання постанови за клопотанням сторони, ініціативою суду, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судової постанови.

Враховуючи,  що стягнення всієї суму одночасно може привести відповідача до банкрутства, а також значно ускладнить виконання рішення суду  суд вважає за необхідне розстрочити виконання постанови на шість місяців наступним чином:

червень      2007 р.           ---         45217,60 грн.,

липень       2007 р.            ---         45217,60 грн.,

серпень     2007 р.            ---         45217,60 грн.,

вересень   2007 р.            ---         45217,60 грн.,

жовтень     2007 р.            ---         45217,60 грн.,

листопад    2007 р.           ---         45217,65 грн.,

Відповідно ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись 17, 34, 38, 39 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, ст. ст. 2, 11, 12, 23, 69-71, 76, 79, 86, 94, 122, 138, 139, 160- 163 ,186, 263, п. 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України , суд Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритогоакціонерного товариства "Насінневе" смт. Чапаєве, (64020, Харківська область, Кегичівський район, с. Чапаєво, вул. 50 років Жовтня, 20, (у т.ч. р/р № 0000 в ХФ АКІБ "Укрсиббанк" м. Харків, МФО 351641) на користь Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування Українина випадок безробіття в особі Харківського обласного центру зайнятості, м. Харків (61050 м. Харків, пр. Московський, 51, ОКПО 03491277, (у т.ч. р/р 0001 в УДК у Харківській області, МФО 851011) суму  заборгованості зі сплати страхових внесків в сумі 251600,76 грн. та нарахованої на неї пені в розмірі 19704, 89 грн., всього 271305, 65 грн.

Розстрочити виконання постанови про стягнення заборгованості в розмірі 251600,76 грн. та нарахованої неї пені у сумі 19704,89  грн., всього 271305,65 грн.  на  шість місяців наступним чином:

червень      2007 р.           ---         45217,60 грн.,

липень       2007 р.            ---         45217,60 грн.,

серпень     2007 р.            ---         45217,60 грн.,

вересень   2007 р.            ---         45217,60 грн.,

жовтень     2007 р.            ---         45217,60 грн.,

листопад    2007 р.           ---         45217,65 грн.,

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови підписано 08.05.2007 року.

Суддя