ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"13" березня 2007 р.
Справа №  14/961

Господарський суд у складі головуючого
судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Лоханько О.І., за
участю представників позивача ОСОБА_1, (за довіреністю),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду
адміністративну справу за позовною заявою

позивача

товариства з обмеженою
відповідальністю «Т.Б.М.-Україна»

до відповідача

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про

стягнення 32981,34 грн., -

УСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення
32981,34 грн. (з них: 30300 грн. збитків, 2681,34 грн. пені за період з
22.09.2006 по 25.12.2006) з підстав невиконання відповідачем договору на
поставку брусу трьохкаліброваного трьохшарового зрощеного (далі -товар),
відмови позивача від прийняття виконання після пред'явлення вимоги про повернення
сплачених коштів та відшкодування у зв'язку з цим державного мита і витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач двічі був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи, однак наданих законом прав на
подання відзиву та участь представника у судовому засіданні не використав, на
пропозицією суду в ухвалі про порушення провадження у справі заперечень на
позов не надіслав, про наявність поважних причин їх неподання і неявки
представника не повідомив.

Відповідно до ст.75 ГПК України суд
розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача та
дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Сторони уклали договір поставки від
01.09.2006НОМЕР_1 та додаток 1 до нього (далі -договір). 18 вересня 2006 року
відповідач направив позивачу рахунок-фактуру НОМЕР_2, у якому  вказані асортимент, кількість, ціна, та
загальна вартість товару на суму 60600,00 грн. Позивач перерахував відповідачу
передоплату в сумі 30300 грн. згідно з платіжним дорученням  від 20 вересня 2006 року НОМЕР_3.

Згідно з п.2.6. договору відповідач
зобов'язується здійснити поставку на адресу позивача партії товару відповідно
до погодженої сторонами заявки не пізніше 16:00 годин дня, наступного за днем
узгодження заявки, або протягом 4 годин з моменту узгодження заявки, або
відповідно до додаткових умов, установлених у специфікації до договору. п.2
додатку 1 до договору визначено, що передоплата за кожну партію замовленого
товару складає 50% від загальної вартості виставленого рахунка, інших умов щодо
строку поставки не установлено.

Таким чином, позивач виконав умови
договору, однак, відповідачем в установлений строк, а саме до 16:00 годин 19
вересня 2006 року, товар не був поставлений, що є порушенням відповідачем
взятих на себе за договором зобов'язань.

Згідно з п. 4.3. договору позивач
має право відмовитися від прийняття товару. 11 грудня 2006 року на адресу
відповідача було направлено лист з вимогою про повернення сплачених грошових
коштів в сумі 30300,00 грн. у зв'язку з невиконанням умов договору. У відповіді
від 20 грудня 2006 року на останній відповідач повідомляє про використання
грошей на виробництво товару. 25 грудня 2006 року позивач повторно направив
відповідачу вимогу про повернення коштів із повідомленням про розірвання
договору.

На час подання позовної заяви товар
відповідачем не поставлено і гроші на розрахунковий рахунок позивача не
надійшли.

Вказані обставини відповідачем не
заперечуються і підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема,
вищеназваними договором та додатком до нього, рахунком-фактурою, вимогою та
відповіддю на неї, листом від 25.12.2006 із повідомленням про розірвання
договору, а також платіжним дорученням про перерахування коштів, витягом із
установчих документів позивача, письмовими поясненнями позивача відповідача,
довідкою державного реєстратора про реєстрацію та місцезнаходження відповідача,
зафіксованими у протоколі судового засідання поясненнями представника позивача.

Невиконання відповідачем взятого на
себе зобов'язання у строки, встановлені п.2.6 договору та відмова позивача від
прийняття виконання по договору, відповідно до ч.3 ст.612 Цивільного кодексу
України є правовою підставою для стягнення заявленої суми збитків у примусовому
порядку.

За невиконання зобов'язання,
відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, п.8.3 договору, позивач має право на стягнення пені за
прострочення сплати боргу у розмірі 2681,34 грн. за період з 22.09.2006 по
25.12.2006. Розрахунок позивача за вказаний ним період є вірним і відповідачем
не оспорюється.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню.

Судові витрати у розмірі 447,81
грн. (329,81 грн. витрат на оплату державного мита, 118 грн. витрат  на
інформаційно-технічне
забезпечення  судового процесу)
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу України, на підставі ст.ст.193 ч.1, 231
Господарського кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер фізичної
особи -платника податків НОМЕР_4) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Т.Б.М.-Україна»(м. Київ, вул. Трутенко, 10, ідентифікаційний
код 31111213) 30300 грн. збитків, 2681,34 грн. пені, 447,81 грн. судових витрат
-разом 33429,15 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя
Хабазня
Ю.А.