ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.05.07 р.                                                                               Справа № 43/56а

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В.ЗубченкоПри секретарі Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ново-Рабочій” м. Макіївка

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка, Донецькі ЕМ, Макіївська ділянка РЕМ м. Макіївка

про визнання неправомірними дій та відміну рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричної енергії від 09.02.2007р.

Представники:

Від позивача: Пузанов Г.Г. за дов. № 7/01 від 11.04.2007р.

Від відповідача: Григоренко Є.В. за дов. №23-07 від 27.12.2006р.

Згідно із ст.69 ГПК України за клопотанням обох сторін від 03.05.07р. справу розглянуто в більш тривалий термін.

Згідно із ст. 77 ГПК України в засіданні суду оголошувалась перерва з 03.05. по 16.05.07р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Ново-Рабочій” м. Макіївка, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка,  Донецькі ЕМ, Макіївська ділянка РЕМ м. Макіївка про визнання неправомірними дій представників відповідача, відмінив рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричної енергії від 09.02.2007р.

Поясненнями від 03.05.2007р. позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що порушень порядку користування електроенергією з його боку припущено не було.

Відповідач у відзиві на позов № 469-М від 20.03.2007р. проти позову заперечує по викладеним у відзиві обставинам. Вважає, що предмет позову в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача такими, що не відповідають встановленим законом, зокрема, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, або договором способам захисту, а справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Перед початком розгляду справи по суті сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 ГПК України.

Судом відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2000р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 327 на користування електричною енергією, за умов якого позивач є споживачем, а відповідач – постачальником електричної енергії на об’єкти позивача.

05.02.2007р. при проведенні робіт в магазині № 44 по вул. Кремльовській, 36 м. Макіївки по зняттю пломб з приладів обліку електроенергії за заявкою позивача № 1148 від 02.02.2007р. представниками відповідача складний акт № 020167 про порушення позивачем Правил користування електричною енергією, зокрема: самовільне підключення до електричної мережі поза розрахункового приладу обліку без порушення схеми обліку.

На підставі зазначеного акту комісією з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією прийнято рішення про нарахування суми заподіяних збитків в сумі 4216,75 грн.

Позивач посилається на те, що зазначені дії відповідача є неправомірними, оскільки останнім не було встановлено факту користування виявленої електропроводки за призначенням, при огляді приладів обліку електроенергії пломби порушені не були тощо.

У відповідності з приписами частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту порушеного права визначені ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, відповідно до якої суд може захистити цивільне право або інтерес сторони лише способом, що встановлений договором або законом.

За приписом п.п. 6.41, 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національною комісією з питань регулювання електроенергетики України, № 28 від 31.07.1996р., Правил або умов договору уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від імені якого споживач одержує електричну енергію, на місці оформляється двосторонній акт за встановленою формою. На підставі вказаного акту визначається обсяг недорахованої електроенергії або суми завданих збитків та виписуються споживачеві додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства. З приписів даного акту вбачається, що він є обов’язковим для виконання споживачем, містить певні вказівки та наслідки в разі його невиконання.

Тому даний акт є юридичною формою рішення цього органу, яке спрямоване на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжує певні правові наслідки і має обов’язків характер для суб’єктів цих відносин. Отже, з метою захисту прав споживача, такий акт може бути оскаржений у встановленому законодавством порядку.

Доводи відповідача відносно того, що позивачем неправильно застосований спосіб захисту порушеного права не підтверджено ним нормативною нормою, оскілки ст. 20 Господарського процесуального кодексу України передбачає відвід судді, що не стосується способів захисту. Крім того, по суті заявлений позов містить вимоги щодо скасування рішення комісії по розгляду актів, що є способом захисту, передбаченим ст. 16 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом, підставою оскарження позивачем по суті є акт відповідача № 020167 від 05.02.2007р., якому слід дати належну правову оцінку.

Так, позивачем до матеріалів справи надано також акт № 201663 від 05.02.2007р. по проведенню технічної перевірки розрахункових приладів обліку, яким будь-яких порушень не виявлено, претензій щодо шаф обліку та пломб не пред’явлено, що свідчить про виявлення без облікового підключення тільки після зняття пломб усередині шафи, по суті -  в недосяжному для споживача місці.

Одночасно в жовтні 2006 року в магазині позивача, в якому здійснена спірна перевірка, були проведені роботи по заміні шафи обліку, представниками відповідача шафи обліку перевірені, опломбовані 4-ми пломбами та передані позивачеві на зберігання, про що складений акт № 083802 від 30.10.2006р.

Зазначений факт свідчить про підтвердження представниками електропостачальної організації факту відповідності розрахункових приладів обліку та шафи обліку вимогам нормативно-технічної документації.

Твердження представника відповідача в судовому засіданні про те, що шафа з електрорубильником, де виявлений безобліковий провід, мав значні дефекти у вигляді великих отворів, через які й було самовільне підключення, спростовується вищезазначеними актами, а також актом № 200064 від 09.02.2007р. про опломбування приладів обліку (без здійснення ремонту шафи), та не підтверджені жодним доказом у справі.

Крім того, відповідач не встановив та не намагався підтвердити будь-якими засобами доказування факту користування позивачем безобліковою електричною енергією, що також свідчить про його безпідставні нарахування позивачеві збитків.

Слід звернути увагу на те, що роботи в магазині у лютому 2007 року здійснювалися за заявкою позивача № 1148 від 02.02.2007р., що є також підтвердженням того, що позивач не знав та не міг знати про додаткове підключення, інакше мав часу на його демонтаж та тим самим усунути порушення.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про непричатність позивача до самовільного підключення електрокабелю поза приладів обліку, а доводи відповідача про порушення відповідача про порушення Правил користування електричною енергією саме позивачем – не підтвердженими матеріалами справи.

При цьому, сплата позивачем виставленої суми, про що зазначає відповідач у відзиві, не має значення для встановлення факту наявності чи відсутності порушень електрокористування та не є для суду встановлюючим фактом, який не потребує доказування вини споживача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення Правил, тому рішення комісії відповідача від 09.02.2007р. за результатами розгляду акту № 020167 від 05.02.2007р. про порушення позивачем Правил користування електричною енергією та нарахування сум за недораховану електроенергію є таким, що порушує права позивача та підлягає визнанню його недійсним.

Судові витрати покладаються на відповідача за приписом ст. 49 ГПК України та стягуються з юридичної особи – ВАТ „Донецькобленерго”.

Оскільки спір щодо визнання недійсним акту, правочину тощо є немайновим, позивачем сплачено державного мита у розмірі, що перевищує розмір, встановлений Декретом Кабінету Міністрів „Про державне мито”, для такого виду вимогу зв’язку з чим зайво сплачене держмито в сумі 17,00 грн. підлягає поверненню на його рахунок.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 11, 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-3, 33, 34, 44, 47, ч. 5 ст. 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні  вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю „Ново-Рабочій” м. Макіївка до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка, Донецькі ЕМ, Макіївська ділянка РЕМ м. Макіївка  задовольнити.

Визнати недійсним рішення комісії Відкритого  акціонерного   товариства   „Донецькобленерго” м. Горлівка від 09.02.2007р. за результатами розгляду акту № 020167 від 05.02.2007р. про порушення позивачем Правил користування електричною енергією та нарахування сум за недораховану електроенергію.

Стягнути з Відкритого  акціонерного   товариства   „Донецькобленерго” (84600, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „Ново-Рабочій” (м. Макіївка, вул. Руднична, 35, ) витрати по сплаті держмита в розмірі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Повернути на р/рахунок Товариство з обмеженою відповідальністю „Ново-Рабочій” (м. Макіївка, вул. Руднична, 35, ) надмірно сплачене держмито в сумі 17 грн. 00 коп.

Видати наказ та довідку на повернення надмірно сплаченого державного мита після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 16.05.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя