ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 р.
№ 14/164/06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
В. Цвігун

за участю представників:

- позивача
Оксещенко Ю.Н. –(дор. від 26.12.2006)

- відповідача

розглянув касаційну скаргу
Запорізького державного підприємства "Радіоприлад"

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду
від 19 грудня 2006 року

у справі
№ 14/164/06 господарського суду Запорізької області

за позовом
Запорізького державного підприємства "Радіоприлад"

до
ТОВ фірми "БВК ЛТД"

третя особа без самостійних вимог
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області

про
виселення з приміщення

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського Запорізької області від 07.08.2006 (суддя Т.Хоролець) в задоволені позовних вимог про виселення відповідача з приміщення відмовлено.

Рішення суду мотивовано приписами ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відповідно до якої в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на той же термін та на тих же умовах та тими обставинами, що позивач не довів належними доказами припинення правовідносин оренди між сторонами, які виникли у 1998.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 19.12.2006 (судді: М.Мірошниченко, В.Кричмаржевський, В.Хуторной) рішення  господарського суду першої інстанції залишено без змін з тих же мотивів та підстав.

Позивач в касаційній скарзі просить рішення господарського суду першої інстанції та апеляційну постанову у справі скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права.

Скаржник вважає, що судами неправильно застосовано ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" , оскільки закон не місить вказівок про те, яким чином сторони повинні виявляти волю відносно припинення дії договору, а також норм, які б вимагали обов'язкового доказування факту отримання іншою стороною будь-яких письмових повідомлень про припинення дії договору після закінчення його строку; з набранням чинності Цивільним кодексом України позивач не вправі укладати договори оренди державного майна, а такі повноваження належать РВ Фонду державного майна України.

РВ Фонду державного майна України по Запорізькій області у відзиві на касаційну скаргу повідомило, що дійсно листом від 12.06.98 № 1191/26-201 погоджувало надання в оренду спірного нежитлового приміщення, однак в подальшому орендодавець з погодженням на продовження здавання в оренду цього приміщення до регіонального відділення не звертався.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, відзиву та вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено наступні обставини.

11.06.1998 між Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" та ТОВ фірми "БВК ЛТД" було укладено договір № 129 оренди державного майна, яким є нежитлове приміщення, розташоване за адресою:  м. Запоріжжя, пр. Леніна, 58.

Таким чином між сторонами виникло господарське зобов'язання на передбачених умовами договору взаємних правах та обов'язках.

Господарськими судами встановлено, що додатковими угодами дія зазначеного договору продовжувалася до 01.01.2002 та 01.01.2006.

За приписами ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором..

Відповідно до частини другої ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Господарськими судами встановлено, що протягом одного місяця після закінчення строку договору –01.01.2006, тобто до 01.02.2006 жодна із сторін договору не заявила про його припинення або зміну.

За таких обставин суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що договір оренди від 11.06.98 № 129 вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Касаційна інстанція погоджується з висновками господарських судів щодо оцінки доказів, а саме що від імені орендодавця при повідомленні орендаря про необхідність вирішення питання переукладення договору в спірних відносинах діяла не уповноважена особа.

Позивач не довів у встановленому  ст.ст. 33-34 ГПК України обставин на які він посилався як на підставу своїх вимог щодо виселення орендаря з займаного приміщення.

Доводи касаційної скарги висновків господарських судів не спростовують, твердження щодо неправильного застосування судом норм матеріального права касаційною інстанцією відхиляються як такі, що не ґрунтуються на правильному розумінні відповідних норм права.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 19.12.2006 та рішення господарського Запорізької області від 07.08.2006 у справі № 14/164/06 господарського суду Запорізької області залишити без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                                             В. Овечкін

судді                                                                                                         Є. Чернов

В. Цвігун