ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.04.07                                                                                           Справа  № 02-4/1-16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді                                     Кравчук Н.М.

суддів                                                           Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства

„Залізничтеплоенерго”  № 10-312 від 15.03.2007 р.

на ухвалу господарського суду Львівської області від 05.03.2007 р.

у справі № 02-4/1-6

за  позовною заявою Львівського комунального підприємства „ Залізничтеплоенерго”

м. Львів

до  відповідача 1 обласного  комунального підприємства БТІ та ЕО , м. Львів

до  відповідача 2 дочірнього  підприємства „Мотопобут”, м.Львів

про  визнання недійсним свідоцтва,

за участю представників:

від позивача :Охріменко В.В. представник ( довіреність в матеріалах справи);

від відповідача 1: не з”явився;

від відповідача  2 : Яськович О.Р., Староста І.С. представники ( довіреності в справі);

Права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22 ГПК України представникам сторін роз’яснено. Клопотання  про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

встановив:

ухвалою  господарського суду Львівської області від 23.01.2007 р. у справі № 1/1152-21/345 (суддя З.Гоменюк) відмовлено у прийнятті позовної заяви на підставі п.1 ст.62 ГПК України у справі за позовом Львівського комунального підприємства „Залізничтеплоенерго, м. Львів до обласного комунального підприємства БТІ та ЕО , м. Львів,  дочірного підприємства „Мотопобут”, ВАТ „ Львівський мотозавод” м.Львів про визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним та визнання недійсним розпорядження, виключення запису з електронного реєстру прав власності .

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник вважає її прийнятою при неповному з”ясуванні обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм  процесуального права, просить скасувати, зазначаючи при цьому, що судом безпідставно  застосовано ст. 62 ГПК України, тобто, скаржник вважає, що правовідносини  між сторонами є господарськими, а спір відповідно до ст.1 ГПК України підвідомчий господарським судам.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив, що оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій України»місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Підвідомчість справ господарським судам визначено ст.12 ГПК України.

Приписами ст.1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд першої інстанції, відмовляючи ЛКП „Залізничнетеплоенерго” у прийнятті  позовної заяви встановив, що свідоцтво про  право власності на  квартиру, яке  є предметом даного спору,  оформлене на фізичних осіб, тому не підлягає розгляду в господарському суді.

У відповідності до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Таким чином, господарські суди розглядають спори,  передбачені ст.1 ГПК України ( за суб”єктним складом) та  якщо правовідносини, відносно яких виник спір, носять господарський характер.

Позивач, звернувшись з позовом до суду визначив  позовні вимоги - про  визнання свідоцтва про право власності на квартиру  №706  по вул.Вагоновій 7, у м.Львові недійсним; про  визнання розпорядження від 26.01.2004 року № 186 ДП „ Мотопобут” ВАТ „ Львівський мотозавод” недійсним; виключення запису з електронного реєстру прав власності .

Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що місцевий  господарський суд відмовив у прийнятті позовної заяви на підставі п.1.ст. 62 ГПК України, з”ясувавши,  хто є власником приміщень на момент подання позову, тобто, прийняття рішення по даній справі буде впливати  на  права і обов'язки  фізичних осіб, а тому спір не може бути розглянуто в порядку господарського судочинства.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції в порядку ст.124 Конституції України (юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі) роз”яснює позивачу юрисдикцію тих позовних вимог, з якими останній звернувся до суду.

Так, позовні вимоги про визнання свідоцтва про право власності на квартиру  №706  по вул.Вагоновій 7, у м.Львові недійсним, виключення запису з електронного реєстру прав власності є по своїй суті, спором адміністративної юрисдикції про що свідчить аналіз суб”єктивного складу і характеру правовідносин  відповідно до вимог ст.1, п.1 ч.1 ст.3 КАС України. Так, відповідно до п.7 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29 - 32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позовна вимога  про  визнання розпорядження від 26.01.2004 року № 186 ДП „ Мотопобут” ВАТ „ Львівський мотозавод” недійсним, стосується прав фізичних осіб та випливає з приватизації жилового фонду, а тому підлягає розгляду в судах загальної юрисдикції, оскільки відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Дані обставини не встановлені судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, проте не вплинули на правильність застосування норм процесуального права, а тому ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без  задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Ухвалу судді господарського суду Львівської області від 05.03.2007 р. у справі № 02-4/1-6 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.          Справу передати до місцевого господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                            Н. М. Кравчук

Суддя                                                                               Г.М. Гнатюк

Суддя                                                                               О.Л.Мирутенко