ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"12" червня 2007 р.                                                            Справа №11/3435-А

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі смт. Чемерівці

до Приватне підприємство "Жванчик" с. Красноставці Чемеровецького району

про стягнення 14954,87 грн.

Суддя                      Секретар судового засідання

Представники:

Від позивача:  Богданова Н.І.  –представник  за довіреністю №1832/07 від 24.05.2007 р.

Від відповідача:   не з’явився

Суть спору: Позивач - управління Пенсійного фонду України у Чемеровецькому районі звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача –ПП «Жванчик»с. Красноставці Чемеровецького району 14 954 грн. 87 коп. заборгованості  по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.05.2007 року по позовній заяві управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі  смт. Чемерівці  до  приватного підприємства «Жванчик»с. Красноставці Чемеровецького району про стягнення  14 954 грн. 87 коп. відкрито провадження в адміністративній справі №11/3435-А та призначено судовий розгляд справи.

В судовому засіданні 12.06.2007 року позивачем подано суду клопотання про уточнення позовних вимог в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14 954, 87 грн., з яких 11 602, 74 грн.  заборгованість по сплаті страхових внесків, 2 857, 59 грн. фінансові санкції та 494, 54 грн. пеня.

Дане клопотання судом розглянуте та приймається.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримує, вказуючи, що вони підтверджені матеріалами справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак своїми процесуальними правами не скористався,  відзив на позов не подав, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив.

В судове засідання 12 червня 2007 року представник відповідача не з’явився, витребуваних судом документів, письмових заперечень щодо позовних вимог та доказів сплати заборгованості суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 158 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Тому, для уникнення зловживання правом з боку відповідача, суд вважає за необхідне вирішити дану справу по суті відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України на основі наявних у ній доказів.

Суд оцінивши подані сторонами по справі документи рахує їх достатніми для прийняття рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи  встановлено наступне:

ПП «Жванчик»с. Красноставці Чемеровецького району, відповідно до ст.ст.1, 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування“, є платником страхових внесків до Пенсійного Фонду України та зареєстроване в управлінні  Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районні як платник страхових внесків.

Станом на 10.05.2007 року за ПП «Жванчик»с. Красноставці утворилась заборгованість перед Управлінням Пенсійного Фонду України в Чемеровецькому районі по внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з грудня 2006 року по березень 2007р. в сумі 11 602 грн. 74 коп., підтвердженням чого є  розрахунки  суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за грудень 2006 року, січень, лютий, березень 2007 року, а також 2 857, 59 грн. –фінансові санкції та 494, 54 грн. пеня, застосовані рішеннями №6 від 23.01.2007р. та №85 від 11.04.2007р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату  страхувальниками  страхових внесків.

З метою погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної заборгованості, позивачем на адресу відповідача направлялися вимоги про сплату боргу за №Ф-51 від 05.02.2007р., №Ф-85 від 03.03.2007р., №105 від 02.04.2007р. та №Ф-130 від 04.05.2007р., які відповідачем отримані та неоскаржені, що підтверджується корінцем  вказаних вимог.

На момент подання позову заборгованість відповідача не змінилась, у зв’язку з чим позивачем поданий позов до суду.

Досліджуючи  надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування  та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне.

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього  Закону  сплачують  страхові  внески  на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  сплачені згідно  із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 зазначеного Закону, страхувальниками, відповідно до цього Закону, є: роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п. 6 ст. 17 вказаного Закону, платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 6 ст. 20 даного Закону, страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ст. 106 Закону, у разі виявлення  своєчасно  не  сплачених  сум  страхових внесків,  страхувальники зобов’язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою  і  у строки,  визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти  робочих  днів  із  дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми  недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі якщо  страхувальник,    який    одержав    вимогу територіального  органу Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку,  а  також  у  разі  якщо  страхувальник  узгодив вимогу,  але  не  сплатив  узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги,  відповідний орган   Пенсійного  фонду  звертається  в  установленому законом порядку і подає  вимогу  про  сплату  недоїмки  до  відповідного  підрозділу державної   виконавчої   служби.  У  зазначених  випадках  орган Пенсійного  фонду  також  має  право   звернутися   до   суду чи господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.  У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до  господарського   суду   передбачені   законодавством   заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Пунктом 6 частини 2 ст. 17 Закону передбачено, що страхувальник зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески;

У відповідності до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону, за  несплату  (неперерахування)  або  несвоєчасну   сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих  страхувальниками  або  територіальними органами  Пенсійного фонду,  накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі   10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум -  у  разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно та 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на  суми  своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових  внесків  і  фінансових  санкцій  нараховується  пеня  в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів,  розрахована за кожний день прострочення платежу;

На підтвердження позовних вимог позивачем  надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення, відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р., які не були оскаржені відповідачем у встановленому законом порядку.

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення 14 954, 87 грн., з яких 11 602, 74 грн.  заборгованість по сплаті страхових внесків, 2 857, 59 грн. фінансові санкції та 494, 54 грн. пеня., обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п. 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі смт. Чемерівці до приватного підприємства «Жванчик»с. Красноставці Чемеровецького району про стягнення 14 954 грн. 87 коп. задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства «Жванчик»с. Красноставці Чемеровецького району (код 32469371) на користь Управління Пенсійного Фонду України в Чемеровецькому районі смт. Чемерівці, вул. Центральна, 40, (код 02890251)  заборгованість в сумі 14 954, 87 грн. (з яких 11 602, 74 грн.  заборгованість по сплаті страхових внесків, 2 857, 59 грн. фінансові санкції та 494, 54 грн. пеня).

Згідно    ст.ст. 185-186 КАСУ  сторони та   інші     особи, які   беруть участь у  справі  мають право    оскаржити  в    апеляційному  порядку Постанову повністю або частково. Заява про     апеляційне    оскарження   подається протягом  10 днів з дня проголошення,  апеляційна  скарга  подається протягом  20 днів після подання   заяви по апеляційне оскарження. Подаються  до  Львівського  апеляційного   господарського    суду     через  суд  першої інстанції.

Згідно ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено КАСУ  набирає законної сили  після   закінчення    строку  подання   заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.