ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2007 р.                                                           Справа № 10/113-НА

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився,

від відповідача: Вручинський Г.Ф. (довіреність №523/8 від 19.03.2007 року),                   Ничипорук О.В. (довіреність №523/8 від 19.03.2007 року),

Рисіч О.В. (довіреність №293/8 від 12.01.2007 року),

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Любарському районі

на постанову господарського суду Житомирської області

від "07" листопада 2006 р.  у справі

за позовом приватного підприємства "Факел" (смт.Любар Житомирської області)

до Державної податкової інспекції у Любарському районі (смт.Любар Житомирської області)

про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Любарському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 21 вересня 2006 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року приватне підприємство "Факел" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання нечинним рішення ДПІ у Любарському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій  №/0 від 21 вересня 2006 року.

В заяві від 07 листопада 2006 року позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати протиправним та скасувати вищевказане рішення (а.с.34).

Постановою господарського суду Житомирської області від 07 листопада 2006 року у справі №10/113-НА позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Любарському районі №/0 від 21 вересня 2006 року в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 775 090,50 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь приватного підприємства "Факел" 1,70 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, ДПІ у Любарському районі подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову, посилаючись на порушення норм матеріального права та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що висновок суду про порушення податковим органом строків застосування штрафних санкцій, встановлених статтею 250 Господарського кодексу України є невірним, оскільки факт порушення виявлено під час перевірки - 09.09.2006 року, а рішення про застосування штрафних санкцій прийнято 21.09.2006 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення порушення.

Позивач письмових заперечень на апеляційну скаргу не подав, його представник в судове засідання не з'явився.

Колегія суддів вважає, що неприбуття в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримують.

Задовольняючи позов частково, господарський суд Житомирської області виходив з того, що штрафні санкції згідно рішення ДПІ у Любарському районі №/0 від 21 вересня 2006 року в розмірі 775 090,50 грн. застосовані з порушенням вимог статті 250 Господарського кодексу України, а саме за період понад один рік з дня вчинення правопорушення.

Відмовляючи в решті позову, суд першої інстанції зазначив, що штрафні санкції за перевищення граничної суми готівкових розрахунків в розмірі 234 736,50 грн. застосовано в межах одного року та відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд в становив.

ДПІ у Любарському районі проведено позапланову перевірку по питанню дотримання норм з регулювання обігу готівки та порядку проведення розрахунків приватним підприємством "Факел" за період з 01.01.2003 року по 31.03.2006 року, про що складено акт №18/23-01-31884792 від 09 вересня 2006 року (а.с.19-21).

Перевіркою встановлено, крім іншого, порушення позивачем вимог п.2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.02.2001 року №72 та п.2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637, а саме - у 2004 році та 2005 році підприємством здійснювалися готівкові розрахунки з іншими підприємствами протягом одного дня за одним платіжним документом на суми, що перевищували встановлену чинним законодавством граничну суму (10 тис. грн.). Загальна сума перевищення встановленої граничної суми, яка додається до фактичних залишків готівки в касі на кінець дня, склала 504 913,51 грн. (а.с.22).

На підставі вищевказаного акта ДПІ у Любарському районі 21 вересня 2006 року прийнято рішення №/0, яким до ПП"Факел" на підставі ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі                   1 009 827,00 грн. (а.с.26).

Дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд приходить до висновку про її необґрунтованість. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно частини 5 пункту 2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.02.2001 року №72 та ч.4 п.2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637, у  разі здійснення підприємствами готівкових розрахунків з іншими підприємствами (підприємцями) понад установлену граничну суму кошти в розмірі перевищення встановленої суми розрахунково додаються до фактичних залишків готівки в касі на кінець дня платника готівки одноразово в день здійснення цієї операції, з подальшим порівнянням одержаної розрахункової суми із затвердженим лімітом каси.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах застосовуються фінансові санкції у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Як вбачається з матеріалів справи, факти перевищення позивачем граничної суми готівкових розрахунків мали місце в період з 10.01.2004 року по 14.12.2005 року на загальну суму 504 913,51 грн., в тому числі:

- 10.01.2004 року на суму 11 678,44 грн.;

- 15.02.2004 року на суму 24 797,38 грн.;

- 10.03.2004 року на суму 6 167,14 грн.;

- 21.05.2004 року на суму 4 093,16 грн.;

- 18.06.2004 року на суму 41 723,53 грн.;

- 12.08.2004 року на суму 45 960,32 грн.;

- 03.09.2004 року на суму 41 273,46 грн.;

- 10.10.2004 року на суму 23 681,60 грн.;

- 24.11.2004 року на суму 36 712,04 грн.;

- 25.12.2004 року на суму 39 890,77 грн.;

- 30.12.2004 року на суму 14 752,86 грн.;

- 25.01.2005 року на суму 4 967,72 грн.;

- 11.02.2005 року на суму 5 594,30 грн.;

- 03.03.2005 року на суму 33 890,96 грн.;

- 10.05.2005 року на суму 18 495,58 грн.;

- 20.09.2005 року на суму 33 866,00 грн.;

- 27.10.2005 року на суму 44 952,44 грн.;

- 17.11.2005 року на суму 47 189,81 грн.;

- 14.12.2005 року на суму 25 226,00 грн.

Доказів на спростування вказаних порушень позивачем не надано, у зв'язку з чим колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту порушення позивачем правил ведення касових операцій.

Відповідно до статті 3 Господарського Кодексу України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.  Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю.

Враховуючи, що штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про ведення касових операцій не являються одним із видів податків і зборів, не належать до категорії податкового зобов'язання, місцевим господарським судом вірно визначено, що дані санкції є адміністративно-господарськими санкціями за порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності, у зв'язку з чим на вказані правовідносини поширюється дія Господарського кодексу України.

Відповідно  до частини 1 статті 241 Господарського кодексу України сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності, розглядається як адміністративно - господарський штраф.

Статтею 239 цього Кодексу цей штраф віднесено до групи адміністративно - господарських санкцій, які застосовуються органами державної влади чи органами місцевого самоврядування до суб'єктів господарювання, котрі порушили правила здійснення господарської діяльності.

Згідно статті 250 Господарського кодексу України адміністративно - господарської санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законодавством.

Штрафні (фінансові) санкції згідно рішення №/0 від 21.09.2006 року в розмірі 387 545,26 грн. застосовано ДПІ у Любарському районі за порушення, які допущено позивачем у період з 10.01.2004 року по 20.09.2005 року, тобто без врахування річного строку, встановленого статтею 250 ГК України.

З огляду на викладене, при вирішенні спору у даній справі господарський суд першої інстанції правильно застосував статтю 250 Господарського кодексу України та правомірно вважав, що застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 775 090,50 грн., які за своєю суттю є адміністративно - господарськими санкціями, здійснено контролюючим органом поза межами граничного строку застосування вказаних санкцій, встановлення вищевказаною нормою, у зв'язку з чим прийшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

За перевищення граничної суми готівкових розрахунків в розмірі 117 368, 25 грн. за період з 27.10.2005 року по 14.12.2005 року, штрафні санкції в розмірі 234 736,50 грн. застосовано відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням встановленого строку для застосування адміністративно-господарських санкцій, а тому місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

За таких обставин, постанова господарського суду Житомирської області від    07 листопада 2006 року у справі №10/113-НА прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Любарському районі залишити без задоволення, а постанову господарського суду Житомирської області від 07 листопада 2006 року  - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1- в справу

2-3- сторонам

4- в наряд