ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.
№ 2-26/11516-2006

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової - головуючого
Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

відповідача
Попович І.Я. –довіреність від 09.01.2007 р.

третіх осіб
не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Фірми “Міхалич”

на постанову
від 13.12.2006 Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2-26/11516-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Фірми “Міхалич”

до
-Закритого акціонерного товариства “Гурзуфський торговий дім”;
- Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Фаворит”

треті особи
- Комунальне підприємство “Ялтинське бюро технічної інвентаризації”;
- Фонд комунального майна Ялтинської міської Ради

про
переведення прав та обов’язків покупця

ВСТАНОВИВ:

Фірма “Міхалич” звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про переведення на фірму прав та обов’язків покупця ТОВ “Торговий дім “Фаворит” 18/100 часток домоволодіння у вигляді нерухомого майна –літнього кафе загальною площею 296,8 кв.м., розташованого на мансардовому поверсі будинку № 30 по вул. Ленінградській в смт. Гурзуф, м. Ялта у ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” по вул. Ленінградській, 30 в смт. Гурзуф, м. Ялта за 107000 грн., посилаючись на статті 16, 355, 362, 655 Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.12.2005 р. у справі       № 2-8/16575-2005 затверджена мирова угода між ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” та ТОВ “Торговий дім “Фаворит” щодо передачі нерухомого майна - літнього кафе загальною площею 296,8 кв.м., розташованого на мансардовому поверсі будинку № 30 по вул. Ленінградській в смт. Гурзуф, м. Ялта в рахунок погашення заборгованості в розмірі 107000 грн.

Зазначене нерухоме майно - літнє кафе є 18/100 частини спільної дольової власності, що підтверджується довідкою від 29.01.2002 р. про належність будівель домоволодіння № 30 по вул. Ленінградській в смт. Гурзуф, м. Ялта.

Фірма “Міхалич” зазначає, що йому на праві власності належить 28/100 частини будинку № 30 по вул. Ленінградській в смт. Гурзуф, м. Ялта на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2001 р. № 2277 та за договором купівлі - продажу № 400 від 22.03.2001 р. - 16/100 того ж домоволодіння.

У зв’язку з чим та на підставі статті 362 Цивільного кодексу України позивач звернувся з позовом про переведення прав та обов’язків покупця.

У відзивах на позовну заяву ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” та ТОВ “Торговий дім “Фаворит” проти позову заперечили, просять в позові відмовити, зокрема посилаючись на те, що спірне майно - літнє кафе загальною площею 296,8 кв.м., розташованого на мансардовому поверсі будинку № 30 по               вул. Ленінградській в смт. Гурзуф, м. Ялта, належало на праві приватної власності ЗАТ “Гурзуфський торговий дім”, а в даний час є приватною власністю ТОВ “Торговий дім “Фаворит” та ніколи не було спільною дольовою власністю.

Ухвалами господарського суду Автономної Республіки Крим                     від 06.07.2006 р. та від 31.08.2006 р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову було залучено КП “Ялтинське бюро технічної інвентаризації” (далі КП “Ялтинське БТІ”) та Фонд комунального майна Ялтинської міської Ради.

КП “Ялтинське БТІ” надало до суду пояснення, в яких зазначило, що на даний час право власності на спірне майно –літнє кафе, розташованого на мансардовому поверсі будинку № 30 по вул. Ленінградській в смт. Гурзуф,            м. Ялта зареєстровано за ТОВ “Торговий дім “Фаворит” на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.12.2005 р. у справі № 2-8/16575-2005 та акта прийому-передачі           від 16.01.2006р.

За фірмою “Міхалич” зареєстровано право власності на приміщення столової № 53 та магазину № 212, розташованих у тому ж будинку, на підставі договорів купівлі –продажу від 24.04.2001 р. та від 22.03.2001 р.

З правоустановчих документів ТОВ “Торговий дім “Фаворит” та фірми “Міхалич” на вказані приміщення не вбачається, що вони належать їм на праві спільної дольової власності. А довідка від 29.01.2002 р., на яку посилається позивач та яка містить відомості про частки домоволодіння носить інформаційний характер та не є підставою для виникнення права спільної дольової власності.

Фонд комунального майна Ялтинської міської Ради в поясненнях, з посиланням на статті 362 та 656 Цивільного кодексу України просить прийняти рішення відповідно до діючого законодавства.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим                        від 05.10.2006 р. (суддя Проніна О.Л.) у задоволенні позову відмовлено, у зв’язку з тим, що позивачем не надано доказів стосовно того, що спірне майно є часткою майна, яке знаходиться у спільній дольовій власності.

При цьому, господарським судом зазначено, що відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, який є документом, що посвідчує право власності, виданим КП “Ялтинське БТІ” за № 8648103 від 17.10.2005 р. за заявою ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” на об’єкт нерухомості –літнє кафе в мансарді (м. Ялта, смт. Гурзуф, віл. Ленінградська, буд. 30, площею 296,8 кв.м., вбачається, форма власності –приватна (частка майна 1/1), що спростовує твердження позивача стосовно того, що зазначене майно є часткою спільної дольової власності.

Судом також було визнано неправомірним висновок позивача щодо того, що ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” не мав права передавати ТОВ “Торговий дім “Фаворит” зазначене майно у розумінні статті 362 Цивільного кодексу України. Питання щодо наявності або відсутності прав ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” передавати спірне майно було досліджено господарським судом в рамках справи № 2-8/16575-2005, у якій винесена ухвала про затвердження мирової угоди, яка набула чинності.

За апеляційною скаргою фірми “Міхалич” Севастопольський апеляційний господарський суд (судді: Лисенко В.А., Заплава Л.М., Маслова З.Д.) переглянув рішення у справі в апеляційному порядку та постановою від 13.12.2006 р. залишив його без змін з тих же підстав.

Крім того, мотивуючи постанову, господарський суд апеляційної інстанції зазначив, що відчуження літнього кафе загальною площею 296,8 кв.м., що розташоване на мансардовому поверху будинку № 30 по вул. Ленінградській в смт. Гурзуф, м. Ялта, здійснено не на підставі договору купівлі-продажу, а на підставі судового рішення, яким затверджено мирову угоду між                           ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” та ТОВ “Торговий дім “Фаворит”.

Правомірність укладення мирової угоди та відчуження спірного майна була досліджена судом у рамках справи № 2-8/16575-2005, та в постанові Вищого господарського суду України від 04.07.2006 р. зазначено, що ця мирова угода затверджена з дотриманням норм процесуального права.

Фірма “Міхалич” подала до Вищого господарсько го суду України касаційну скаргу на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду, в якій просить прийняті у справі судові рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити у зв’язку з неправильним застосуванням господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 355, 362, 655, 656 Цивільного кодексу України та статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник зазначає, що судом неправильно застосовано положення статей 655 та 656 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов’язання, затверджені ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.12.2005 р. у справі № 2-8/16575-2005 про затвердження мирової угоди, підпадають під договірні зобов’язання купівлі –продажу. А тому, судами неправильно застосовано статтю 362 цього кодексу, не визнавши переважне право покупки в праві спільної дольової власності.

На думку скаржника, порушення судами положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України полягає у відмові в задоволенні клопотання фірми “Міхалич” про призначення судової експертизи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції у справі № 2-8/16575-2005 за позовом ТОВ “Торговий дім “Фаворит” до ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” про стягнення 107000 грн., сторонами була укладена мирова угода, яка затверджена ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.12.2005 р. та згідно якої ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” в рахунок погашення заборгованості передав ТОВ “Торговий дім “Фаворит” в якості відступного належне йому на праві власності майно - літнє кафе загальною площею 296,8 кв.м., розташованого на мансардовому поверсі будинку № 30 по вул. Ленінградській в смт. Гурзуф, м. Ялта, а ТОВ “Торговий дім “Фаворит” зобов’язаний прийняти відступне, після передачі якого зобов’язання в розмірі 107000грн.вважається припиненим.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2006 р. вказана ухвала від 27.12.2005 р. у справі № 2-8/16575-2005  про затвердження мирової угоди залишена без змін.

Як було встановлено під час розгляду зазначеної справи № 2-8/16575-2005 право власності на літнє кафе загальною площею 296,8 кв.м., розташованого на мансардовому поверсі будинку № 30 по вул. Ленінградській в смт. Гурзуф, м. Ялта зареєстровано за ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” відповідно до рішення Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради              від 18.03.1998 р. № 54/7, яке не визнано у встановленому порядку недійсним, та відповідно до якого затверджено акт прийняття в експлуатацію літнього кафе в мансарді будинку № 30 по вул. Ленінградській смт. Гурзуф, загальною площею 310 кв.м. та доручено БТІ м. Ялта зареєструвати будівлю.

За приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України,  факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Даний господарський спір виник між фірмою “Міхалич” та                       ЗАТ “Гурзуфський торговий дім”, ТОВ “Торговий дім “Фаворит” стосовно нерухомого майна –літнього кафе в мансарді будинку № 30 по вул. Ленінградській смт. Гурзуф, м. Ялта.

Фірма “Міхалич” вважаючи, що спірне нерухоме майно –літнє кафе в мансарді будинку № 30 по вул. Ленінградській смт. Гурзуф, м. Ялта є 18/100 частки спільної дольової власності, 28/100 частини якої належить позивачу на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу, звернулась до суду з позовом про переведення на фірму прав та обов’язків покупця.

За приписами пункту 1 статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до пункту 1 статті 356 вказаного кодексу власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Пунктом 1 статті 362 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухому майно, виданий Комунальним підприємством “Ялтинське бюро технічної інвентаризації” № 8648103 від 17.10.2005 р. (а.с. 102) літнє кафе в мансарді загальною площею 296,8 кв.м, що розташоване за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Гурзуф, вул. Леніградська, буд. 30 визначена форма власності –приватна, частка 1/1 та належить ЗАТ “Гурзуфський торговий дім”.

А тому, колегія суддів вважає правомірним висновок судів першої та апеляційної інстанції, що спірне майно не знаходиться у спільній дольовій власності.

Крім того, під час здійснення апеляційного провадження було встановлено, що відчуження спірного літнього кафе в мансарді загальною площею 296,8 кв.м, що розташоване за адресою: м. Ялта, смт. Гурзуф, вул. Леніградська, буд. 30, здійснено не на підставі договору купівлі –продажу, а на підставі судового рішення, яким затверджено мирову угоду між                          ЗАТ “Гурзуфський торговий дім” та ТОВ “Торговий дім “Фаворит”.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,  переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, враховуючи встановлені господарськими судами обставини справи на підставі оцінки наявних у ній доказів стосовно правомірності відчуження відповідачами спірного майна –літнього кафе, загальною площею 296,8 кв.м, що розташоване за адресою: м. Ялта, смт. Гурзуф, вул. Леніградська, буд. 30, касаційна інстанція погоджується з висновком господарських судів першої та апеляційної інстанція щодо відмови в позові про переведення прав та обов’язків покупця.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає прийняті у справі судові рішення такими, що відповідають приписам чинного законодавства, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись  статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.10.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду                      від 13.12.2006 у справі № 2-26/11516-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим залишити без змін, а касаційну скаргу Фірми “Міхалич” - без задоволення.

Головуючий                                                                                    Т. Дроботова

Судді                                                                                                Н. Волковицька

Л. Рогач