СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

11 квітня 2007 року

м. Севастополь         Справа № 2-23/17314-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 22.01.2007 у справі №2-23/17314-2006А

за позовом Приватного підприємства "Левс" (вул. С. Перовської, 53-2, місто Євпаторія, Автономна Республіка Крим,97400)

до Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 2/40, місто Євпаторія, Автономна Республіка Крим, 97416)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2006 про застосування штрафних санкцій у сумі 3919 грн

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.01.2007 у справі № 2-23/17314-2006А задоволено позов приватного підприємства "Левс" до Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2006.

Визнано нечинним податковое повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим № від 07.07.2006 про застосування фінансових санкцій у сумі 3919, 00 грн.

Постанова господарського суду Автономної Республіки Крим мотивована тим, що відповідачем не надані докази, які підтверджують обгрунтованість висновків акту перевірки. Акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення і він не містить всі вичерпні елементи складу правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вище зазначену постанову та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обставини, на які посилається суд першої інстанції, а саме, попередження позивачем Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про втрату розрахункових книжок та несвоєчасне направлення відповідачем відповіді на заперечення до акту перевірки разом з рішенням про застосування фінансових санкцій, не може бути підставою для визнання нечинним рішення відповідача про застосування фінансових санкцій.

У судовому засіданні 14.03.2007 представник відповідача підтримав свої вимоги.

Позивачем було надано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він посилався на те, що порушень Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг" приватне підприємство "Левс" не допускало, тому що ще до перевірки попередило відповідача про втрату розрахункової книжки та подало заяву про реєстрації нової книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книги, але їх реєстрацію відповідачем було здійснено з порушенням встановленого строку. Крім того, відповідачем було порушено порядок застосування фінансових санкцій.

У судовому засіданні 28.03.2007 представник позивача з доводами апеляційної скарги не погодився, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову господарського суду залишити без змін.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Шевченко Н.М. від 14.03.2007 суддю Волкова К.В., у зв’язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі,  замінено на суддю Голика В.С.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Шевченко Н.М. від 28.03.2007 суддю Голика В.С., у зв’язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі, було замінено на суддю Волкова К.В.

Переглянувши   постанову   суду   відповідно   до   статті    195    Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою адміністрацією в Автономній Республіці Крим проведено перевірку з питань дотримання приватним підприємством "Левс" законодавства про здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, про що складено акт № 000026 (а.с. 21-22).

На підставі зазначеного акту Державна податкова інспекція в місті Євпаторії 07.07.2006 прийняла та надіслала на адресу позивача рішення № про застосування фінансових санкцій  на загальну суму 3919,00 грн (а. с. 20).

Фінансові санкції у сумі 65,00 грн застосовані  до позивача за порушення вимог пункту 1 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг" на підставі пункту 1 статті 17 того ж Закону за проведення розрахункової операції без видачі розрахункового документу.

Під час перевірки встановлено, що позивачем реалізовано одну пачку сигарет „Парламент" вартістю 07,00 грн, одну пляшку пива „Славутич екстра" об’ємом 0,33 л та вартістю 2,20 грн, одну пляшку „Лонгер" вартістю 3,80 грн, що у сукупності складає 13,00 грн. При проведенні розрахункової операції розрахунковий документ не видавався.

Факт невидачі розрахункового документа є належно встановленим, оскільки підтверджується актом перевірки.

Доводи позивача про те, що в акті перевірки відсутні посилання та не представлені докази придбання товарів на 13 грн, суперечать відомостям, які викладені в акті перевірки. Доводи позивача про те, що акт перевірки не є доказом за відсутності посилань на документи, не відповідають законодавству. Акт перевірки фіксує факт продажу товарів і здійснення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій. Такі факти не фіксуються будь-якими іншими документами. Тому в акті перевірки і не має посилань на такі документи.

Не ґрунтуються на законі і твердження позивача про те, що здійснювалась позапланова перевірка, яка передбачає видання відповідачем наказу. Державною податковою адміністрацією в Автономній Республіці Крим надано план перевірки на червень 2006 року, який підтверджує плановий характер перевірки. Тому відповідач згідно із частиною 1 статті 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” не зобов’язаний був видавати наказ про проведення перевірки.

Відповідно до розпорядження Державної податкової адміністрації України „Про посвідчення на перевірку” від 20.05.1997 № 89-р посвідчення повинно  оформлюватися  на кожного працівника,  котрий  бере  участь в оперативних перевірках суб'єктів підприємницької діяльності. У даному випадку направлення № 317 від 23.06.2006 на проведення перевірки з питань контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку суб’єктами підприємницької діяльності оформлено на двох посадових осіб (а. с. 91). Але це не є достатнім для висновку про незаконність перевірки, оскільки зазначене розпорядження не зареєстровано у Міністерстві юстиції України і не набуло характеру нормативно-правового акту, дія якого поширювалась би за межі державної податкової служби. Тобто зазначене розпорядження є суто внутрішнім документом державної податкової служби. Законом чи іншим нормативно-правовим актом не встановлюється вимоги обов’язкового оформлення окремого посвідчення на кожного працівника  державної податкової служби, який бере участь у перевірці.

Тому доводи позивача про незаконність перевірки у зв’язку з неправильним оформленням посвідчення не можуть бути підставою для задоволення позову.

Отже, фінансові санкції у сумі 65,00 грн застосовані до позивача правомірно.

Фінансові санкції у сумі 340,00 грн застосовані до позивача за порушення пункту    6    статті    3    Закону    України    „Про    застосування    реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг" на підставі пункту 3 статті 17 того ж Закону за незберігання розрахункової книжки з серії ААК № 457701 по серію № 457750.

Доводи позивача про те, що вказана розрахункова книга була втрачена і це підтверджується його заявою № 38 від 14.04.2006 про втрату книги з розрахунковими квитанціями до керівника МУ МВС України в Автономній Республіці Крим (а. с. 29),  не можуть бути прийняті судовою колегією до уваги, так як відповідно до пункту 3 статті 6 названого Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

Слід також враховувати, що, посилаючись на втрату розрахункової книжки, позивач не надає будь-яких доказів того, що він здійснював всі необхідні заходи для її збереження. Позивач посилається лише на те, що розрахункова книжка у нього була, а потім її не стало і він звернувся до органів внутрішніх справ із заявою про втрату книжки та про повернення її у разі, якщо вона буде знайдена.

Отже, фінансові санкції у сумі 340,00 грн. застосовані до позивача правомірно.

Фінансові санкції у сумі 340,00 грн застосовані до позивача за порушення пункту 5 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг" на підставі пункту 3 статті 17 того ж Закону за використання незареєстрованої книги обліку розрахункових операцій. Перевіркою встановлено та підтверджується актом № 000026, що книга обліку розрахункових операцій відповідно до Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 № 614 зареєстрована в Державній податковій інспекції у місті Євпаторії 19.06.2006, а відповідно фіскального звітного чеку (Z звіт)   та   запису   у   розділі   книги   обліку   розрахункових   операцій   книга використовувалась без реєстрації з 15.06.2006 (а. с. 101).

Пункт 3 статті 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг" встановлює відповідальність у вигляді фінансових санкцій у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цілий ряд порушень. Ця відповідальність не може застосовуватись за кожне із названих тут порушень. Вона застосовується лише один раз за всі порушення, названі в цьому пункті, незалежно від того, припустився суб'єкт підприємницької діяльності одного порушення, названого в цьому пункті, чи двох або більше порушень.

Таким чином, застосувавши фінансові санкції до позивача за незберігання розрахункової книжки протягом встановленого терміну, відповідач не мав права застосовувати фінансові санкції у сумі 340 грн ще за одне порушення, передбачене пунктом 3 статті 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг".

Отже, фінансові санкції у сумі 340,00 грн за використання належно не зареєстрованої книги обліку розрахункових операцій застосовані до позивача неправомірно.

Фінансові санкції у сумі 3174,00 грн застосовані до позивача за порушення пункту 13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг" на підставі статті 22 того ж Закону за невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Актом перевірки встановлено, що на місці проведення розрахунків знаходились грошові кошти у сумі 849, 65 грн. Сума зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, складає 201,85 грн, що підтверджується денним звітом реєстратора розрахункових операцій. Доводи позивача про те, що сума 643 грн знаходилась не на місці проведення розрахунків, а у підсобному приміщенні, не підтверджуються матеріалами справи. Акт перевірки підписаний продавцем Поповою О.І. без зазначення на те, що сума 643 грн знаходилась не на місці проведення розрахунків, а підсобному приміщенні. Свідок Попова О.І. у судовому засіданні 23.11.2006 пояснила, що ця сума знаходилась у касовій книзі. При цьому  Попова О.І. не зазначала на те, що касова книга знаходилась не на місці проведення розрахунків, а у підсобному приміщенні.

Отже, порушення вимог пункту 13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг" належне встановлено, що давало право відповідачу застосувати до приватного підприємства "Левс" фінансові санкції у сумі 3174,00 грн.

За таких обставин висновки господарського суду Автономної Республіки Крим про те, що акт перевірки не є належним доказом, суперечать матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, рішення  Державної податкової інспекції в місті Євпаторії від 07.07.2006 № про застосування фінансових санкцій у сумі 3919,00 грн підлягає визнанню нечинним в частини застосування фінансових санкцій у сумі 340, 00 грн.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а тому постанова господарського суду Автономної Республіки Крим підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись статтею 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 3 частини 1 статті 202, частиною 2 статті 205, статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим задовольнити.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.01.2007 у справі № 2-23/17314-2006А скасувати.

3.Прийняти нову постанову.

4.Позов задовольнити частково.

5.Визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим від 07.07.2006 №  в частині застосування фінансових санкцій у сумі 340,00 грн.

6.В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                                  І.В. Черткова

Судді                                                                                К.В. Волков

Т.П. Фенько