ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.04.07                                                                                           Справа  № 19/171

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «ПоліАгроПром»№23-01/07-АС від 23.01.07р.

на рішення господарського суду Рівненської області від 6.09.2006р.

у справі    №19/171

за позовом  ТзОВ «ПоліАгроПром», м. Дніпропетровськ

до відповідача  приватної агропромислової фірми «Брошукова», с. Іваничі Рівненського району

про стягнення 23 444,27 грн.

За участю:

Від позивача Смолов К.В.

Від відповідача не з’явився;

В ході судового засідання представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст.22 ГПК України роз’яснено, заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Рівненської області (суддя Тимошенко О.М.) від 6.09.2006р. у справі №19/171 припинено провадження у справі в частині вимог про стягнення з ПАФ "Брошукова" суми основного боргу в розмірі 17909 грн. 50 коп., а в частині позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 5372,85 грн., пені у розмірі 764,24 грн. та 3% річних в сумі 120,54 грн. в позові відмовлено.

Позивач з рішенням не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, позов задоволити, з огляду на те, що господарським судом не було враховано що договором купівлі-продажу визначались лише загальні умови купілі-продажу з відповідною конкретизацією у відповідних додатках до нього. Зазначає, що ним було поставлено товар належної якості, оскільки товар було прийнято відповідачем.

Відповідач у відзиві зазначає, що поставлений позивачем товар не відповідає вимогам договору в частині кількості, ціни та якості товару, а відтак не може вважатися поставленим згідно умов договору, тому просить залишити рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час розгляду справи, тому колегія вирішила розглянути справу без його участі.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 6.09.2006 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

27.03.06 року між ТзОВ "ПоліАгроПром" та ПАФ "Брошукова" було укладено договір  купівлі-продажу  №157, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався поставити та передати у власність відповідача товар (шрот соняшний), а відповідач прийняти та оплатити його у кількості, по цінах та у строки, вказані в додатках до цього Договору.

Згідно п. 1 Додатку №1 до вищевказаного договору позивач зобов'язувався поставити відповідачу шрот соняшний у кількості 20 тонн +/- 20% за ціною 610,00 грн. за одну тонну. Всього сума договору складає 12200,00 грн. Пунктом 7 Додатку №1 визначено, що вміст протеїну на абсолютну суху речовину складає не менше 38%. Оплата за поставлений товар має бути здійснена протягом 30 банківських днів по факту поставки товару.

31.03.06р. позивачем поставлено відповідачу 30 тон 100 кг. шроту сонячного по ціні 495,83 грн. за тонну, а всього на суму 17909,50 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000292 від 31.03.06р., довіреністю на отримання ТМЦ серії ЯМА №590467 від 30.03.06р. та актом здачі-приймання шроту соняшника від 31.03.2006р.

Відповідачем платіжним дорученням №1146 від 08.08.06р. погашено суму основного боргу в сумі 17909,50грн., у зв'язку з чим провадження у справі в цій частині позову припинено. Виходячи з положень п.1.1 ст.80 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про підставність припинення провадження у справі, тому рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.06р. ТзОВ «ПоліАгроПром»поставлено ПАФ «Брошукова»30т 100кг шроту сонячного по ціні 495,83 грн. за тонну, а всього на суму 17909,50 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000292 від 31.03.06 року та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей серії ЯМА №590467 від 30.03.06р. та актом здачі-приймання шроту соняшника від 31.03.06р. Окрім того, згідно експертного висновку №45 від 07.04.2006 року в поставленому товарі вміст протеїну на абсолютно суху речовину складає 32,7% проти 36,8% згідно посвідчення про якість товару. Сирої клітковини 16,8% проти 21,9%. Отже, позивачем поставлено товар, який не відповідає вимогам договору в частині кількості, ціни та якості товару, а відтак не може вважатися як товар поставлений згідно укладеного між сторонами договору. За таких обставин, між сторонами здійснено операцію купівлі-продажу товару без встановленого строку оплати і вимога позивача, згідно ст. 530 ЦК України, про оплату товару відповідачу не виставлялась.

За змістом ст. 144 ГК України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Положення ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України передбачають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Здійснивши юридичну оцінку доказів, наявних у матеріалах справи та враховуючи те, що вимога про оплату товару поставленого за межами договору купівлі-продажу відповідачу не виставлялась, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про безпідставність стягнення з відповідача штрафу, річних та пені.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Рівненської області від 6.09.2006р. по справі за №19/171 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Рівненської області.

Головуючий–суддя                         Мельник Г.І.

Судді                                    Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.