суд
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" червня 2007 р.
Справа № 12/570"НМ"

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Сікорська Н.А.

при секретарі Біленькій Ю.П.

за участю представників сторін

від позивача: Бодашевська Ю.С., довіреність № 26/5  від 03.01.07;

від 1-го відповідача: не з'явився;

від 2-го відповідача: ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1;

третя особа на стороні позивача:, Бородін Д.В., довіреність №
б/н  від 20.09.05;

прокурор:  Чорній Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за
позовом Прокурора Богунського району міста Житомира в інтересах держави в особі
Житомирської міської ради

до Приватного підприємця ОСОБА_1(м.Житомир) та Приватного
підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1" (м.Житомир)

за участю третьої особи на стороні позивача Приватного
підприємства "Відлуння"

про вилучення земельної ділянки з незаконного володіння та знесення
самовільно збудованих об'єктів.

У відповіднсті до п.3 ч.1 ст. 156 КАС України, 26.06.06р.
провадження у справі було зупинено та поновлено 29.01.07р.

В судовому засіданні 08.06.07р., згідно ст. 150 КАС України,
оголошувалась перерва до 16:00 год. 11.06.07р.

Прокурором Богунського району подано позов в інтересах
Житомирської міської ради про: -
зобов'язання  приватного
підприємця ОСОБА_1звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 з
поверненням зазначеної земельної ділянки Житомирській міській раді;

-  зобов'язання приватного
підприємця ОСОБА_1відновити стан земельної ділянки по АДРЕСА_1 шляхом
знесення  за його рахунок самовільно
добудованих об'єктів до кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" загальною площею 69,1 м
кв, яке розташоване по АДРЕСА_1;

-  зобов'язання  ПП ОСОБА_1відновити благоустрій території,
який існував до порушення прав на землю.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 27.03.07р.
№26/4-25-05 (а.с. 6, т.3) прокурор просить: - зобов'язати Приватного підприємця
ОСОБА_1 та приватне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_1" звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 з приведенням зазначеної земельної ділянки
у придатний для використання стан, шляхом знесення за рахунок Приватного
підприємця ОСОБА_1, самовільно добудованих об'єктів до павільйону-кафе, яке
розташоване в АДРЕСА_1, а саме: тамбур площею 2,6 кв.м. (ІНФОРМАЦІЯ_3), кафе
площею 25,8 кв.м. (ІНФОРМАЦІЯ_4), коридор площею 6,0 кв.м. (під НОМЕР_2),
кабінет площею 5,6 кв.м. (під НОМЕР_3), кабінет площею 6,4 кв.м. (під НОМЕР_4),
кабінет площею 8,0 кв.м. (під НОМЕР_5), склад площею 5,4 кв.м. (під НОМЕР_6),
склад площею 9,3 кв.м. (під НОМЕР_7), а всього
загальною площею 69,1 кв.м.;

- зобов'язати Приватного підприємця ОСОБА_1 відновити благоустрій
території, який існував до порушення прав на землю.

Представник позивача, прокурор та представник третьої особи
позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Перший відповідач в судове засідання не з'явився. В попередніх
судових засіданнях проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових
відзивах на позовну заяву (а.с.71-72, 139 т.1).

Представник другого відповідача проти позову заперечує. В судовому
засіданні 08.06.07р. подав клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.
26-29, т.3), оскільки 05.06.07р. до господарського суду надійшла позовна заява
від Приватного підприємства „ІНФОРМАЦІЯ_1”, згідно якої останній просить
визнати факт порушення прав ПП „ІНФОРМАЦІЯ_1”, як законного землекористувача та
власника майна, що знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 і зобовязання
вчинити певні дії.

Також другим відповідачем подано
клопотання від 08.06.07р. про закриття провадження у справі, оскільки ПП
„ІНФОРМАЦІЯ_1” вважає, що справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Суд відхиляє вказані клопотання, оскільки не вбачає достатніх
підстав для їх задоволення.

За п.3 ч.1 ст. 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в
разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного,
господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили
судовим рішенням в іншій справі.

Не знайшли свого підтвердження, викладені в клопотанні про
зупинення провадження у справі, обставини
щодо неможливості розгляду цієї справи до вирішення, вказаної
відповідачем, справи. Зокрема, судом встановлено, що, за даними інформаційного
центру господарського суду, 11.06.07р., за позовною заявою другого відповідача
дійсно порушено провадження у справі №12/1295„НМ”. Предметом розгляду даної
справи є вимоги, поставлені до ПП „Відлуння”: про визнання порушення прав ПП
„ІНФОРМАЦІЯ_1”, як законного землекористувача та власника майна, що знаходиться
на земельній ділянці по АДРЕСА_1; про зобов'язання ПП „Відлуння” надати згоду
на вилучення вказаної земельної ділянки, на якій розташовано павільйон-кафе
„ІНФОРМАЦІЯ_2” та яка необхідна для його обслуговування. На думку суду,
вирішення вказаної справи не впливає на результат розгляду справи №12/570 „НМ”.

Згідно п.1 ч.1ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Пункт 1 ч.1 ст.3 КАС України встановлює, що справа адміністративної
юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного
суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як визначено пунктом 6 ч.1 ст.3 КАС України, адміністративним
позовом є звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та
інтересів у публічно-правових відносинах.

Згідно пункту 7 цієї ж статті суб'єктом владних повноважень є
орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських  функцій на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з цих норм, спір є публічно-правовим і підлягає розгляду
в порядку адміністративної юрисдикції у тому разі, якщо він виник із
публічно-правових відносин за участю суб'єкта владних повноважень, який саме у
цих відносинах здійснює надані йому чинним законодавством владні управлінські
функції.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є
здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому функції
повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

З матеріалів справи вбачається, що спір між Житомирською міською
радою та відповідачами виник у зв'язку їз здійсненням радою своїх повноважень
стосовно володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка,
згідно чинного законодавства є її власністю, тобто спір між сторонами виник у
тих правовідносинах, в яких позивач є суб'єктом владних управлінських функцій.

Як  землевласник  рада
має  право володіти,  користуватися
і  розпоряджатися  землями
комунальної  власності  у
повному   обсязі,  встановленому    для
суб'єктів  права  власності.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України органи
місцевого самоврядування є суб'єктами права власності на землі територіальних
громад, що належать до комунальної власності.
За таких обставин лише Житомирська міська рада, як власник  земельної ділянки, вправі, згідно ст. 12
Земельного кодексу України, розпоряджатись цією земельною ділянкою та
відповідно до положень ст.123 Земельного кодексу України, вирішувати питання
про можливість її надання чи ненадання ПП ОСОБА_1. у постійне користування.

Таким чином, враховуючи суб'єктний склад даного спору та
правовідносини, в яких він виник,
вказаний спір не підвідомчий господарському суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи та прокурора, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради НОМЕР_8.
було передано на праві тимчасового користування земельну ділянку площею 1,5732
га, розташовану за  адресою: АДРЕСА_1
приватному підприємству "Відлуння" для ринкової інфраструктури
(а.с.5-6, т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_5 між Житомирською міською радою та ПП
"Відлуння" було укладено договір на право тимчасового користування
землею (в тому числі і на умовах оренди) терміном на п'ять років (а.с. 10-13,
т.1).

Відповідно до договору оренди НОМЕР_9. ПП "Відлуння"
передало, а ТОВ "ІНФОРМАЦІЯ_8" прийняло в тимчасове платне
користування торгівельні об'єкти та право на встановлення торгових об'єктів і
укладення договорів лізингу (оренди) з юридичними особами та приватними
підприємцями (а.с.7,8,9, т.1).

За даними позивача,ІНФОРМАЦІЯ_6. між ТОВ "ІНФОРМАЦІЯ_8"
та приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оперативного лізингу
(оренди) і надання послуг НОМЕР_10, за яким лізингодавець - ТОВ
"ІНФОРМАЦІЯ_8" зобов'язалося передати в тимчасове платне користування
торговельне місце згідно додатку АДРЕСА_1, а лізингоодержувач - ПП ОСОБА_1.
зобов'язувався сплачувати лізинговий платіж за додаткові послуги.

Позивач стверджує, що земельна ділянка ні у власність, ні в
користування ПП ОСОБА_1. не передавалася, однак останній самовільно
використовує її та проводить на ній самовільне будівництво, чим завдає збитки
земельній ділянці, яка перебуває в користуванні ПП "Відлуння", та
Житомирській міській раді.

Відповідно до даних Житомирського обласного державного
комунального підприємства по технічній інвентаризації, ІНФОРМАЦІЯ_7Приватному
підприємцю ОСОБА_1. було видано технічний паспорт на будівлю кафе-павільйону за
адресою АДРЕСА_1  на підставі рішення
виконавчого комітету Житомирської міської ради НОМЕР_11 (а.с. 27,37, т.1) про
затвердження акту державної технічної комісії про готовність закінченого
будівництвом павільйону-кафе на ринку "ІНФОРМАЦІЯ_8" приватного
підприємця ОСОБА_1до експлуатації з корисною площею 91,1 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_9  Житомирським
обласним державним комунальним підприємством по технічній експлуатації на
підставі заяви ПП ОСОБА_1(а.с.25, т.2) про повторну видачу копії інвентарної
справи та правовстановлюючого документу у зв'язку з їх втратою, було видано
таку документацію з відображенням змін, що мали місце в натурі, а саме -
самовільно добудованих ПП ОСОБА_1 до кафе-павільйону об'єктів, загальною
площею-95,6кв.м. (а.с.33, 48,49, т.1, а.с. 170-174 т.2).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради НОМЕР_12
(а.с.51,т1) ПП ОСОБА_1 було зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку шляхом знесення здійсненої без дозволу добудови до власного кафе на
ринку "ІНФОРМАЦІЯ_8" по АДРЕСА_1 та відновити благоустрій прилеглої
території, однак на даний час вказане рішення не виконане.

Приватний підприємець ОСОБА_1., у відзивах на позовну заяву
(а.с.71-72, т.1) проти позовних вимог заперечує, оскільки не вбачає в своїх
діях будь-яких порушень прав позивача. Повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_10 виконавчим
комітетом Житомирської міської ради НОМЕР_14 внесені доповнення до Статуту
Приватного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с.90, т.1), за яким кафе з
прибудовою, яка являлася власністю ПП ОСОБА_1передано до статутного фонду
приватного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1", тому він не має можливості виконати
рішення про знесення прибудови до кафе-павільйону (а.с. 139, т.1).

Факт передачі приміщення павільйону-кафе ПП „ІНФОРМАЦІЯ_1” підтверджено
свідоцтвом про право власності та витягом про реєстрацію права власності на
нерухоме майно (а.с.129-130, т.2).

Оцінивши матеріали справи та пояснення представників сторін,
третьої особи, прокурора, господарський суд дійшов висновку про обгрунтованість
позовних вимог на підставі слідуючого.

Статтею  83 Земельного  кодексу України від 25.10.01р.   встановлено,
що   землі,  які
належать  на  праві
власності  територіальним  громадам
сіл,  селищ,  міст, є
комунальною  власністю.  У
комунальній  власності  перебувають
усі  землі в   межах
населених  пунктів,   крім
земель  приватної  та
державної   власності,  а
також  земельні  ділянки
за  їх  межами,
на  яких  розташовані
об'єкти  комунальної  власності.

З  інвентарної  справи
НОМЕР_13,  копія  якої знаходиться  у
справі (а.с.170-174 т.2),  вбачається,  що
земельна  ділянка,  на
якій  знаходиться  кафе-павільйон та здійснена до нього
пристройка,   знаходиться  в
межах  міста  Житомира,
а  тому  є
комунальною  власністю.

Як  землевласник  рада
має  право володіти,  користуватися
і  розпоряджатися  землями
комунальної  власності  у
повному   обсязі,  встановленому    для
суб'єктів  права  власності.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України органи
місцевого самоврядування є суб'єктами права власності на землі територіальних
громад, що належать до комунальної власності.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про власність"
суб'єктами права комунальної власності на землю на території міста є міські
ради.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України повноваження в сфері
земельних відносин на території міста з розпорядження землями територіальних
громад, передачі, надання земельних ділянок фізичним і юридичним особам та їх
вилучення із земель комунальної власності належать міським радам.

За ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Ст.123 Земельного кодексу України передбачений порядок надання у
постійне користування земельних ділянок юридичним особам.

Аналогічно регулював спірні правовідносини і Земельний кодекс України
від 13.03.92р. (ст.19, 22, 23, 24)

За таких обставин лише Житомирська міська рада, як власник  земельної ділянки, вправі, згідно ст. 12
Земельного кодексу України, розпоряджатись цією земельною ділянкою та
відповідно до положень ст.123 Земельного кодексу України, вирішувати питання
про можливість її надання чи ненадання ПП ОСОБА_1. у постійне користування.

На вимогу суду перший відповідач не зміг надати документи на
підтвердження права власності або права користування спірної земельною
ділянкою, відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Рішення міської ради про надання спірної земельної ділянки в
постійне користування ПП ОСОБА_1., згідно ст.116 ЗК України, в матеріалах
справи відсутнє. Натомість до справи прикладено рішення Житомирської міської
ради НОМЕР_12, яким ПП ОСОБА_1 було зобов'язано звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку шляхом знесення здійсненої без дозволу добудови до власного
кафе на ринку "ІНФОРМАЦІЯ_8" по АДРЕСА_1 та відновити благоустрій
прилеглої території (а.с.51, т.1).

Згідно довідки Житомирського міського управління земельних
ресурсів НОМЕР_15 приватному підприємцюОСОБА_1 земельна ділянка по АДРЕСА_1 у
власність і користування не передавалася. Зміни до кадастрової документації
щодо права власності на земельну ділянку ПП ОСОБА_1 не вносилися (а.с.62, т.1).

Як вбачається з довідок виконавчого комітету Житомирської міської
ради ІНФОРМАЦІЯ_11. (а.с.60-61, т.1) рішення про продаж, надання у власність
або оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 приватному підприємцю ОСОБА_1  Житомирською міською радою не приймалося та
земельна ділянка під будівництво кафе ППОСОБА_1 не надавалася.

Крім того, договір
оперативного лізингу (оренди) і надання послуг НОМЕР_10, за яким
лізингодавець - ТОВ "ІНФОРМАЦІЯ_8" зобов'язалося передати в тимчасове
платне користування торговельне місце згідно додатку АДРЕСА_1, на який
посилається позивач у позовній заяві,  за
даними "Судового інформаційного центру" постановою Житомирського
апеляційного господарського суду від 15.06.05р. по справі № 5/17"Д" визнано
недійсним.

Посилання першого відповідача на узгодження з ПП „Відлуння”  здійснення прибудови до приватного кафе
знайшли своє відображення в матеріалах справи (а.с.14-15, т.1), однак ці
документи не можуть бути доказами правомірності дій ПП ОСОБА_1, оскільки
суперечать чинному законодавству.

Зокрема, за п.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має
право використовувати її  на свій розсуд
відповідно до її цільового призначення.

Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право
зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим особам, що відповідає положенням ст. 413 ЦК
України.

Матеріали справи містять лише документальне підтвердження права
власності ПП ОСОБА_1. на павільйон-кафе, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 та
має загальну площу 91,1 м. кв. (а.с. 48-49, 110, т.1).

За п.п.1-4 статті 376 ЦК України житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно
вважаються  самочинним  будівництвом,
якщо  вони  збудовані
або будуються  на  земельній
ділянці,  що  не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа,  яка  здійснила
або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може
бути  за рішенням суду визнане за
особою,  яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети,  за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Якщо  власник  (користувач)
земельної  ділянки  заперечує проти  визнання
права власності на нерухоме майно за особою,  яка здійснила
(здійснює)  самочинне  будівництво
на  його  земельній ділянці,  або
якщо  це  порушує права інших осіб,  майно підлягає знесенню особою,  яка здійснила (здійснює) самочинне  будівництво, або за її рахунок.

За ч.ч.1,5 ст. 120 Земельного кодексу України при переході права
власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору оренди; при переході права власності на
будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у
власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною
ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда, що не суперечить положенням
ст. 377 ЦК України.

Отже, в порушення ст.116 Земельного кодексу України, ПП
ОСОБА_1.  користувався спірною земельною
ділянкою та передав ПП „ІНФОРМАЦІЯ_1”, побудований на ній обєкт (відповідно і
земельну ділянку, на якій розташована прибудова до кафе „ІНФОРМАЦІЯ_2”), не
маючи для цього жодної правової підстави.

У відповідності до ч.2,3 ст. 152 Земельного кодексу України
власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих
збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав; відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку порушення прав тощо

Згідно ст. 387 ЦК України власник
має  право витребувати своє майно
від особи,  яка незаконно, без
відповідної правової підстави заволоділа ним.

Ч.ч. 1, 2 ст. 212 Земельного кодексу України передбачено, що
самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

У відповідності до ст. 71 КАС України позивач довів ті обставини,
на яких грунтуються його вимоги.

Позовні вимоги нормативно та документально обґрунтовані ї є
такими, що  підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтею ст.ст. 51, 71, 94, 160, 162, 163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Приватному підприємцюОСОБА_1, АДРЕСА_2, код НОМЕР_16 та  Приватному підприємству
ІНФОРМАЦІЯ_1",  АДРЕСА_1, код
НОМЕР_17  звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку по АДРЕСА_1з приведенням зазначеної земельної ділянки у
придатний для використання стан шляхом знесення за рахунок Приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код НОМЕР_16 самовільно добудованих об'єктів до
павільйону-кафе, яке розташоване в АДРЕСА_1, а саме: тамбур площею 2,6 кв.м.
(ІНФОРМАЦІЯ_3), кафе площею 25,8 кв.м. (ІНФОРМАЦІЯ_4), коридор площею 6,0 кв.м.
(під НОМЕР_2), кабінет площею 5,6 кв.м. (під НОМЕР_3), кабінет площею 6,4 кв.м.
(під НОМЕР_4), кабінет площею 8,0 кв.м. (під НОМЕР_5), склад площею 5,4 кв.м.
(під НОМЕР_6), склад площею 9,3 кв.м. (під НОМЕР_7), а всього  загальною площею 69,1 кв.м.;

3. Приватному підприємцюОСОБА_1, АДРЕСА_2, код НОМЕР_16  відновити благоустрій території, який існував
до порушення прав на землю.

Постанова господарського суду набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня складення постанови у повному обсязі у
відповідності до ст.163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня викладення постанови в повному обсязі та подання апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3- 1-му відповідачу

4- 2-му відповідачу - ПП ІНФОРМАЦІЯ_1",АДРЕСА_1

5,6- прокурору

7- третій особі