ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14"
березня 2007 р.
Справа № 49/09-07

вх. № 1468/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Билік Є.Г., дов. б/н від 01.02.2007 року; Суховильський
В.Г., дов. б/н від 01.02.2007 року

відповідача - ОСОБА_2, дов.
б/н від 01.03.2007 року

розглянувши справу за позовом ПП "Вікторія", м.
Дніпропетровськ

до  СПД ФО ОСОБА_1, м.
Х-в

про стягнення 99369,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який
просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за поставлені
нафтопродукти згідно договору поставки НОМЕР_1 від 23.03.2006 року у розмірі
99369,33 грн., з яких 69745,00 грн. - сума основного боргу та 29624,33 грн. -
сума штрафних санкцій. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача
судові витрати у розмірі 1112 грн. та витрати на участь адвоката в судовому
процесі у розмірі 2500 грн.  Свої позовні
вимоги обгрунтовує тим, що відповідач не сплачує заборгованість у добровільному
порядку.

Представник позивача в судовому засіданні надав суду доповнення до
позовної заяви, в яких у зв'язку із здійсненням розрахунків, зменшив заявлену
до стягнення суму та просить суд стягнути з відповідача на свою користь
69745,00 грн. заборгованості та 11131,26 грн. пені. В частині заявлених до
стягнення 3766,33 грн. відсотків за кредитом, 24000 грн. непрямих збитків та
2500,00 грн. судових витрат, прохав суд не розглядати позовні вимоги.
Враховуючи що у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або
предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог і це не суперечить
законодавству та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом
інтересів, суд вважає можливим  прийняти
заяву до розгляду. Таким чином, суд розглядає вимогу позивача про стягнення з
відповідача 69745,00 грн. заборгованості та 11131,26 грн. пені.

Представник відповідача в судовому засіданні надав відзив на
позовну заяву, в якому відповідач визнав суму боргу в розмірі 99369,23 грн. та
зобов'язався погасити заборгованість на протязі двох місяців.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 30.05.2006 року позивач передав
відповідачеві нафтопродукти - дизельне паливо в кількості 36500 л., на суму
125925,00 грн., про що свідчить видаткова накладна НОМЕР_2 від 30.05.2006 року.
Відповідач вказаний товар отримав, про що свідчить його підпис на зазначеній
накладній.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу Ураїни, якщо строк
виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментм
пред'ялення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час.
Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги.

Разом із товаром відповідачеві був вручений рахунок НОМЕР_3 від
26.05.2006 року для сплати отриманого дизельного пального на суму 125925,00
грн., але відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання,
відмовився від виконання обов'язків, покладених на нього вимогами чинного
законодавства, не сплатив в повному обсязі вартість отриманого товару,
внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 69745,00 грн.

Загальні умови виконання зобов'язання встановлені ст. 526 ЦК
України згідно якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За таких підстав суд вважає вимогу позивача про стягнення 69745,00
грн. основного боргу обґрунтованою.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611
Кодексу, відповідно до ч. 1 якої, у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : сплата
неустойки.

Позивач в уточненнях позовних вимог прохав суд стягнути з
відповідача пеню у розмірі 11131,26 грн.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996 р.,
платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 3
вказаного закону передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за
який сплачується пеня.

Відповідач надав розрахунок пені, якій не відповідає зазначеним
нормам чинного законодавства, судом встановлено, що належна до сплати сума
становить 6128,79 грн.

За атких обставин суд вважає за необхіне задовольнити вимоги
позивача про стягнення пені у розмірі 6128,79 грн., в решті вимог про стягнення
з відповідача пені відмовити.

Крім того представник відповідача в судовому засіданні визнав
позовні вимоги в повному обсязі, а відповідно ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення
позову, за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не
порушують прав та і охоронюваних закономінтересів інших осіб. В судовому
засіданні відповідач у відзиві на позов визнав заявлену до стягнення суму
заборгованості та зазначив про можливість її погашення протягом двох місяців
згідно наданого відповідачем графіку. Враховуючи, що відповідно п. 6 ч. 1 ст.
83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або
розтрочити виконання рішення, суд вважає за необхідне розстрочити виконання
відповідачем рішення на 2 місяці за сплатою суми заборгованості у розмірі
75873,79 грн. (борг та пеня) рівними частками.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального
кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу покладаються на відповідача прпорційно
розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає необхідним  витрати по сплаті державного мита у сумі
758,74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
сумі 90,10 грн. покласти на відповідача, оскільки з його вини спір було
доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129
Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Прийняти доповнення до позовних вимог до розгляду.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1в
м. Харкові, р/р НОМЕР_4 в ХД АТ "Індекс - банк" в м. Харків, МФО
350619, ІНН НОМЕР_5) на користь Приватного підприємства "Вікторія"
(адреса: 52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт.
Ювілейне, вул. Мічурина, 46/6, поштова адреса: 49026, м. Дніпропетровськ, вул.
Девіч'я, 5-А, р/р 1в філії ВАТ "МТБ" м. Дніпропетровська,
МФО 307297, код 32812315) - 69745,00 грн. основного боргу, 6128,79 грн. пені,
758,74 грн. витрат по сплаті державного мита та 90,10 грн. витрат на інформаційно
- технічне забезпечення судового процесу.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення суми основного
боргу та пені на загальну суму 75873,79 грн. на 2 місяці та виконувати його в
такому порядку:

до 30.04.2007 року - 37937 грн. основного боргу;

до 30.05.2007 року - 31808 грн. основного боргу та 6128,79 грн.
пені.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 19.03.2007 року.

Суддя
Кононова О.В.