Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" березня 2007 р.
Справа № 5/4322

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Лінкевич О.В., довір. №14/3532 від 20.12.06р., Білоусова І.О., доруч.№17/422 від 20.02.07р., Карпунь О.М., доруч. №17/422 від 20.02.07р.

від відповідача Гуменюк В.О., директор

Корягін І.С. - дов. від 11.01.07р.

Розглянув справу за позовом Управління освіти і науки виконавчого комітету Бердичівської міської ради (м. Бердичів)

до Житомирської обласної федерації кіокушинкай карате (м. Бердичів)

про стягнення 1197,16 грн.

В засіданні суду 20 лютого 2007 року оголошувалась перерва до 01 березня 2007 року.

Спір розглядається у  більш тривалий термін, ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України за погодженням сторін на підставі ч.4 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача  заборгованості по орендній платі в сумі 2,33грн.; відшкодування витрат по сплаті земельного податку в сумі 1119,82грн. та  75,01грн. витрат за комунальні послуги.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, надали заяву про відмову від позову у частині стягнення 75,01грн. Пояснили, що відповідач орендував приміщення  у школах №1 та №17 на підставі укладених договорів оренди від 01.09.05р., згідно яких зобов'язувався сплачувати 1,00грн. в рік орендної плати і відшкодовувати  позивачеві  видатки на сплату земельного податку та комунальних платежів. Але зазначені витрати не відшкодував і не сплатив орендну плату. Тому позивач вимушений  був звернутися до суду із позовом.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву та його представники у судовому засіданні проти позову заперечували. Пояснили, що договори оренди від 01.09.05р. були укладені  шляхом обману, так як діяв ще договір від 05.05.04р., в якому не було погоджено відшкодування земельного податку. Крім того, пояснили, що відповідач не орендував приміщення постійно, а займався з учнями  два - три рази в тиждень. З січня 2007 року припинив  орендувати  приміщення, хоча  акту-прийому передачі  спірних приміщень не складав.

Суд дослідив у судовому засіданні документи: договори оренди, рахунки,   претензію, рішення №231 від 27.04.04р. і №75 від 21.02.05р. виконавчого комітету Бердичівської міської Ради, рішення №596 від 22.07.05р. Бердичівської міської ради, довідки про визначення нормативної грошової земельної ділянки, виписки з банку, квитанції до прибуткового касового ордеру, договір оренди від 05.05.04р., Положення  Житомирської обласної федерації кіокушинкай карате, розрахунок стягуваної суми, податкові розрахунки земельного податку, роз'яснення визначення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, поетажні плани школи №1 і №17, довідки шкіл №1 і №17, плани земельних ділянок, виділених для шкіл №1 і №17,   поштові квитанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.05р. між сторонами були укладені договори оренди, згідно якихвідповідач  отримав в оренду приміщення спортивного залу в ЗОШ №17 загальною площею 299,4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. Паризької Комуни, 49 та приміщення спортивного залу в ЗОШ №1 загальною площею 162,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. К.Лібкнехта, 51 (а.с.20-25).

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Так, відповідно до п. п. 3.1 зазначених вище договорів, відповідач зобов'язався щомісячно платити позивачу орендну плату згідно рішення Бердичівської міської  ради "Про встановлення орендної плати за приміщення"  у розмірі  1грн. в рік.

Проте, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у частині стягнення орендної плати в сумі 2,33грн. виходячи із наступного:

- Позивач нарахував орендну плату в повному обсязі за 2005 та 2006р.р., а  відповідач орендував приміщення відповідно до зазначених договорів  не цілий рік, а з 01.09.05р. по 24.02.06р.  в ЗОШ № 1 та в ЗОШ №17  з 01.09.05р. по 26.02.06р.

Тому орендна плата становить по обидвох договорах  0,97грн. виходячи із такого розрахунку: за 2005 рік: - 100коп. (оренду в рік) :12 (місяців) = 8,33 в місяць  х 4 місяці = 33 коп., а по двух договорах за 2005 рік = 66коп.;  за 2006 рік:  -  по двух договорах за січень 2006р. по 8 коп. = 16 коп.,  за лютий місяць в ЗОШ №1  - 0,07грн.,  в ЗОШ №17 - 0,08грн.(7коп.+8коп.=15); 66коп. +16коп. +15коп. =97коп.

Але відповідач сплатив зазначену суму, про що зазначає позивач у позовній заяві і його представники в засіданні суду не заперечували того факту, що відповідач сплатив  орендну плату в сумі 1,67грн.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення орендної плати в сумі 2,33грн. безпідставні і тому відмовляє в позові у цій частині.

Крім того, згідно п.п.3.7 умов зазначених вище договорів відповідач зобов'язувався щомісячно відшкодовувати бюджетні видатки на комунальні послуги пропорційно до загальної площі споруди, котрими він користується, які згідно вимог позивача становлять 75,01грн.

В засіданні суду представник позивача надав заяву, у якій відмовляється від позову у цій частині.

Суд, перевіривши повноваження представника позивача, роз'яснивши наслідки відмови від позову, приймає відмову від позову, оскільки такі дії позивача не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, і припиняє провадження у справі у частині стягнення 75,01грн. на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

На підставі п.п.39 договорів оренди від 01.09.05р. орендар зобов'язаний відшкодовувати орендодавцю видатки на сплату земельного податку згідно виставлених рахунків, який відповідно до розрахунків позивача становить  1119,82грн.

На оплату орендної плати та відшкодування комунальних послуг і земельного податку позивач виставив рахунки - фактури, які відповідач не сплатив (а.с.26-27).

21.02.06р. і 27.06.06р. позивач надіслав вимоги (претензію) про сплату боргу, в тому числі і відшкодування земельного податку, але відповідач їх не оплатив (а.с.11-16).

Разом з тим, суд приходить до висновку, що позивач правильно нарахував відшкодування земельного податку за період з 01.09.05р. по січень 2006 року (а.с.114,118,120,121), а неправильно нарахував понесені витрати по земельному податку в лютому 2006 року, оскільки позивачем при  нарахуванні земельного податку в лютому 2006 року не було враховано, що відповідач орендував  приміщення  в ЗОШ №1 по 24.02.06р., а в ЗОШ №17 по 26.02.06р. (а.с.107-108), а не повний місяць, що підтверджується довідками зазначених шкіл та вбачається із позовної заяви, в якій позивач зазначає, що оренда приміщення припинена відповідачем у зазначені вище строки.

Тому відшкодування  земельного податку в лютому місяці на підставі договору оренди приміщень в ЗОШ №1 становитиме 82,81грн. ( 96,61грн.за місяць : 28дн. х 24дн. = 82,81грн.). Таким чином, за лютий 2006 року безпідставно позивачем нараховано відшкодування земельного податку по оренді приміщення в ЗОШ №1 - 13,80грн. (96,61грн.  -  82,81грн.). А на підставі договору оренди приміщень в ЗОШ №17 відшкодування земельного податку становитиме 108,62грн. ( 116,98грн. : 28дн.  х 26дн.).  Безпідставно нараховано до відшкодування земельного податку 8,36грн. (116,98грн.-108,62грн.).

Всього безпідставно нараховано відшкодування витрат по земельному податку за лютий 2006 року в сумі  22,16грн. (13,80грн. + 8,36грн.). Тому в цій частині суд відмовляє в позові. А задовільняє позов в частині відшкодування земельного податку в сумі 1097,66 грн., виходячи з такого розрахунку:

ЗОШ №1:

- 59,62 грн. x 4 місяці = 238,48 грн. - 2005 рік.;

- 96,61 грн. - січень 2006 р.;

- 96,61 грн. : 28 днів х 24 дні = 82,81 грн.

Різниця за лютий 2006р. складає: 96,61 грн. - 82,81 грн. = 13,80 грн.

Всього: 417,90 грн.

ЗОШ №17:

- 113,54 грн. х 4 місяці = 454,16 грн. - 2005 рік.;

- 116,98 грн. - січень 2006р.;

- 116,98 грн. : 28 днів х 26 дні = 108,62 грн.

Різниця за лютий 2006р. складає: 116,98 грн. - 108,62 грн. = 8,36 грн.

Всього: 679,76 грн.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів щодо відшкодування витрат по земельному податку не надав.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки ніяких доказів, які б підтверджували його доводи суду не надано і такі відсутні. Акти прийому-передачі приміщення не складали сторони, про що і не заперечував представник відповідача у засіданні суду, хоча відповідно до п.п.4.12 зазначених договорів оренди  у випадку дострокового припинення дії договорів орендар зобов'язаний  здати спірні приміщення по акту прийому-передачі.

Крім того заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, зокрема договорами від 01.09.2005р, які відповідач підписав, про що не заперечували представники в засіданні суду. А також платіжними дорученнями про сплату позивачем  земельного податку (а.с.139-149, розрахунками земельного податку, довідками про площі земельних ділянок (а.с.106), довідками про визначення нормативної грошової оцінки землі Бердичівського земельного відділу земельних ресурсів (а.с.112-113115-117,119), експлікаціями внутрішніх площ приміщень, інвентарними справами шкіл №1 та №17.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в сумі 1097,66 грн. обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і задовільняє позов в цій частині, а в решті позовних вимог відмовляє.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно- технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог , оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 525,526,759,762 ЦК України, 33,34,43,44,49, п. 4 ст.80, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити частково.

2. Стягнути з Житомирської обласної федерації кіокушинкай карате, 13300, м. Бердичів, вул. Воровського, 10, Житомирської області, р/р 9001,  ЖД АТ "Індекс-банк", МФО 311755, код 26479460;

- на користь Управління освіти і науки виконкому Бердичівської міської ради, 13300, м.Бердичів, пл. Жовтнева,1, Житомирська область, р/р 1265 у відділенні УДК в Житомирській області, МФО 811039, код 02143206:

- 1097,66грн. - відшкодування земельного податку,

- в дохід Державного бюджету України -93,52грн. - державного мита,

- на користь ДП "Судовий інформаційний центр", р/р 0001 у ВАТ "Банк Універсальний", м. Львів, МФО 325707, - 108,19 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 75,01 грн. у зв'язку з відмовою від позову в цій частині.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду вступає в законну силу після закінчення десятиденного терміну з дня його підписання у відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя
Брагіна Я.В.

Дата підписання мотивованого рішення: 05 березня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - поз.

3-відп.