СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № .

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Луганського обласного спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Луганськтеплокомуненерго” , м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України”, м. Київ в особі філії Луганського обласного управління ВАТ „Державний ощадний банк України”,     м. Луганськ філії Брянківського відділення № 7512 ВАТ „Державний ощадний банк України”, м. Брянка  Луганської області

про стягнення 1702 грн. 21 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Чечельницький С.В., дов. від 24.01.07 № 15/42-17-60, (після закінчення перерви не прибув),

від відповідача –Переверзєва О.В., дов. від 05.12.06 № 3190,

відповідно до вимог ст. 77 ГПК України у засіданні суду було оголошено перерву з 27.02.07 по 03.03.07,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у сумі 1453 грн. 64 коп., за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань інфляційні витрати у сумі 36 грн. 93 коп. та річні у сумі 211 грн. 74 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 19.01.07 № 125 позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що згідно заявленим перерахункам станом на 01.01.07  заборгованості перед позивачем не має. Заявлена позивачем у позові сума виникла внаслідок невірного здійснення розрахунку опалювального приміщення, а саме: враховані невірні об’єми орендованих приміщень, про що було складено та підписано додаткову угоду між сторонами.

Заявою від 02.03.07 позивач просить залишити справу без розгляду, внаслідок неможливості надати доказовий матеріал  до суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін  та приймаючи до уваги, що:

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі, 24.10.05 укладено договір                   № 29/293юр з додатковою угодою, за умовами якого „Постачальник” (позивач у справі) зобов’язався постачати „Споживачеві”  (відповідач у справі) теплову енергію у вигляді гарячої води, згідно з умовами та режимами теплоспоживання на балансової теплоналежності мереж, а останній приймати та своєчасно їх оплачувати.

Згідно розрахунку позивача за період з січня 2006 року по листопад 2006 року за відповідачем створилась заборгованість за надані ним послуги, які ним були виконані у повній мірі та поставлено теплову енергію останньому, у його приміщення, що підтверджено актами включення та виключення теплоустановок та виставлені рахунки.

Відповідно до п. 3.5 договору передбачено, що  оплата за надані послуги здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунок позивача протягом 7 днів з моменту отримання рахунків, але не пізніше 10-го числа місяця, слідуючого за звітним, що відповідачем не було виконано у повному обсязі, внаслідок чого за ним створилась заборгованість  на загальну суму 1453 грн. 54 коп., яку він просить стягнути з відповідача.

Крім того, відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань нараховані відповідачеві за весь час прострочення  річні у сумі 211 грн. 74 коп. та інфляційні нарахування у сумі 36 грн. 93 коп. , які він теж просить стягнути на свою користь.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, при підписанні сторонами договору про поставку теплової енергії від 24.10.05 № 29/293юр питання щодо обсягів опалювання розглядалось сторонами у додатку № 1 до договору. З наданого позивачем належно завіреного екземпляру договору від 24.10.05 № 29/293юр  з додатками вбачається відсутність підпису та печатки підприємства позивача на додатках № 1 та 2 до договору. Наданий відповідачем оригінал даного договору  з додатками також не містить підпису та печатки підприємства позивача на додатках.

У відповідності зі ст. 33, ст. 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем не доведено суду причини не підписання з боку підприємства додатків до договору № 1 та 2.

З огляду на вищевикладене, позивачем не доведено суду підстав щодо створення за відповідачем заборгованості у сумі 1453 грн. 54 коп. за вказаний період, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 44,49, 77,82, 84,85 ГПК України , суд

в и р і ш и в :

1.  У задоволенні позовних вимог слід відмовити.

2.  Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку з дня його підписання.

Дата підписання :  03.03.07

Суддя                                                                                                  О.О. Седляр