РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2007 р.

Справа № 17/95-1570

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Андрусик
Н.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Тернопільської
об`єднаної державної податкової інспекції,
м. Тернопіль

до
відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, м. Тернопіль

за участю представників сторін:

позивача: Переймибіда Р.Б., довіреність
№71/7/10-10 від 09.01.07р.,

відповідача: не з'явився

Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція звернулася 02.04.07р. до господарського суду Тернопільської
області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, який проживає в м. Тернополі поАДРЕСА_1, про стягнення 412,70 грн.
податкового боргу по єдиному податку на підприємницьку діяльність з фізичних
осіб за рахунок активів платника податків.

Свої позовні вимоги, підтримані в
судовому засіданні його повноважним представником, позивач мотивує тим, що
відповідачем, в порушення вимог податкового законодавства, зокрема пп.5.3.1.
п.5.3. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000
року № 2181-III несвоєчасно та не в повному об'ємі сплачено узгоджені суми
податкового зобов'язання, що призвело до виникнення податкового боргу.

Свої позовні вимоги, підтримані в
судовому засіданні його повноважним представником, позивач обґрунтовує заявою
відповідача про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності від 15.12.2005р.; копією корінця свідоцтва ОСОБА_1 про сплату єдиного
податку Серії НОМЕР_1; розрахунком суми позовних вимог в частині податкового
боргу по єдиному податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб підприємця
ОСОБА_1;  даними картки особового рахунку
відповідача; рішенням Тернопільської об»єднаної ДПІ № НОМЕР_2 про стягнення
коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його
податкового боргу від 08.12.2006р.; корінцем першої податкової вимоги
форми  № НОМЕР_3 від 27.07.2006р.;
корінцем другої податкової вимоги
№НОМЕР_4 від 19.09.2006р. та актом № НОМЕР_5. про невручення податкової
вимоги через відсутність підприємця за місцезнаходженням; актом невиїздної
документальної перевірки № НОМЕР_6.,
іншими матеріалами.

З метою належного повідомлення
відповідача про час, дату та місце слухання справи, судове засідання
відкладалося в порядку ст.. 77 ГПК України з 24.04.2007 року до 10-50 год. 10
травня 2007 року, відтак, зобов'язано позивача надати суду довідку
адресно-довідкового бюро з відомостями про зміну місце проживання відповідача,
оскільки повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу  повернуто
на адресу господарського суду за закінченням терміну зберігання, що
підтверджується довідкою 24-го відділення пошти м. Тернополя від 28.04.07р.

Як вбачається з поданої позивачем
довідки адресно-довідкового бюро від 10.05.2007р. ОСОБА_1 прописаний за
адресою: АДРЕСА_1, тобто за адресою, вказаною Тернопільською об'єднаною ДПІ у
позовній заяві.

Згідно п. 26.4.71
Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від
31.05.2002 р. „Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило
чинність, деяких роз'яснень президії Вищого господарського суду України”, особи,
які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про  час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в
позовній заяві. За таких обставин, суд вважає, що відповідач повідомлений
належним чином про час, дату та місце слухання справи у відповідності до ст.64
ГПК України.

Відповідач відзиву на позов не
подав, його повноважний представник у судове засідання не з'явився, а тому,
справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
зареєстрований Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа, про що йому видано відповідне
свідоцтво.

15 грудня 2005 року в порядку,
визначеному Указом Президента України „Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” в редакції від
28.06.1999р. №746/99 та затвердженим наказом ДПА України від 29.10.1999р.,
Порядком видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернувся в Тернопільську об'єднану державну
податкову інспекцію із заявою про право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, відповідно до змісту якої відповідач
просить перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
на 2006 рік, починаючи з 01 січня 2006 року, за видом діяльності
-торгово-посередницька діяльність, заготівля та переробка вторинної сировини,
прийом скло посуду, надання транспортних послуг вантажним автомобілем.

Перехід на спрощену систему
здійснюється шляхом видачі органом державної податкової служби за місцем
державної реєстрації підприємця Свідоцтва про сплату єдиного податку.

Відповідно до поданої заяви,
податковою інспекцією ІНФОРМАЦІЯ_2 року видано підприємцю свідоцтво про сплату
єдиного податку Серії НОМЕР_1. Згідно з ч. 4 п. 2 Порядку видачі свідоцтв про
сплату єдиного податку, свідоцтво видається на зазначений в заяві термін, але в
межах календарного року.

Пунктом 2 Указу передбачено право
підприємців самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком,
ставки яких встановлюються місцевими радами за місцем державної реєстрації
підприємця залежно від здійснюваного ним виду діяльності та сплачуються до 20
числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Як вбачається із наявних в
матеріалах справи свідоцтва Серії НОМЕР_1, копії заяви  підприємця від 15 грудня 2005 року,  відповідач повинен був перебувати на
спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності до кінця 2006 року.

Рішенням сесії Тернопільської
міської ради №/16/103 від 04.08.2005р. встановлено ставку єдиного податку на
обраний підприємцем вид діяльності в розмірі 200,00 грн. за місяць. Таким
чином, за період з січня по грудень 2006 року відповідач взяв на себе обов'язок
сплачувати щомісячно по 200,00 грн. єдиного податку у строк, передбачений ч. 6
п. 2 Указу.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, відповідач в порушення вимог Указу Президента України не своєчасно
сплачував єдиний податок, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 93,27
грн. Крім того, за несвоєчасну сплату до державного бюджету даного податку, ДПІ
проведено невиїздну документальну перевірку узгодженої суми податкового
зобов»язання, про що 08.11.06р. складено
та встановлено, що відповідач сплата Єдиного податку здійснювалася із
запізненням, тому у відповідності до ст.17 Закону № 2181 податковим органом
було нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми
податкового зобов»язання в розмірі 313,71грн. та прийнято податкове
повідомлення-рішення № НОМЕР_7.

Порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових платежів) регулюється нормами спеціального
закону з питань оподаткування, яким є Закон України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі - Закон №2181).

Згідно з п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону №2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим
органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового
повідомлення. Податкове повідомлення надсилається платнику податків в порядку,
передбаченому Порядком направлення органами державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, затвердженому наказом ДПА України № 253 від 21.06.2001р.
Якщо податковий орган не може вручити платнику податків податкове повідомлення
у зв»язку з незнаходженням фактичного місцезнаходження платника податків, в
такому випадку посадовою особою ДПІ оформляється відповідний акт, в якому
вказується причина, що призвела до неможливості вручення податкового
повідомлення. При цьому день розміщення такого податкового повідомлення на
дошці податкових оголошень, зафіксований в акті про неможливість його вручення
платнику податків, вважається днем його вручення.

Таким чином, зважаючи на наявні в
матеріалах справи акти про неможливість вручення податкових вимог, складених
посадовими особами ДПІ через незнаходження
підприємця ОСОБА_1 за юридичною адресою та копії реєстрів від 24.10.06р.
та  29.01.07р. невручених податкових
вимог по фізичних особах, розміщених на дошці податкових оголошень, слід дійти
до висновку, що податковий борг відповідача узгоджений у встановленому Законом
№2181  порядку.

Статтею 67 Конституції України
кожну особу зобов'язано сплачувати податки
і  збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
України „Про систему оподаткування” платники
податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні
суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.
Обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)
припиняється із сплатою податку і збору (обов'язкового платежу) або його
скасуванням, а також у разі смерті платника (ч. 4 ст. 9 вищеназваного Закону).

Статтею 10 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” №509-ХІІ від 04.12.1990р. передбачено, що
органи державної податкової служби наділені функціями по контролю за
додержанням законодавства про податки та правильністю їх обчислення і
своєчасного надходження.

08 грудня 2006 року Тернопільською
об»єднаною ДПІ винесено рішення № НОМЕР_2 про стягнення коштів та продаж інших
активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу, згідно з
яким відповідно до Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” вирішено здійснити
стягнення коштів та продаж інших активів, що перебувають у власності платника
податків, а також тих активів, права власності на які він набуде у майбутньому,
в рахунок погашення узгодженої суми податкового боргу цього платника податків.

Відповідно до п.16.1.1,16.1.2 ст.16
Закону №2181 після закінчення строку погашення узгодженого податкового
зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахована
податковою службою та неоспорена відповідачем сума пені становить 5,72 грн.

У відповідності до наявних в
матеріалах справи, розрахунку позовних вимог в частині податкового боргу по
єдиному податку на підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 та виписки з картки особового рахунку платника податків
слідує, що заборгованість відповідача перед бюджетом станом на 03.03.2007 р., з
урахуванням суми пені в розмірі 5,72 грн., становить 412,70 грн., з яких 93,27
грн. боргу по єдиному податку, 313,71 грн. штрафних санкцій та 5,72 грн. пені,
нарахованої за несвоєчасну сплату узгодженої суми зобов»язання.

Згідно з п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3
Закону № 2181 активи  платника  податків можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду. Доказів на підтвердження сплати спірних
сум податкового боргу відповідачем не подано, а судом не здобуто.

Відповідно до приписів ст. ст. 32,
33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги
Тернопільської ОДПІ підлягають до задоволення як обґрунтовані, належним чином
доведені та не спростовані відповідачем у встановленому порядку.

У відповідності до ст. 85 ГПК
України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення
господарського суду.

Згідно з ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 43-47, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 82-85, 116, 117
ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити.

2. Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_8) шляхом звернення стягнення на активи:

- 412,70 грн. податкового боргу по
єдиному податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб, який перерахувати
на р/р № 0002, код платежу 16050200 зведеного бюджету ВДК у м.
Тернополі, код одержувача 23588119, УДК в Тернопільській області, МФО 838012;

-
102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита в доход державного бюджету
України;

- 118 (сто вісімнадцять) грн. 00
коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в доход
державного бюджету України (р/р 0002 у ГУДКУ у Тернопільській
області, МФО 838012, код 23588119).

Накази видати після набрання
рішення законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили,
сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання,
протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) „_14__” _травня__  2007р.
рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя
Н.О. Андрусик