ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

03.05.2007                                                                Справа №  4/128-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Укрпромвпровадження"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Новокаховські електромашинобудівні Заводи"

за участі представників сторін:

від позивача –Кіктева В.В. (представника за дорученням),

від відповідача –не з’явився,

про стягнення заборгованості в розмірі 216573,08 грн,

в с т а н о в и в:

Відповідно до позовної заяви заявлені вимоги ґрунтуються на невиконанні відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором № 2/235/40 від 10 червня 2006 року щодо оплати вартості поставлено майна, у зв’язку з чим виникла заборгованість за основним зобов’язанням в розмірі 190716,25 грн, а також позивачем нарахована пеня в розмірі 20852,54 грн, річні в розмірі 1664.13 грн та інфляційні в розмірі 3340,16 грн.

Ухвалою суду від 5 квітня поточного року суддею Ємленіновою З.І. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 3 травня. При цьому відповідача зобов’язано надати відзив на позов та з’явитись в судове засідання, проте ці вимоги ним не виконані. Відповідач в засідання не прибув, у зв’язку з чим справа розглянута без його участі за наявними в ній матеріалами, оскільки він належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 42). В подальшому за розпорядженням заступника голови суду  від 25.04.2007 р. № 51 справа передана на розгляд судді Закуріну М.К., у зв’язку з чим прийнята до провадження.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що 10 червня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробнича фірма „Укрпромвпровадження” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Новокаховські електромашинобудівні Заводи” укладеного договір № 2/235/40, за умовами якого позивач зобов’язався поставити відповідачу ізоляційні матеріали, а останній, в свою чергу, зобов’язався сплатити їх вартість. За змістом пункту 2.1. договору оплата товару здійснюється шляхом 50% передоплати узгодженої партії товару та 50% - після отримання товару протягом 15 банківських днів.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукції на загальну суму 1968576,09 грн, а останній сплатив її вартість лише частково в розмірі 190716,25 грн, що вбачається з доданих до справи видаткових накладних, а також підтверджується сторонами у складеному акті звірки взаємних розрахунків.

Згідно до частини 7 статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем зазначеної заборгованості суперечить вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим порушені права позивача на підставі статті 20 ГК України  підлягають судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог.

Пунктом 6.2. договору його сторонами встановлено, що у разі прострочення розрахунків відповідача з позивачем, останній сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов’язання, яка позивачем нарахована в розмірі 20852,54 грн.

У відповідності до частини 1  статті 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські  санкції у вигляді грошової суми (штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. В свою чергу частиною 3 статті 232 того ж Кодексу, встановлено, що вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено.

Відповідно до формули нарахування зазначеної неустойки слідує, що позивачем вона обрахована як пеня за певний період невиконання відповідачем взятого на себе зобов’язання. Проте, з тексту договору вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо нарахування, фактично,  штрафу (який не є предметом спору), а не пені, оскільки не визначено період нарахування такої неустойки, а, навпаки, зазначено про нарахування 0,1% від суми невиконаного зобов’язання, у зв’язку з чим в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені слід відмовити.

Позивачем також нараховані інфляційні в розмірі 3340,16 грн та річні в розмірі 1664,13 грн.

Нарахування вказаних сум є правомірним виходячи з положень статті 625 ЦК України, за якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 відсотки річних за весь час прострочення.

Приймаючи до уваги викладене державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі зазначених правових норм та керуючись статтями 44, 49,  80, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в :

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Новокаховські електромашинобудівні Заводи” (розташованого за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева,35; розрахунковий рахунок 01 в Херсонській філії КБ „ПриватБанк”, МФО 352479, код 34174632) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробнича фірма „Укрпромвпровадження” (розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лєскова, 1-а, кв. 26; поштова адреса: м. Київ, провулок Лабораторний, 1, офіс 400; розрахунковий рахунок 66101 в КБ „Експобанк” м. Київ, МФО 322294, код 30264837) –190716,25 грн основної заборгованості, 1664,13 грн  річних, 3340,16 грн інфляційних, 1957,21 грн компенсації по сплаті державного мита та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.В іншій частині позову в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дата підпису рішення –7 травня  2007 року

Суддя                                                                                      М.К. Закурін