ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 р.                                                                                Справа № 12/288-05

за позовом   Вінницького обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Вінницяводоканал»(м. Вінниця, вул. Київська, 173, 2)

до         Державної податкової інспекції у м. Вінниця (21100 м. Вінниця, вул. 30-річчя Перемоги, 21)

про        визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /2 від 02.06.2005 р.

Суддя                                       М. Кожухар

Секретар судового засідання Т. Геєчко

Представники:

позивача       - Свинарець П.С., Пічкур В.М. - за дорученням;

відповідача   - Тишківський С.Л. - за дорученням

судовий експерт –Михальчишина Л.Г.

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /2 від 02.06.2005 р.  про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства в сумі 49900 грн. (47500 грн. –основний платіж, 2400 грн. –штрафні санкції) на підставі акту № 3/15-4 від 10.01.2005 р. камеральної перевірки податкової декларації про прибуток, при здійсненні якої використано висновки актів документальних перевірок № 98/23-1-11-03339012 від 16.05.2003 р. та № 260-23-60/03339012 від 16.05.2003 р.

Відповідач проти позову заперечив.

Ухвалою суду від 03.10.2005 р. призначено судову експертизу та зупинено  провадження у даній справі.

Після отримання висновку судової експертизи, ухвалою суду від 28.04.2007 р. провадження у справі поновлено.

Представники сторін в судових засіданнях, відповідно, позовні вимоги та заперечення на позов підтримали.

З їх пояснень та матеріалів справи вбачається таке.

Державним податковим інспектором ДПІ у м. Вінниці проведено перевірку податкової звітності Вінницького обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Вінницяводоканал»(далі –Підприємство) на підставі декларацій з податку на прибуток за 1 –й кв., півріччя та 3-й кв. 2004 р., актів документальної перевірки № 98/23-4-11-03339012 від 16.05.2003 р., № 260-23-60/03339012 від 02.07.2004 р.

Результати перевірки оформлено актом № 3/15-4 від 10.01.2005 р. «Про результати проведення перевірки податкової декларації про прибуток», з якого випливає, що позивачем у рядок 09 податкових декларацій з податку на прибуток за 1 –й кв., півріччя та 3-й кв. 2004 р. перенесено балансові збитки, не компенсовані прибутками в сумі 821,4 тис. грн., які фактично складають 148,6 тис. грн.

На підставі цього акту згідно з  підпунктом “в” п/п 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-Ш “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі - Закон № 2181-Ш) ДПІ у м. Вінниці прийнято і надіслано позивачеві податкове повідомлення –рішення № /2 від 02.06.2005 р. про визначення на підставі п. 17.1.4 ст. 17 Закону № 2181-Ш  суми податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 49900 грн. (47500 грн. - основний платіж, 2400 грн. - штрафні санкції).

В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що фактичні збитки позивача за 4 кв.

2002 р., які підлягали  перенесенню як некомпенсовані прибутками, в сумі 148,6 тис. грн. встановлено актами документальної перевірки № 98/23-4-11-03339012 від 16.05.2003 р. (за період з 01.01.2002 р. по 01.01.2003 р.) та № 260-23-60/03339012 від 02.07.2004 р. (за період з 01.01.2003 р. по 01.01.2004 р.).

З акту № 98/23-4-11-03339012 від 16.05.2003 р. випливає, що підприємство зависило суму валових витрат за 2002 рік за рахунок включення понаднормативних витрат водопостачання на 2733,7 тис. грн.

Позивач вважає, що при складанні актів № 98/23-4-11-03339012 від 16.05.2003 р. (за період з 01.01.2002 р. по 01.01.2003 р.), № 260-23-60/03339012 від 02.07.2004 р. (за період з 01.01.2003 р. по 01.01.2004 р.) перевіряючими безпідставно зменшено валові витрати підприємства, пов’язані з господарською діяльністю на забезпечення населення водою.

Заслухавши пояснення представників сторін та судового експерта, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Висновки податкового органу щодо завищення відповідачем валових витрат у 2002 році, які перенесені як некомпенсовані прибутками підприємства, у податкові декларації за 1-й квартал, півріччя та 3-й квартал 2004 року, спростовуються поясненнями судового експерта, первинними бухгалтерськими документами підприємства та висновком № 1208-209 від 04.04.2007 р. судово-економічної експертизи.

Заперечень на висновок експертизи відповідачем не подано та його представниками в судових засіданнях не висловлено.

Частиною 3 статті  70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

З пояснень представників відповідача випливає, що акт № 3/15-4 від 10.01.2005 р. складений за наслідками камеральної перевірки.

Згідно з пп. «в»пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону № 2181-Ш камеральною перевіркою є перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків.

Як вбачається з акту № 3/15-4 від 10.01.2005 р., при камеральній перевірці підприємства відповідачем використані данні актів документальної перевірки № 98/23-4-11-03339012 від 16.05.2003 р. (за період з 01.01.2002 р. по 01.01.2003 р.), № 260-23-60/03339012 від 02.07.2004 р. (за період з 01.01.2003 р. по 01.01.2004 р.), що суперечить названій вище нормі Закону № 2181-Ш і, в силу ч. 3 ст. 70 КАС України, позбавляє акт № 3/15-4 від 10.01.2005 р. доказової сили.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням законодавства на підставі помилкових висновків податкового органу. А відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню з прийняттям постанови відповідно до вимог ст. 160 КАС України.

Керуючись   розділом УП, ст.ст. 2, 7, 71, 72,86, 94 ч. 1, 158, 160, 162, 163, 255, 257 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /2 від 02.06.2005 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Вінницького обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Вінницяводоканал»(21022 м. Вінниця, вул. Київська, 173, ідент.код 03339012) 85 грн. витрат  на сплату державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                             М. Кожухар

Повний текст постанови складено 29.05.2007 р.