ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.

№ 16/164-05(38/288-04)

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М. Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ПП ОСОБА_1

на постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 23.01.2007 року

у справі за позовом
до  третя особа  про

ПП ОСОБА_1 Харківського
державного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Харківській області спонукання
до подовження дії договору оренди

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2004 року, приватний
підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовом до Харківського
державного університету мистецтв ім. І.П. Котляревського про визнання за нею
права користування нежитловим приміщенням площею 15,8 м2 у будинку
АДРЕСА_1 на умовах договору оренди НОМЕР_1 від 01.08.1999 року, посилаючись на
те, що відповідач не визнає за нею цього права і порушує його, незважаючи на
продовження дії цього договору на новий п'ятирічний строк до 01.08.2009 року.

Заявою від 28.02.2005 року позивач
доповнила позов вимогами про зобов'язання відповідача укласти з нею новий
договір оренди на спірне приміщення.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.12.2004 року до участі у справі у якості третьої
особи залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по
Харківській області, а рішенням того ж суду від 04.03.2005 року договір оренди
НОМЕР_1від 01.08.1999 року визнано поновленим на новий строк до 01.08.2009
року.

У задоволенні вимог щодо укладання
нового договору оренди відмовлено.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 27.05.2005 року рішення господарського
суду першої інстанції скасовано, а у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського
суду України від 21.07.2005 року рішення господарського суду Харківської
області від 04.03.2005 року та постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 27.05.2005 року скасовано, а справу направлено на новий
судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи
позивач уточнила свої вимоги і просила визнати договір НОМЕР_1 від 01.08.1999
року, за яким їй надавались у платне користування строком на п'ять років
приміщення площею 15,8 м2, які належать до державного майна та
розташовані у АДРЕСА_1, поновленим на строк, який був встановлений договором НОМЕР_1
від 01.08.1999 року (т.2, а.с.47).

Рішенням господарського суду
Харківської області від 26.09.2006 року у задоволенні позову відмовлено у
повному обсязі.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою Харківського апеляційного господарського суду
від 23.01.2007 року рішення господарського суду першої інстанції скасовано, а
провадження у справі припинено на підставі п.2 частини першої ст.80 ГПК
України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 26.04.2007 року порушено касаційне провадження у справі за
касаційною скаргою позивача, у якій вона посилається на безпідставність
припинення провадження у справі і просить постановлені у справі судові рішення
скасувати, прийнявши нове рішення про задоволення її позову щодо визнання договору
НОМЕР_1 від 01.08.1999 року продовженим на новий п'ятирічний строк.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та припиняючи провадження у справі, апеляційний господарський суд
виходив з того, що є рішення господарського суду Харківської області від
29.03.2006 року у справі №40/495-05, яке постановлено між тими ж сторонами, про
той же предмет і з тих же підстав.

Проте, погодитися з наведеними
мотивами припинення провадження у справі не можна.

На час прийняття апеляційним
господарським судом постанови від 23.01.2007 року, апеляційне провадження у
справі №40/495-05 припинено незаконно і постановою Вищого господарського суду
України від 12.02.2007 року ухвала Харківського апеляційного господарського
суду від 20.11.2006 року, якою апеляційна скарга Харківського державного університету
мистецтв ім. І.П. Котляревського залишена без розгляду скасована, а справа
№40/495-05 передана до суду для здійснення апеляційного провадження.

Крім того, як стверджує позивач у
своїй касаційній скарзі, а це вбачається й з наявних у справі матеріалів,
предметом спору у справі №40/495-05 є вимоги по зобов'язання відповідача
укласти з позивачем новий договір оренди на умовах зазначених у договорі
НОМЕР_1 від 01.08.1999 року і з цього приводу постановлене судом рішення від
29.03.2006 року.

Предметом спору ж у даній справі є
вимоги про визнання за позивачем права на користування майном відповідно до
умов договору НОМЕР_1 від 01.08.1999 року, який позивач вважає чинним до
01.08.2009 року.

Правові підстави заявлених вимог у
даній справі відмінні від тих, які є у справі №40/495-05, а тому, за таких
обставин, ненабрання законної сили рішенням суду, на яке посилається
апеляційний господарський суд, підстав для припинення провадження у справі не
було.

В той же час, безпідставними є
посилання апеляційного господарського суду про право позивача на користування
об'єктом оренди після закінчення строку дії договору оренди НОМЕР_1 від
01.08.1999 року, з посиланням на те, що при відсутності заперечень у місячний
строк після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на той
же самий термін, оскільки, зазначене не грунтується на нормах права, які
регулюють спірні відносини та суперечить наявним у справі матеріалам.

Як встановлено господарським судом
першої інстанції та підтверджується наявними у справі матеріалами, строк дії
договору оренди НОМЕР_1 від 01.08.1999 року сплинув 01.08.2004 року і листами
НОМЕР_2 від 06.04.2004 року, НОМЕР_3 від 02.06.2004 року, НОМЕР_4 від
30.06.2004 року, НОМЕР_5 від 08.07.2004 року, НОМЕР_6 від 22.07.2004 року,
НОМЕР_7 від 02.08.2004 року орендодавець повідомив позивача про припинення
орендних відносин та заявив позов про його виселення, провадження по якому
порушено ухвалою господарського суду Харківської області від 14.09.2004 року.

Наявність заперечень з боку
орендодавця на продовження договору оренди позивач не оспорює, про що свідчить
як пред'явлення даного позову, так і його відзив на апеляційну скаргу ( т.1,
а.с. 139-141), у якому він посилається на листи НОМЕР_5 від 08.07.2004 року,
НОМЕР_7 від 02.08.2004 року.

Наявність заперечень орендодавця на
продовження договору оренди до спливу місячного строку з часу закінчення строку
дії договору НОМЕР_1 від 01.08.1999 року виключає поновлення цього договору на
строк, який був раніше встановлений договором, відповідно до ст.764 ЦК України
та п.10.4 договору НОМЕР_1 від 01.08.1999 року, а тому, господарський суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність у позивача
права на користування об'єктом оренди поза межами строку дії договору НОМЕР_1
від 01.08.1999 року і підстав для інших висновків та скасування рішення
господарського суду першої інстанції, у цій частині, у апеляційного
господарського суду не було.

В той же час, господарський суд
першої інстанції не звернув уваги, що заявою від 18.01.2006 року (т.2 а.с.47)
позивач уточнив свої вимоги і не просив зобов'язати відповідача укласти з ним
новий договір оренди майна, а тому, рішення суду у частині відмови в укладенні
нового договору оренди постановлено поза межами судового спору і підлягає
скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 23.01.2007 року скасувати.

Рішення господарського суду
Харківської області від 26.09.2006 року у частині відмови у задоволенні
позовних вимог "щодо зобов'язання відповідача укласти з позивачем новий
договір оренди спірного приміщення" скасувати.

У решті рішення господарського суду
Харківської області від 26.09.2006 року залишити без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді                                                                                             Є.М.
Борденюк

В.М. Харченко