ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.03.2007                                                                                                    Справа  № 16/61

за позовом                    обласного комунального підприємства „Закарпатбудматеріали”,                    м. Ужгород

до  відповідача            товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал-Експорт-Україна”, м. Берегово

про                                розірвання договору купівлі-продажу реалізованого на аукціоні об’єкта незавершеного будівництва Берегівського заводу по випуску блоків із ніздрюватого бетону та договору купівлі-продажу суперфіційного права;  стягнення  неустойки в сумі 39276,00 грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача – Котик О.А. –голова ліквідаційної комісії

від відповідача  - Кривка В.І. (дов. від 06.07.07)

СУТЬ СПОРУ: обласне комунальне підприємство „Закарпатбудматеріали”, м. Ужгород (далі –позивач) звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал-Експорт-Україна”, м. Берегово (далі –відповідач) про розірвання договору купівлі-продажу реалізованого на аукціоні об’єкта незавершеного будівництва Берегівського заводу по випуску блоків із ніздрюватого бетону від 08.07.05 та договору купівлі-продажу суперфіційного права від 10.08.05 (далі –договір);  стягнення  неустойки в сумі 39276,00 грн.

Позивач просить позов за вдоволити та доводить що відповідач належним чином не виконав умови договору у зв’язку із чим виникла прострочена заборгованість у сумі                34800 грн.

Відповідач проти позову заперечу, мотивуючи, тим, що для розірвання договору відсутні підстави, а саме: жодних претензій щодо неналежного виконання договору не надходило; сума невиконання є значно меншою від суми яка сплачена по договору; 28.03.07 позивачу перераховано банківським переказом решту коштів за придбаний об’єкт у сумі 34800 грн. Щодо стягнення неустойки просить застосувати позовну давність відповідно до ст.267 Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні 23.03.07 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) оголошувалася перерва.

Рішення проголошено у відповідності до ч.2 ст.85 ГПК України. Повний текст рішення оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України та підписано 17.04.07.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та  додатково подані докази, суд встановив:

08.07.05 між ОКП „Закарпатбудматеріали” та ТзОВ „Універсал-Експорт-Україна” укладено договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва Берегівського заводу по випуску блоків з ніздрюватого бетону (далі –договір). Вартість проданого об’єкта, згідно договору становила 196380,00 грн., з яких 161580 грн. було сплачено покупцем (відповідач). 12.01.06 об’єкт незавершеного будівництва було передано покупцю, згідно акту прийому-передачі.

Листом від 25.05.06 №6 та претензіями від 09.11.06 №7, від 10.01.07№1 позивач звертався до відповідача з вимогою про проведення остаточних розрахунків у сумі             34800 грн.

У ході судового засідання представник відповідача пояснив, що вимоги про проведення остаточних розрахунків не отримував, однак проти сплати цієї суми не заперечує і  в підтвердження розрахунків подав платіжні доручення від 28.03.07 №21 на суму             34000 грн. та  №27 на суму 800 грн.

Враховуючи обставини справи та положення ст. ст. 651, 652 Цивільного кодексу України, ст.188 Господарського кодексу України, які регулюють підстави та порядок розірвання договорів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про розірвання спірного договору.

У частині вимоги про стягнення неустойки слід вказати наступне. Згідно п.2.1 договору відповідача зобов’язаний внести рівними долями суму 177588 грн., а саме: до 08.07.05 –59196 грн., до 08.09.05 - 59196 грн., до 08.10.05 –59196 грн.

Підпунктом 7.2 договору передбачено, що у разі, якщо покупець протягом 120 календарних днів з моменту підписання цього договору не сплатить установлену ціну, він сплачує продавцю неустойку в розмірі 20 відсотків  ціни, за яку куплений цей об’єкт.

Згідно із ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог по стягнення неустойки (штрафу, пені)  застосовується позовна давність в один рік.

Факт спливу строку позовної давності на вимогу про стягнення неустойки підтверджений матеріалами справи. Так, останній платіж, за умовами договору, повинен бути проведений до 08.10.05. Отже, 08.10.06 спливає річний строк позовної давності на захист цивільного права щодо стягнення неустойки. Беручи до увагу заяву відповідача про застосування судом наслідків спливу позовної давності, та факт звернення позивача з позовом 21.02.07, у вимозі позивача про стягнення неустойки слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 15, 27, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 68, 77, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

у позові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Скасувати забезпечення позову накладене ухвалою суду від 06.03.07.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов’язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                О.В. Васьковський