ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2007                                                                                   Справа № 3/269

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Павловського П.П.

суддів: Чус О.В- доповідач. , Логвиненка А.О.

при секретарі судового засідання : Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача:  Мороз О. І. юрисконсульт, довіреність №20/11  від 20.11.06;

від відповідача-1:  Діордіяшенко В. І. спеціаліст 1 категорії з юридично-правових питань, довіреність №1218/15  від 13.09.06;

від відповідача-2:  Луговий В. В. заступник голови, довіреність №11-193/1  від 27.11.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Новоукраїнської районної ради м.Новоукраїнка на рішення господарського суду Кіровоградської області від  20.12.06р.   у справі № 3/269

за позовом   Новоукраїнського районного міжгосподарського виробничо-експлуатаційного підприємства по енергетиці і електрифікації “Райсільгоспенерго”, м. Новоукраїнка, вул. Леніна

до  В-1: Новоукраїнської міської ради, м.Новоукраїнка

В-2: Новоукраїнської районної ради, м.Новоукраїнка

про  визнання права власності на об’єкти нерухомості

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2006р. Позивач звернувся в господарський суд Кіровоградської області до Відповідачів з позовом про визнання права власності на об’єкти нерухомості загальною площею 526, 14кв.м., що розташовані за адресою: м.Новоукраїнка, вул..Леніна, 168 за набувальною давністю, визнання його  ( Позивача) права власності на самовільно збудовані приміщення –технічний склад, матеріальний склад, гараж, гараж на 5 машин, гараж на три машини, гараж металевий із фундаментом, АЗС для автомобільного пального площею 12, 5 кв.м, АЗС для дизельного пального площею 10 кв.м.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2006р. ( суддя –Н.В.Болгар) позов задоволено частково.

Визнано право власності Позивача на  об’єкти нерухомості загальною площею 526, 14кв.м., що розташовані за адресою: м.Новоукраїнка, вул..Леніна, 168, визнання право власності на   самовільно збудовані приміщення –технічний склад, матеріальний склад, гараж, гараж на 5 машин, гараж на три машини, АЗС для автомобільного пального площею 12, 5 кв.м, АЗС для дизельного пального площею 10 кв.м.

Провадження у справі за позовом про визнання права власності на гараж металевий припинено.

Не погодившись з рішенням, Відповідач –2 звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду в частині визнання права власності на адміністративну будівлю та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу Відповідач –1 просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач просить залишити апеляційну скаргу Новоукраїнської районної ради без задоволення, а рішення господарського суду  від 20.12.2006р. - без змін.

Розпорядженням в.о.голови судової палати № 131 від 15.02.2007р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя –П.П.Павловський, судді –О.В.Чус ( доповідач), Головко В.Г.

Розпорядженням заступника голови суду- голови судової палати № 232в від 13.03.2007р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя –П.П.Павловський, судді –О.В.Чус ( доповідач), Логвиненко А.О.

Заслухавши пояснення  представників  сторін, обговоривши доводи  апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та прийняте рішення господарського суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції невірно встановлені  фактичні обставини справи та зроблені висновки щодо недоведеності позивачем обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання права за набувальною давністю на спірне майно –адміністративну будівлю  площею 526,14 кв.м., яка розташована у м.Новоукраїнка, вул..Леніна 180,  у зв’язку з відкритим, безперервним  володінням цим майном   з 1985р.

Приписами статті 344 Цивільного кодексу України, зокрема передбачено, що особа, яка добровільно  заволоділа  чужим майном і продовжувала відкрито, безперервно володіти  нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна  давність), якщо  інше  не  встановлено цим  кодексом. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном.

Безтитульне володіння –це фактичне володіння, яке не спирається на які –не будь правові підстави набувальної давності і розповсюджується на випадки фактичного, безтитульного володіння чужим  майном.

При цьому, наявність у володільця певного юридичного титулу, виключає застосування набувальної давності.

Зміст статті 344 Цивільного кодексу України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння має бути добросовісним, тобто якщо володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків.

Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Набуття  за рішенням суду  права власності на нерухоме  майно за набувальною давністю є способом встановлення юридичного факту без елементу  захисту порушеного права особи.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції під час здійснення судового провадження не звернув уваги на те, що  відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004р., а пунктом 8 цих положень встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюється, також, на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, визнання право власності за набувальною давністю не може мати місце раніше 01.01.2011р.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  Ново української  районної ради м.Новоукраїнка підлягає задоволенню, а рішення  господарського суду Кіровоградської області  від 20.12.2006 року у справі № 3/269 в частині  визнання права  власності за Новоукраїнським районним міжгосподарським виробничо-експлуатаційним підприємством по енергетиці і електрифікації “Райсільгоспенерго” на приміщення адміністративної будівлі  площею 526,14 кв.м. у м.Новоукраїнка по вул.Леніна, 168   скасуванню.

Керуючись  ст..ст.. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційна скаргу  Новоукраїнської  районної ради м.Новоукраїнка задовольнити.

Рішення  господарського суду Кіровоградської області  від 20.12.2006 року у справі № 3/269 в частині  визнання права  власності за Новоукраїнським районним міжгосподарським виробничо-експлуатаційним підприємством по енергетиці і електрифікації “Райсільгоспенерго” на приміщення адміністративної будівлі  площею 526,14 кв.м. у м.Новоукраїнка по вул.Леніна, 168   - скасувати.

У задоволенні позову в частині визнання права  власності за Новоукраїнським районним міжгосподарським виробничо-експлуатаційним підприємством по енергетиці і електрифікації “Райсільгоспенерго” на приміщення адміністративної будівлі  площею 526,14 кв.м. у м.Новоукраїнка по вул.Леніна, 168   -  відмовити.

Постанова може бути оскаржена  у місячний  строк  в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

П.П.Павловський

Суддя

О.В.Чус

Суддя
А.О.Логвиненко

З оригіналом згідно

Пом судді                             Яцура О.В.