ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.03.07                                                                                           Справа  № 10/181-3042

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                 Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                        Давид Л.Л.

Мурської Х.В.

розглянувши апеляційне подання заступника прокурора Дарницького району міста Києва № 52/6-06 від 26.10.2006 р.

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.10.2006 р.

у справі № 10/181-3042

за позовом прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі –Міністерства аграрної політики України, від імені якого діє корпорація “Українська Універсальна Агропромислова Біржа”, с.Чубинське Бориспільського р-ну Київської обл.

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Доли” (далі - СТзОВ), с.Купчиці Козівського р-ну Тернопільської обл.

про стягнення 432 330 грн. та вилучення майна з незаконного володіння (з врахуванням уточнення позовних вимог, а.с.35-39)

За участю представників:

від прокуратури Львівської області –Мельничук Ю.І. (старший прокурор, службове посвідчення № 370 від 27.02.2002 р.);

від позивача –не з”явився;

від відповідача –Флис О.В. (директор),

Барилко С.О. (представник, доручення № 30 від 19.03.2007 р. у матеріалах справи)

Прокурору, представникам відповідача роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.ст.22, 29 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки прокурор і відповідач не заявляли клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від 19.03.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Розгляд апеляційного подання відкладався з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2006 р., 01.02.2006 р., 26.02.2007 р.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.10.2006 р. у справі № 10/181-3042 (суддя Півторак М.Є.) позов задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача 432 330 грн. заборгованості за договором про поставку зернозбиральної техніки фірми “Джон Дір” на умовах розстрочки платежу та поставку до державних ресурсів продовольчого зерна в рахунок державного замовлення як плати за одержану техніку, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Заступник прокурора Дарницького району міста Києва з даним рішенням не погодився, вніс апеляційне подання, в якому просить рішення місцевого господарського суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позов у цій частині задоволити, в решті рішення суду залишити без змін з наступних підстав: оскільки пунктом 5.1 спірного договору передбачено, що за порушення строків і обсягів щорічних розрахунків, передбачених п.3.3 цього договору, товаровиробник (покупець, відповідач у справі) сплачує пеню в розмірі двох облікових ставок НБУ від суми заборгованості за термін прострочення та зобов”язаний повернути отриману техніку постачальнику (позивач у справі). Повернення техніки постачальнику та сплата пені не звільняють товаровиробника від виконання зобов”язань по розрахунках, передбачених п.3.3 цього договору.

У судовому засіданні відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційне подання –без задоволення.

Розглянувши апеляційне подання, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційне подання заступника прокурора Дарницького району міста Києва слід задоволити повністю, рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.10.2006 р. у справі № 10/181-3042 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позов у цій частині задоволити. В решті рішення суду залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 1996 року N 166 “Про забезпечення сільського господарства зернозбиральною технікою” підтримано пропозицію Міністерства сільського господарства і продовольства, погоджену з корпорацією “Украгропромбіржа”, про здійснення цією Корпорацією функцій державного агента з отримання і використання кредитів для закупівлі зернозбиральної техніки фірми “Джон Дір”, поставки її сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб’єктам господарювання і укладення з ними договорів її продажу на умовах розстрочки платежу терміном на 5 років під заставу сільськогосподарської продукції, які передбачають розрахунки за цю техніку.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 1996 року N 166  “Про забезпечення сільського господарства зернозбиральною технікою розроблено Порядок передачі сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб’єктам господарювання зернозбиральних комбайнів фірми “Джон Дір”, проведення розрахунків за отриману ними техніку і поставку до державного резерву сільськогосподарської продукції, затверджений наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України, Міністерства фінансів України і Державного комітету України по матеріальних резервах від 22 травня 1996 року N 155/113/63 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 червня 1996 року N 302/1327.

Відповідно до р.1 вказаного Порядку Корпорація “Украгропромбіржа” отримує за рахунок кредитів Ексімбанку США та інших банків-кредиторів сільськогосподарську техніку фірми “Джон Дір” і поставляє її сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб’єктам господарювання під заставу продовольчого зерна і іншої продукції, які будуть вирощуватись і вироблятися в період з 1996 по 2001 рік на підставі укладення з ними договорів на умовах розстрочки платежу терміном на 5 років.

Як з'ясовано судом апеляційної інстанції, 30.06.1996 р. іж Корпорацією “Украгропромбіржа”, Селянською спілкою “Купчинецька” та Козівським ХПП укладено договір № 13 про поставку сільгосптоваровиробнику зернозбиральних комбайнів фірми “Джон Дір” на умовах розстрочки платежу та поставку в рахунок держрезерву сільськогосподарської продукції як плати за одержану техніку, за умовами якого Корпорацією поставлено та передано СС “Купчинецька” зернозбиральний комбайн М-9500, жатку для зернових ф 22 та ремінний підбирач фірми “Джон Дір”на суму 205 581,6 дол. США в рахунок поставки Козівському ХПП для розрахунку з Корпорацією  протягом шести років з 1992 року по 2001 рік продовольчого зерна м'якої пшениці 3-го класу в строки не пізніше 1 жовтня щорічно.

За період 1996-2001 рр. СС “Купчинецька” провело розрахунки за поставлену техніку в сумі 111 053, 50 дол. США, залишок боргу становив 94 528,10 дол. США, що також підтверджено Актом від 25.03.2002 р. звірки заборгованості перед Державним бюджетом СС “Купчинецька” за договором від 30.06.1996 р. № 13, підписаним Корпорацією та СТзОВ “Доли”.

02.03.2001 р. між Корпорацією “Украгропромбіржа” та Селянською спілкою “Купчинецька” укладено Угоду про розірвання Договору про поставку сільгосптоваровиробнику зернозбиральних комбайнів фірми “Джон Дір” на умовах розстрочки платежу та поставку в рахунок держрезерву сільськогосподарської продукції як плати за одержану техніку від 30.06.1996 р. № 13, відповідно до п.1  якої у зв'язку із неможливістю СС “Купчинецька” провести розрахунки за отриману техніку, сторони дійшли згоди припинити дію договору з 02.04.2001 р., а згідно з п.2.1 угоди  СС “Купчинецька” зобов'язалася до 02.04.2001 р. повернути Корпорації отриману зернозбиральну техніку, а саме: комбайн М-9500, жатку для зернових та ремінний підбирач.

Відповідно до довідки Управління економіки Козівської районної державної адміністрації від 13.08.2001 р. № 01/258-14-01, р.1.13 Статуту товариства, зареєстрованого в Реєстрі суб'єктів підприємницької діяльності 14.03.2000 р. Управління економіки Козівської районної державної адміністрації за № 010035 з доповненням до нього, зареєстрованого в Реєстрі суб'єктів підприємницької діяльності 10.08.2001 р. Управління економіки Козівської районної державної адміністрації за № 0030045 (а.с.135) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Доли” є правонаступником Селянської спілки “Купчинецька”.

Наказом Мінсільгосппроду N 14/185/56 від 22.08.1997 затверджено Порядок передачі сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб’єктам господарювання зернозбиральної техніки фірми “Джон Дір” та проведення розрахунків за отриману ними техніку і поставки до державних ресурсів продовольчого зерна в рахунок державного замовлення та погашення кредитів далі - Порядок), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 вересня 1997 року за N 388/2192, яким визначено, що Корпорація “Украгропромбіржа”, яка виконує функції державного агента (прямого постачальника), отримує за рахунок кредитів Ексімбанку США та інших банків-кредиторів зернозбиральну техніку фірми “Джон Дір”, запасні частини, мастила та інші технічні рідини до неї  і поставляє їх сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб’єктам господарювання під заставу продовольчого зерна, яке буде вирощуватись в період з 1997 по 2001 роки на підставі укладених з ними договорів поставки на умовах розстрочки платежу терміном на 5 років, та забезпечує здійснення сільськогосподарськими товаровиробниками та іншими суб’єктами господарювання розрахунків з державним бюджетом за отриману зернозбиральну техніку фірми “Джон Дір” з урахуванням сплати відсотків та всіх витрат, пов’язаних з обслуговуванням кредитів, у терміни і обсягах, визначених договорами поставки.

Товаровиробники згідно з п.4 Порядку, які отримали техніку за рахунок кредитів США, наданих під гарантії Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України, розраховуються з Державним бюджетом щорічно до 1 жовтня шляхом поставки, починаючи з 1997 року, до державних ресурсів у рахунок державного замовлення продовольчого зерна за середньозваженими цінами, що фактично складуться на біржових торгах України за спотовими контрактами на момент його поставки, до повного погашення вартості техніки з урахуванням сплати відсотків та всіх витрат, пов’язаних з обслуговуванням кредиту.

В подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.1998 р. № 2057 “Про проведення сільськогосподарськими товаровиробниками та іншими суб’єктами господарювання розрахунків за отриману в 1996 —1997 роках сільськогосподарську техніку американських фірм "Джон Дір" та "Кейс Корпорейшн" (пункт 1 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України N 1708 від 16.11.2000 р. набрав чинності з 01.12.2000 р.) на часткову зміну абзацу першого пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 1996 року N 166 “Про забезпечення сільського господарства зернозбиральною технікою” та пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року N 753 “Про надання гарантій Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів щодо забезпечення погашення кредитів, які залучаються для фінансування закупівлі Українською аграрною біржею зернозбиральних комбайнів і тракторів” встановлено, що починаючи з 1998 року сільськогосподарські товаровиробники та інші суб’єкти господарювання, які отримали сільськогосподарську техніку американських фірм “Джон Дір” та “Кейс Корпорейшн” за рахунок кредитів США, наданих під гарантії Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів, розраховуються за отриману техніку (з урахуванням сплати відсотків та всіх витрат, пов’язаних з обслуговуванням кредитів) власними коштами.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що в разі невиконання протягом 6 місяців після встановленого терміну зобов’язань по розрахунках за отриману техніку, відшкодування відсотків та всіх витрат на обслуговування іноземних кредитів та витрат Постачальника на виконання робіт, вказаних в п.2 цього Порядку та передбачених договором поставки, Товаровиробник зобов’язаний повернути отриману техніку Постачальнику та сплатити штраф, передбачений договором поставки техніки.

Повернення техніки Постачальнику та сплата штрафу не звільняють Товаровиробника від виконання зобов’язань по розрахунках згідно з договором поставки.

Без офіційного погодження з Постачальником Товаровиробник не має права здійснювати відчуження та заставу отриманої техніки.

Відповідно до п.4  Прикінцевих та перехідних  положень Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003 р. N 435-IV (далі - ЦК України) останній застосовується  до  цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин,  які виникли  до  набрання  чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ним чинності (Кодекс набрав чинності з 01.01.2004 р.).

Також відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України останній застосовується до господарських відносин,  які виникли  після  набрання  чинності його положеннями відповідно до цього розділу.

До господарських  відносин,  що  виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення   застосовуються   щодо   тих  прав  і  обов'язків,  які продовжують існувати або  виникли  після  набрання  чинності  цими положеннями.

Відповідно до ст. 1 ГК України останній  визначає  основні  засади  господарювання   в Україні  і регулює господарські відносини,  що виникають у процесі

організації та здійснення господарської діяльності між  суб'єктами господарювання,  а  також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Господарський кодекс України згідно з п.1 Прикінцевих положень набрав  чинності з 01.01.2004 р.

Пунктом 5 Прикінцевих положень ГК України встановлено, що положення     Господарського    кодексу    України    щодо відповідальності  за  порушення  правил  здійснення  господарської діяльності,   а   також  за  порушення  господарських  зобов'язань застосовуються у  разі,  якщо  ці  порушення  були  вчинені  після набрання чинності зазначеними положеннями,  крім випадків, коли за порушення  господарських   зобов'язань   була   встановлена   інша відповідальність  договором,  укладеним  до зазначеного в пункті 1 цього розділу строку.

Також відповідно до п. 10. Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, правила останнього про  відповідальність за   порушення   договору  застосовуються  в  тих  випадках,  коли відповідні порушення були допущені  після  набрання  чинності  цим Кодексом,  крім випадків,  коли в договорах,  укладених до 1 січня 2004  року,  була  встановлена  інша  відповідальність   за   такі порушення.

Зі змісту ст. 4 ЦК УРСР, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, випливає, що цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством , а також з дій громадян і організацій, які хоч  і  не передбачені законом,  але  в  силу загальних  начал  і  змісту  цивільного  законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до приписів ст. 41 ЦК УРСР під угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані  на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

04.04.2001 р. між Корпораціжю “Украгропромбіржа” та СТзОВ “Доли” укладено Договір № 5 (далі - договір) на поставку зернозбиральної техніки фірми “Джон Дір” на умовах розстрочки платежу та поставки до державних ресурсів продовольчого зерна в рахунок державного замовлення, як плати за одержану техніку (а.с. 10-15), відповідно до п.2.1 якого Корпорація зобов'язалася поставити Товариству Комбайн М-9500, жатку для зернових ф 22 та ремінний підбирач.

Судом апеляційної інстанції з'ясовано, що предметом договору № 5 від 04.04.2001 року є та ж сама зернозбиральна техніка, що складала предмет договору № 13 від 30.06.1996 р., і її вартість визначена сторонами в розмірі неоплаченої вартості техніки згідно договору  № 13 від 30.06.1996 р.

Вказана техніка передана Товариству  по акту передачі-приймання зернозбиральної техніки фірми “Джон Дір” від 04.04.2001 р. згідно з накладною № 5 від 04.04.2001 р. і доручення № 186451 від 02.04.2001 р. (а.с.16-18) на загальну суму 94 528,10 дол. США, що на момент передачі становило 269 429, 50 грн., виходячи з курсу НБУ на дату поставки.

Згідно з ст. 161 ЦК УРСР та ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов’язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Також, як зазначено статтею 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.3.3 договору Товариство зобов'язалося своєчасно та в повному обсязі забезпечити розрахунки з бюджетом за отриману техніку, відшкодування відсотків та всіх витрат по обслуговуванню іноземних кредитів шляхом поставки до державних ресурсів у рахунок державного замовлення продовольчого зерна, а згідно п.3.3.1 розрахунки з Державним бюджетом можуть бути проведені власними коштами або коштами від реалізації непродовольчого зерна, насіння соняшнику, цукру тощо, що узгоджується із п.1 Постановт Кабінету Міністрів України від 23.12.1998 р. № 2057.

Залік погашення заборгованості здійснюється в дол.США, виходячи із курсу НБУ на дату поставки продовольчого зерна до державних ресурсів або на дату проплати власних коштів, строк проведення розрахунків –до 01.10.2001 р. (п.3.3.4 договору).

Згідно з положеннями статті 632 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Такі положення стосовно визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов’язання.

Як правильно встановлено судом першої  інстанцій, взяті на себе зобов’язання за договором № 5 від 04.04.2001 року Товариство не виконало у встановлений договором строк.

Зокрема Товариством проведено розрахунки у 2003 році власними коштами 4000,00 грн. (749,9 дол. США), 13000,00 грн. (2437,0 дол. США) та 20000,00 грн. (3751,1 дол. США) та в 2005 році власними коштами в сумі 10000,00 грн. (1980,2 дол. США), що підтверджується наявними у справі палатіжними дорученнями та сторонами не заперечується. Таким чином заборгованість за  договором, як правильно встановлено місцевим господарським судом,  становить  432 330,00 грн. (85609,90 дол. США) , а тому місцевий господарський суд в цій частині прийняв правильне рішення.

Як свідчать наявні у справі матеріали, в процесі розгляду даної справи Заступник прокурора Дарницького роайону міста Києва листом від 09.08.2006 року №52/6-06/1 подав уточнення позовних вимог (а.с.35-38) та додатково до заявлених вимог просив вилучити комбайн М-9500 шасі НО 9500х666865, двигун RG 607Н577376 з незаконного володіння, який знаходиться у Товариства та передати його корпорації на підставі п.13 вказаного вище Порядку та п.5.1 договору.

В силу ст. 162 ЦК УРСР та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від  виконання зобов’язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 216 ЦК УРСР та ст. 599 ЦК України зобов'язання  припиняється  виконанням,  проведеним  належним чином.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Однією із істотних умов договору купівлі-продажу є умови про відповідальність сторін.

Пунктом 5.1 договору сторони передбачили, що за порушення строків та обсягів щорічних розрахунків, передбачених п.3.3 цього договору, товаровиробник (відповідач у справі) сплачує пеню в розмірі двох облікових ставок НБУ від суми заборгованості за термін прострочення та зобов'язаний повернути отриману техніку постачальнику (позивачу у справі), при цьому повернення техніки та сплата пені не звільняють товаровиробника від виконання зобов'язань по розрахунках, передбачених п. 3.3 даного договору.

Умови цього договору про відповідальність, визначені п.5.1 договору, узгоджуються з п. 13 вищезаначеного Порядку, відповідно до якого в разі невиконання протягом 6 місяців після встановленого терміну зобов’язань по розрахунках за отриману техніку, відшкодування відсотків та всіх витрат на обслуговування іноземних кредитів та витрат Постачальника на виконання робіт, вказаних в п.2 цього Порядку та передбачених договором поставки, Товаровиробник зобов’язаний повернути отриману техніку Постачальнику та сплатити штраф, передбачений договором поставки техніки. Повернення техніки Постачальнику та сплата штрафу не звільняють Товаровиробника від виконання зобов’язань по розрахунках згідно з договором поставки.

Матеріалами справи підтверджено та доведено факт невиконання відповідачем строків та обсягів розрахунків, обумовлених п. 3.3 даного договору.

Умовами укладеного між сторонами договору (п.5.1) можливість повернення техніки пов'язувалася лише з порушенням строку та обсягів платежів за договором, а не як правовий наслідок відмови від договору, і є умовою про відповідальність сторін за невиконання умов договору, а не налідком дострокового припинення, розірвання чи відмови від договору.

Враховуючи положення зазначених норм матеріального права та умови договору, суд першої інстанції дійшли неправильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених вимог в частині   повернення Корпорації зернозбиральної техніки, оскільки такі умови визначені сторонами у договорі та п. 13 Порядку, при цьому висновок місцевого господарського суду про те, що  до Товариства перейшло  право власності на товар і останній є належним власником, не спростовує того факту, що останній повинен повернути таку техніку в разі настання обставин, визначених п. 5.1 договору.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області в частині відмови в задоволенні позову не відповідає матеріалам справи, не грунтується на чинному законодавстві, а доводи апелянта підлягають задоволенню.

Керуючись ст.49, ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання заступника прокурора Дарницького району міста Києва задоволити повністю.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.10.2006 р. у справі № 10/181-3042 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позов у цій частині задоволити.

Вилучити у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Доли”  комбайн “Джон Дір” М-9500 шасі НО 9500х666865, двигун RG 607Н577376 та передати його Корпорації “Украгропромбіржа”.

В решті рішення суду залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції та перегляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на відповідача.

Доручити Господарському суду Тернопільської області видати відповідні накази.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                           М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                      Х.В.Мурська