Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" лютого 2007 р.                                                     Справа № 12/1388

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорська Н.А.

за участю представників сторін

від позивача  Климчук А.В. - дов. від 27.02.07р.

від відповідача Маловічко В.Ю. - дов. від 06.09.06р.

Розглянув справу за позовом Підприємства Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" (м. Житомир)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" (м. Андрушівка)

про стягнення  126720,00 грн.

У відповідності до ч.ч.3,4 ст.69ГПК України спір вирішено у більштривалий строк, ніж предбачено ч.1 цієї статті.

Позивачем пред'явлено позов про повернення  майна на суму  126720,00 грн., а саме  комбайн марки "Форшрітт  - Е - 516, № шассі 149758 та  комбайн марки "Форшрітт - Е - 516В, № шассі 1411346.

Подано заяву від 25.05.06р. про зміну позовних вимог (а.с.103-106), згідно якої позивач просить стягнути збитки на суму 126 720 грн., право стягнення яких уступлено згідно договору цесії від 03.04.06р.

Також, в заяві про зміну позовних вимог викладено клопотання про залучення в якості третьої особи на стороні позивача ТОВ НВФ "Соха".

Представник відповідача проти позову заперечує. У письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.50-51) викладено заперечення СТОВ "Дари ланів".

В порядку ст. 22 ГПК України, заява про зміну позовних вимог прийнята господарським судом до розгляду. Спір вирішується в межах вимог, викладених в заяві від 25.05.06.

Господарський суд відхилив клопотання позивача про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничу фірму "Соха" в якості третьої особи на стороні позивача, оскільки у відповідності до   ст. 27 ГПК України, рішення у справі не вплине на його права та обов'язки.

В судовому засіданні оглядався відмовний матеріал за результатами перевірки Андрушівським РВ УМВС України в Житомирській області факту порушення законності службовими особами ТОВ "Дари ланів" м. Андрушівка та ТОВ НВФ "Соха" с. Павелки Андрушівського району.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вказав в позовній заяві позивач, 12 квітня 2005 року адміністрацією СТзОВ „Дари ланів” було неправомірно захоплено належне ТзОВ НВФ „Соха” майно, що знаходиться в с. Павелки та в с. Гарапівка Андрушівського району,  виставлено охорону біля майна та повідомлено адміністрацію позивача в усній формі, що сільськогосподарську діяльність у вказаних населених пунктах буде проводити саме відповідач.

Директором ТзОВ НВФ „Соха” було подано заяву до Андрушівського районного відділу внутрішніх справ щодо незаконих дій працівників СТзОВ „Дари ланів”, на що було отримано відповідь від 29.04.05 про встановлення факту самоправства в діях службових осіб СТзОВ „Дари ланів” (а.с.7).

Пізніше ТзОВ НВФ „Соха”  було отримано Постанову Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області  про відмову в порушенні кримінальної справи  від 23.04.05, де, на думку позивача, було зафіксовано самоправство з боку співробітників СТзОВ  „Дари ланів” (а.с.8).

В підтвердження факту захоплення та недопущення працівників ТзОВ НВФ „Соха” до майна, позивач надав доповідні від 10.06.05, 17.06.05 Гончарука В.М. (а.с.10,11); лист Андрушівського РВ УМВС в Житомирській області від 29.07.05р. (а.с.7); акт державного виконавця від 10.06.05 про недопущення на територію, де знаходилось майно боржника ТзОВ НВФ „Соха” (а.с.13).

10.05.05 ТзОВ НВФ „Соха направило лист СТзОВ „Дари ланів”  з вимогою повернути майно (а.с.9), яке останній, на думку позивача, утримував незаконно .

За поясненнями позивача, підставою звернення в суд з позом до відповідача  стало захоплення відповідачем майна Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Соха", а саме:

- комбайна марки "Форшрітт-Е-516" № шассі 149758;

- комбайна марки "Форшрітт-Е-516" № шассі 1411346.

На підтвердження права власності на вищезазначене майно Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Соха" надав договір купівлі-продажу зернозбиральних комбайнів від 12.08.04р. (а.с.16-17).

Передача комбайнів у власність ТзОВ НВФ „Соха” підтверджується актом прийому-передачі від 12.08.04р. (а.с.17). Наявність вказаних комбайнів на території ТзОВ НВФ „Соха” підтверджується Актом наявності власного майна станом на 16.05.05р. (а.с.18).

Позивач вважає, та вказав у заяві про зміну позовних вимог (а.с.103-106), що діями відповідача були порушені права Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Соха" як власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном згідно ст.319 Цивільного кодексу України, чим було спричинено власнику матеріальні збитки.

03.04.2006р. Товариство з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма "Соха" та позивач у справі Підприємство Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів"  уклали договір цесії про поступку права на вимогу (а.с.14-15), відповідно до п. 1 якого Товариство з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма "Соха" передає, а Підприємство Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" приймає на себе право вимоги першого до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" щодо витребування власного майна ТзОВ НВФ „Соха” від боржника за наступним переліком:

- комбайна марки "Форшрітт-Е-516" № шассі 149758;

- комбайна марки "Форшрітт-Е-516" № шассі 1411346.

В письмових поясненнях (а.с.110-111) позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що відповідач віддав витребовуване майно іншій особі, чим завдав  ТзОВ НВФ „Соха” збитки, еквівалентні вартості майна, на суму 126720,00 грн., у відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України Підприємство Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів"  просить відшкодувати збитки у вищезазначеному розмірі.

В позовній заяві позивач просить прийняти позовну заяву та порушити провадження по справі без судових витрат, оскільки позивач, як організація інвалідів, згідно з п. 28 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993р. звільнений від сплати державного мита.

Відповідач позов заперечив. Вважає, що позивач не надав доказів на підтвердження прав первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма "Соха" на звернення з вимогами до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дари ланів", оскільки жодних правовідносин між підприємствами не існувало. Просить суд припинити провадження у справі відповідно до п.1.1. ст. 80 ГПК України за відсутністю предмета спору між позивачем та відповідачем (а.с.38).

Господарський суд дійшов висновку, що позов необгрунтований з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є  правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують  цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.  32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких  господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Надані позивачем доповідні працівників ТзОВ "Соха"  суд не розцінює як  докази неправомірного володіння (захоплення) майном відповідачем, оскільки  вони  складені в односторонньому порядку та особами, які знаходились в трудових відносинах з позивачем.

Посилання позивача на лист та Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи також не можна розцінювати  як доказ  захоплення господарства.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти,   встановлені  рішенням  господарського  суду  (іншого органу,  який  вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи,  не  доводяться  знову  при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили,  є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Як вбачається з Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.04.05 (а.с.8), в діях службових осіб відсутній склад злочину, передбачений статею 365 КК України -  перевищення влади або службових повноважень,  тобто умисне  вчинення службовою особою дій,  які явно виходять за межі  наданих їй   прав  чи  повноважень,  якщо  вони  заподіяли  істотну  шкоду охоронюваним законом правам та  інтересам  окремих  громадян,  або державним   чи  громадським  інтересам,  або  інтересам  юридичних осіб.

Як вбачається з листа, надісланого позивачу Андрушівським РВ УМВС (а.с.7) в  діях, службових осіб вбачається склад злочину передбачений ст. 356 КК України - самоправство, тобто    самовільне,   всупереч   установленому законом  порядку,  вчинення  будь-яких  дій,  правомірність   яких оспорюється  окремим громадянином або підприємством,  установою чи організацією,  якщо  такими  діями  була  заподіяна  значна  шкода інтересам  громадянина,  державним  чи  громадським  інтересам або інтересам власника. Позивачу рекомендовано в порядку ст. 27 КПК України в приватному порядку звернутись до суду.

Відповідно до ст. 27 КПК, справи про злочини, передбачені ст. 356 КК України щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян, порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, якому і належить в такому разі право підтримувати обвинувачення.

Відповідно до ст. 15 КПК України, ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню інакше як  за вироком суду й  відповідно до закону.

Отже належним доказом,  самоправства зі сторони службових осіб та захоплення майна  може бути вирок суду, який в матеріалах справи відсутній.

Господарський суд, досліджуючи матеріали справи, не встановив складу цивільного правопорушення зі сторони відповідача. Отже це виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 623 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, між Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма "Соха" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Дари ланів" відсутні зобов'язальні правовідносини, що пов'язані з предметом спору, тобто відсутній  обов'язок останнього вчинити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма "Соха" певну дію,  а саме: відшкодувати збитки, і відповідно, право Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробнича фірма "Соха" вимагати від відповідача виконання будь-якого обов'язку щодо такого відшкодування.

Згідно з ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Ст. 512 Цивільного кодексу України визначає підстави заміни кредитора у зобов'язанні, відповідно до якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Оскільки господарський суд не встановив прав Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Соха", як кредитора, вимагати від відповідача відшкодування збитків в сумі 126720,00 грн., то договір цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2006р. не має правових наслідків відступлення права такої вимоги Підприємство Житомирської Обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" "Регіональний центр медичної, професійної та соціальної реабілітації інвалідів" .

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За оцінкою господарського суду позивач не надав документів, які б засвідчували права, що передаються за договір цесії про поступку права на вимогу від 03.04.2006р.

Відповідно до ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 11, 509, 512, 517 ЦК України, керуючись ст.ст. 33, 49, 69, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законноїсили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                       Сікорська Н.А.

Дата підписання: 22 березня 2007 року.

1 - в справу,   2,3 -сторонам