ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"19" квітня 2007 р.
Справа № 29-5/28-06-1061

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:                    Мацюри П.Ф.

Суддів:                            Андрєєвої Е.І.,

Ліпчанської Н.В.

При секретарі                   Юзьковій І.В.

за участю представників :

від позивача                         Мацегорін А.О.

від відповідач                      Кузнєцов Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну  скаргу Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного головного підприємства "Медисан" лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної Канцелярії республіки Молдова "Санаторій молдова"

на рішення  господарського суду Одеської   області  від 15.01.2007 р.

зі справи №29-5/28-06-1061

за позовом Дочірньої компанії "Газ Україна" НАК  "Нафтогаз Україна"

до  Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного головного підприємства "Медисан" лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної Канцелярії республіки Молдова "Санаторій Молдова"

про стягнення 38 137,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія „Газ України” НАК „Нафтогаз України” звернулась до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного головного підприємства "Медисан" лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної Канцелярії республіки Молдова "Санаторій молдова" про стягнення боргу за переданий по договору № 06/03-109 від 24.01.2003 р. природний газ в сумі 38 137,66 грн., з яких 23 204, 99 грн. основного боргу, 4 290,63 грн. пені, 1 624,35 грн. 7 % штрафу, 7 070,76 грн. інфляційних, 1 946,93 грн. три відсотки річних за несвоєчасні розрахунки. Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач посилався на приписи ст. ст. 11-16, 258, 525-526, 549-552, 611, 625, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 216-218, 230-231, 264-265 ГК України та виконання відповідачем вказаного договору щодо сплати вартості отриманого природного газу частково, в сумі 93 838,55 грн.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на проплату спірної суми основнго боргу, що підтверджується платіжним дорученням №1260 від 27.12.2002р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.03.2006 р. по справі № 29-5/28-06-1061 (суддя Аленін О.Ю.) позов задоволено повністю. До такого висновку суд дійшов  оскільки платіжне доручення №1260 від 27.12.2002р. не містить даних про те що платіж здійснено по зобов'язанням за договором №06/03-109 від 24.01.2003р. та не є належним доказам про здійснення оплати по вищезгаданаму договору.

Не погоджуючись із рішенням суду відповідач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить судове рішення скасувати, прийняти нове рішення, відмовивши позивачу  у задоволені позовних  вимог в повному обсязі та відшкодувати за рахунок позивача витрати, пов’язані зі сплатою державного мита за розгляд апеляційної скарги. При цьому скаржник посилається на те, що судом прийнято рішення з порушенням норм матеріального  та процесуального права, а також з неповним з’ясуванням обставин справи, оскільки оплата за платіжним дорученням від 27.12.2002р. №1260 здійснена у якості попередньої оплати на вимогу позивача, а зазначення іншого в доручені договору є помилка.

Позивач заперечуючи  проти апеляційної скарги надав до суду апеляційної інстанції відзив, зазначаючи що рішення прийняте судом першої інстанції    являється правомірним, винесеним відповідно до  норм чинного законодавства та  при повному з’ясуванні обставин, маючих суттєве значення для правильного вирішення спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та відзиву , дослідивши обставини і матеріали справи, в тому числі наявні та витребувані апеляційною інстанцією докази, відповідність викладених у рішенні висновків цим обставинам справи і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

24.01.2003 р. між ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (постачальник) та ДП „Санаторій „Молдова” (покупець) укладено договір на постачання природного газу № 06/03-109 (далі –договір).  Згідно до умов договору постачальник зобов’язався продати покупцю в 2003 році природний газ (далі –газ), а покупець - прийняти і оплатити. Обсяг поставляємого постачальником газу відповідно до п. 2.1 договору в 2003 році складає  1 220 000 куб. м., а кількість поставленого покупцю газу підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу відповідно до п.3.2  договору, які складаються уповноваженими представниками сторін до 5–го числа місяця, наступного за звітним.

П. 5.1 договору ціна за 1000 кубічних метрів газу, без врахування вартості транспортування газу на території України, становила 276,25 грн., а загальна сума даного договору становить 337 025 грн., при цьому, ПДВ визначається згідно з чинним законодавством України. Постачання та споживання газу здійснювалося на протязі січня, лютого і березня 2003р.

Відповідно до  п. 6.1. договору оплата за природний газ проводиться покупцем виключно грошовими коштами по пп. 6.1.1 - в січні –протягом місяця поставки, а остаточний розрахунок на підставі акту приймання-передачі газу за січень місяць до 10 лютого 2003 р.; згідно  пп. 6.1.2 - за інші місяці перша оплата в розмірі 50 % від вартості запланованих місячних обсягів - не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу; наступні оплати - плановими платежами по 25 % від вартості запланованих місячних обсягів до 10–го та 20–го числа поточного місяця; остаточний розрахунок - на підставі акту прийому-передачі газу за звітний місяць до 10 місяця наступного за звітним.

В  грудні 2002р. покупець здійснив проплату за природний газ за січень 2003р., що підтвердив у судовому засіданні представник відповідача.

Дослідивши зазначене платіжне доручення та вислухавши пояснення представників сторін щодо данного платіжного доручення та зазначеного у ньому договору судом встановлено, що договір №203 від 26.12.2002р. який вказано  вплатіжному доручені  №1260 від 27.12.2002р.  не укладався.

Відповідно до  умов п.6.2 Договору № 06/03-109,  кошти отримані без призначення платежа повинні зараховуватися в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів.

Інших правовідносин між сторонами за якими могли проводитись розрахунки між сторонами не існує про що підтвердили представники сторін.

Враховуючи наведене судова колегія апеляційного господарського суду приходити до висновку, що грошові кошти отримані продавцем за платіжним дорученням  №1260 від 27.12.2002р. перерахованих за газ у січні 23 205 грн. слід вважати як попередня оплата за договором від 24.01.2003р. №06/03-109 укладеного між сторонами.

У зв'язку з цим рішення господарського суду підлягає скасуванню, а у позиві слід відмовити з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати по веденю справи покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну  скаргу Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Державного головного підприємства "Медисан" лікувально-санаторної восстановчої асоціації Державної Канцелярії республіки Молдова "Санаторій Молдова"  задовольнити.

Рішення  господарського суду Одеської  області від 15.01.2007 р. у справі  №29-5/28-06-1061 - скасувати.

У позиві відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у  касаційному порядку.

Головуючий                                                                      П.Ф.Мацюра

Судді:                                                                               Е.І. Андрєєва

Н.В.Ліпчанська