ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
№ 38/169

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Стратієнко Л.В.

суддів                                                           Грека Б.М.
Козир Т.П.

з участю представників:
позивача:
відповідача:

Шкира Н.В.
не з’явився

розглянувши  у     відкритому              судовому засіданні  касаційну  скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Ексклюзів ГМБХ"

на рішення

та постанову
господарського суду м.Києва від 30 травня 2005 р.
Київського апеляційного господарського суду від 31 січня 2007 р.

у справі
№ 38/169

за позовом
закритого акціонерного товариства "Млибор"

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Ексклюзів ГМБХ"

про
стягнення 123 998,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2005 р. позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 18.02.2004 р. № 45/02 у розмірі 293 650,97 грн., з яких 282 446 грн. –основний борг, 6 111,86 грн. –пеня, 4 074,46 грн. –інфляційні втрати, 1 018,65 грн. –3% річних.

В подальшому у зв’язку з частковим погашенням заборгованості зменшив позовні вимоги та просив стягнути 110 000 грн. основного боргу, 8 905,03 грн. пені, 4 074,46 грн. інфляційних втрат та 1 018,65 грн. 3% річних (а.с. 40, т.1).

Рішенням господарського суду м.Києва від 30.05.2005 р. (суддя Власов Ю.Л.), залишеним без мін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2007 р. (головуючий –Корсак В.А., судді –Коршун Н.М., Авдеєв П.В.), позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Торгово-промислова компанія "Ексклюзів ГМБХ" на користь ЗАТ "Млибор" основний борг у сумі 110 000 грн., пеню у сумі 8 905,03 грн., 3% річних в сумі 1 018, 65 грн. та судові витрати.

В решті позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судами, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки від 18.02.2005 р. № 45/02, за умовами якого позивач зобов’язався продати відповідачу 543,2 т борошна вищого гатунку, а відповідач -  прийняти та оплатити його по 1075 грн. за тону, а всього –583 940 грн.

В силу ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів і встановлено судом, позивач продав відповідачу і той отримав борошно загальною вартістю 571 040 грн., що підтверджується накладними № № 192, 194,196,214, 204 з підписами повноважної на підставі довіреності від 21.02.2005р. №526704 особи відповідача про отримання товару,   квитанціями про приймання вантажу, залізничними накладними.

Відповідач в порушення умов договору розрахувався за отримане борошно несвоєчасно і не в повному обсязі, що підтверджується банківськими витягами.

На час постановлення рішення борг відповідача за поставлене борошно становив 110 000 грн., а тому суд обгрунтовано, відповідно до зазначених вище норм закону стягнув з відповідача на користь позивача вказану суму.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.8.2 договору № 45/02 від 18.02.2005 р. покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого в строк товару за кожний день прострочення, а тому також правильним є стягнення судом обрахованої відповідно до вказаної норми договору пені у розмірі 8 905,03 грн. та на підставі ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 018,65 грн.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстав для скасування постановлених у справі судових рішень не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Ексклюзів ГМБХ" залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 30 травня 2005 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31 січня 2007 р. у справі за № 38/169 –без змін.

Головуючий                                                              Л.В. Стратієнко

Судді                                                                          Б.М. Грек

Т.П. Козир