ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2007 р.

Справа  № 28/29-07-598

За позовом   Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1;

до відповідача   Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_2

про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди 43572грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1. -СПД;

Від відповідача: ОСОБА_3. -за
дорученням, ОСОБА_2. -СПД.

Суть спору:  СПД ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду  з позовом про стягнення
матеріальної  шкоди у сумі  28572 гривень та моральної шкоди  у сумі
15000 гривень за незаконне володіння майном до СПД ОСОБА_2.

Позивач у судовому засіданні  позовні вимоги  підтримує та просить суд позов задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач у засідання суду
з'явився, надав відзив на позовну заяву , відповідно до якого  просить суд у задоволенні позову  СПД-ФО ОСОБА_1 відмовити повністю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, оцінивши докази які мають значення для справи, -
суд встановив:

На виконання ухвали господарського
суду Одеської області (суддя Аленін О.Ю.)
про забезпечення позову  по справі
за № 29/398-06-10032 ДВС у Болградському районі
Одеської області 12.10.2006 року складено акт опису та арешту  майна -
контейнера НОМЕР_1. Описане та арештоване майно прийняте на відповідальне
зберігання ОСОБА_2.

Відповідно до рішення
господарського суду Одеської області  по
справі  № 29/398-06-10032 від 20 жовтня
2006 року (суддя Аленін О.Ю.) судом було зобов'язано відповідача - СПД-ФО ОСОБА_2  передати позивачу - СПД-ФО ОСОБА_1 з незаконного
володіння контейнер  НОМЕР_1, що
знаходиться на території Болградського колгоспного ринку РПС за
адресоюАДРЕСА_1.

З листа  ДВС у Болградському районі Одеської
області  до  СПД ОСОБА_1. від 12.12.2006 року за №
13626/064 та інших відповідних доказів, які містяться у матеріалах справи судом
встановлено, що у Державній виконавчій службі у Болградському районі на
примусовому виконанні з 15.11.2006 року знаходилося виконавче провадження з
виконання наказу Господарського суду Одеської області за №29/398-06-10032 від
10.11.06р. щодо зобов'язання СПД ОСОБА_2 передати СПД ОСОБА_1 з незаконного
володіння контейнер НОМЕР_1, що знаходиться на території Болградського
колгоспного ринку РПС та стягнення державного мита в сумі 85 гривень та ІТЗ
судового процесу 118 гривень.

15.11.06р.   державним
виконавцем   ДВС   винесено
постанову   про   відкриття провадження та надано боржнику
строк для добровільного виконання рішення господарського суду до 22.11.2006р.

17 листопада 2006 року  СПД ОСОБА_2.
було направлено  заяву  про зупинення
виконавчого провадження  за
наказом  господарського суду Одеської
області внаслідок подачі останнім
апеляційної скарги до  Одеського
апеляційного  господарського суду.

Листом від 23.11.2006 року за
№  12294/0121 ДВС у Боградському районі
надав відповідь  ОСОБА_2 стосовно
вищевказаної заяви, де  вказав, що
відповідно до ст. 40-1  ЗУ „Про виконавче
провадження ”  виконавчий документ  повертається
до суду який його видав у разі відновлення судом строку  для подання апеляційної скарги  на рішення та прийняття цієї апеляційної
скарги до  розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 04 грудня 2006 року
відновлено скаржнику СПД ОСОБА_2
строк  подання апеляційної карги
та прийнято скаргу до  провадження.

04.12.2006р виконавче провадження
закрито  згідно п.1 1 ст.37 Закону
України «Про виконавче  провадження»,
виконавчий документ повернуто на адресу Господарського суду Одеської області.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 16 січня 2007 у задоволенні апеляційної скарги  СПД ОСОБА_2 відмовлено, а рішення
господарського суду Одеської області по справі за  № 29/398-06-10032 від  20.10.2006 року залишено без змін.

За наказом господарського суду
Одеської області від 10 листопада 2006 року на примусове виконання рішення
суду  по справі за  № 29/398-06-10032 постановою Державної
виконавчої служби у Болградському районі Одеської області  22 лютого 2007 року відкрито виконавче
провадження.

27 лютого 2007 року  відповідно до акту серії АА НОМЕР_2 про  вилучення у боржника предметів, зазначених у
рішенні суду та передачі їх стягувачу складеного державним виконавцем  ДВС у Болградському районі Одеської області
на підставі наказу господарського суду Одеської області від  10.11.2006 року  за № 29/398-06-10032 було вилучено у СПД
ОСОБА_2 контейнер та передано СПД ОСОБА_1., про що свідчить особистий підпис
стягувача  на вищевказаному акті, який
міститься у матеріалах справи.

Судом встановлено, що починаючи з
12.10.2006 року і до 27.02.2007 року на майно, а саме контейнер за НОМЕР_1 було
накладено арешт та передано на
відповідальне зберігання
відповідачу -СПД ОСОБА_2 Обмеження щодо користування майном  не дозволяли ні відповідачу ні позивачу
користуватися вищевказаним майном, тому
вимоги позивача щодо
відшкодування йому  збитків за
неможливість   користуватися  та отримання від нього прибутку є  необґрунтованими. Позивачем не надано жодного
доказу того, що за час  відповідального
зберігання  відповідач використовував
контейнер НОМЕР_1 для здійснення підприємницької діяльності та отримання
прибутку.

Вивчивши докази, що мають значення
для справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову  з огляду на наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу
України, сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду. Тому, подаючи апеляційні скарги на рішення суду
відповідач  не  намагався завдати  моральної шкоди позивачеві, а лише діяв виключно
в межах наданих йому Конституцією та Господарським процесуальним кодексом
України прав як сторони у господарському процесі.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного
кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Однак якихось дій, спрямованих на завдання ОСОБА_1. моральної шкоди,
відповідач не здійснював, тому вини в завданні йому такої шкоди немає. Вимоги
позивача про стягнення з відповідача 15000 гривень моральної шкоди є
необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарські
зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності,
повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена
сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Проте вимоги позивача про стягнення
матеріальної шкоди в сумі  28572 гривень
не підлягають задоволеню, оскільки господарських зобов'язань відповідач перед
позивачем не мав, оскільки на майно, а саме контейнер за НОМЕР_1 було накладено
арешт та передано на  відповідальне
зберігання  відповідачу. Обмеження щодо
користування майном  не дозволяли ні
відповідачу ні позивачу користуватися вищевказаним майном, тому  вимоги позивача щодо  відшкодування збитків за неможливість
користування та отримання від нього прибутку є
необґрунтованими. Позивачем не надано жодного доказу того, що за
час  відповідального зберігання  відповідач використовував контейнер НОМЕР_1
для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку.

Відповідно до ст..33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно до ст..36 названого Кодексу
письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що
мають значення для правильного вирішення спору між сторонами.

Таким чином, позовні вимоги СПД- ФО
ОСОБА_1. щодо стягнення з СПД ОСОБА_2 матеріальної  шкоди у сумі
28572 гривень та моральної шкоди
у сумі  15000 гривень за незаконне
володіння майном задоволенню не підлягають з підстав їх необґрунтованості та
недоведеності.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст.
82-85,  ГПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову
відмовити повністю

Рішення
суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 16 березня 2007
року

Суддя
Гуляк Г.І.