ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р.
Справа № 17/19-05-1184

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:                      Мацюри П.Ф.

Суддів:                              Андрєєвої Е.І.,

Ліпчанської Н.В.

При секретарі                    Юзьковій І.В.

за участю представників :

від позивача                           Панчошенко М.П.

від відповідача                       Ханов А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційні скарги   Роздільнянської міської ради

на рішення господарського суду Одеської   області  від 27.07.2005 р.

зі справи №617/19-05-1184

за позовом Роздільнянської міської ради

до ТОВ "Макс"

про стягнення 64 300 грн.

та за зустрічним позовом ТОВ "Макс"

до Роздільнянської міської ради

про визнання недійсними п.2.1 Положення „Про ринковий збір”, затвердженого рішенням  IX   сесії  Роздільнянської міської ради    XXIV  скликання від 08.08.2003р. у частині встановлення розмірів торгівельних місць у контейнерах та п.2 рішення IX    сесії Роздільнянської міської ради    XXIV  скликання від 08.08.2003р.

встановив :

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.07.2005р.  відмовлено у задоволенні позову Роздільнянської міської ради  до ТОВ "Макс" про стягення 64 300 грн., та  задоволено зустрічний позов  ТОВ "Макс", мотивуючи наступним.

При   затвердженні  відповідачем   Положення  про ринковий  збір, розмір   торговельного   місця,  з  якого  здійснюється  торгівля  з  контейнера  не  був визначений, а також  не  був  установлений  розмір  торговельного  місця  в контейнері, магазині, павільйонах, кіосках, наметах, що  одночасно  використовуються  і для  здійснення  торгівлі  і для  збереження  товару.

Таким чином, відповідачем   при   затвердженні  Положення  про ринковий  збір  дані  обставини не були враховані до уваги,  у  зв'язку  з  чим  п. 2.1 Положення  про ринковий  збір був прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства тому на думку суду не може бути застосований як підстава для  стягнення з відповідача суми недорахованих коштів т.я., відповідно до частини другої ст.4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України .

Відповідно до  п.7  Порядку заняття  торговельною діяльністю і правил  торговельного обслуговування населення, -  суб'єкти  господарської  діяльності  для заняття торговельної діяльності   можуть   мати  в сфері  оптової торгівлі  - товарні склади, склади -  холодильники  -  окремі  або  спеціально пристосовані  приміщення  для збереження і переробки  товарних запасів, що   у розумінні ст. 4 Декрета   № 56-93, не є  торговельним місцем, у  зв'язку  з  чим   з даних  об'єктів,  ринковий  збір  не  стягується.

Також позивачем не було доведено суду правових підстав того, у зв’язку з чим при  розрахунку суми недорахованих коштів  був застосований коефіцієнт заповнення ринку саме  70  відсотків , крім того не представлено доказів того, що у всі дні на протязі року, за які донараховано позивачем суму стягнення , взагалі на цих торгових місцях здійснювалась торгівля, тому що відповідно до п.4 Положення  про ринковий  збір ринковий збір сплачується за кожний день торгівлі.

Таким чином зустрічний позов щодо  визнання недійсними п.2.1 Положення  про ринковий  збір  і  правила  торгівлі  на ринках  у м. Роздільна, Одеської області,   затвердженого рішенням  1Х сесії Роздельнянської  міської Ради ХХ1У складу  від  8 серпня  2003р.  фактично встановившого   ринковий  збір, як   плату   не   за торгівельне місце,  а   плату  за  загальну  площу  контейнера, ларька, кіоску  і т.д.,  суперечить  вимогам п.1 Указу  Президента  України “Про упорядкування механізму виплати  ринкового  збору" від 28.06.1999 р.  і ст. 4  Декрету  Кабінету Міністрів України  “Про місцеві  податки і  збори”№ 56-93 від 20.05.1993р. є обгрунтованим.

Згідно зі ст. 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної  влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Роздільнянська міська рада  звернулося з апеляційною скаргою від 08.09.2005р., в якій просить скасувати рішення   господарського суду Одеської області від 27.07.2005р. у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи та  порушення судом норм процесуального права .

Дослідивши  доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи та обставини на які посилається скаржник, а також перевіривши додержання та правомірність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Рішенням Х11 сесії  ХХ1У скликання Роздільнянської  міської  Ради Одеської області за № 136/6 від  29.12.2003р.,  ТОВ “Макс”була  надана земельна  ділянка загальною площею 0.992 га  в   довгострокову  оренду терміном  на 25 років під  розміщення   промислового  ринку по вул. Привокзальна,  із  земель   міської Ради.

27.02.2004р.  між ТОВ “Макс” і  Роздільнянською  міською  Радою Одеської області  був  укладений   договір  оренди земельної  ділянки, загальною площею 0.992 га, терміном  на 25 років під  розміщення   промислового  ринку по вул. Привокзальна,  із земель   міської Ради.

Актом державного контрольно-ревізійного управління Одеської області від 07.05.2004р. про виконання бюджету м. Роздільна виявлено недобір коштів в дохід міського бюджету за 2003р. в сумі 51441,6 грн. (січень, лютий березень 2004р.) –1286,4 грн., а всього на загальну суму 64300 грн.

Так, в акті  КРУ зазначено, що перевіркою повноти надходження ринкового збору встановлено, що ринком ВАТ „Макс" в порушення „Положення про ринковий збір", затвердженого рішенням ради від 08.08.2003 №109 уклало з торгуючими в контейнерах договори терміном на 1 рік, згідно яких ринковий збір в місяць складає 60,0 грн. з кожного контейнера, незалежно від кількості зайнятих торгівельних місць, або загальна сума ринкового збору за рік складає 24480,0 грн,  що з урахуванням коефіцієнту заповнення ринку (70 відсотків) - 17136,0 грн., за 3 місяця - 4284,0 грн.

Також в акті зазначено, що проведеними перевірками заповнення продавцями торгівельних місць на ринку ВАТ „Макс" було встановлено 34 контейнера та 1 палатка

-  157 торгівельних міст (ринковий збір - 2,0 грн.), 43 торгуючих котрими зайнято 43 торгових місця, з яких виявлено 20 пенсіонерів (ринковий збір -  1,28 грн.) та 4 особи пільгової категорії (звільнені від сплати ринкового збору).

Проведеним представниками КРУ розрахунком ринкового збору відповідно до вищезазначеного Положення встановлено, що річна плата ринкового збору становить 123567,6 грн., з урахуванням коефіцієнту заповнення ринку (70 відсотків) - 86497,3 грн., в тому числі з контейнерів - 68577,6 грн. У зв'язку з тим, що на думку представників КРУ ринковий збір з контейнерів справлявся з порушенням Положення про ринковий збір  в доходну частину бюджету  міста  не отримано  коштів за 2003 рік на загальну суму 51441,6 грн. та за січень -березень 2004 року -12860,4грн.

Відповідно до ст. 15 Закону України від 25.06.91 р. № 1251-ХІІ “Про систему оподаткування”, рин ковий збір належать до місцевих податків і зборів, суми яких зараховуються до бюджетів місцевого самоврядування. Збір є обов'язковим для встановлення органа ми місцевого самоврядування за наявності об'єктів оподаткування або умов, з якими пов'язане його запровадження.

У відповідності   зі ст. 4  Декрету  Кабінету Міністрів України  “Про місцеві  податки і  збори” № 56-93 від 20.05.1993р.,  ринковий збір –це плата за торговельне місце на ринках і в павільйонах, на критих  і відкритих столах, площадках  для  торгівлі з автомашин,  візків, мотоциклів, що стягується з юридичних осіб і громадян, що реалізують сільськогосподарську і промислову продукцію й інші товари.

П.1 Указу  Президента  України “Про упорядкування механізму виплати  ринкового  збору" від 28.06.1999 р., передбачає, що ринковий збір  - це плата за право  заняття  місця  для торгівлі на ринках  усіх форм власності, у тому числі в павільйонах, на критих  і відкритих столах, площадках  для  торгівлі з автомашин,  візків, мотоциклів.

Ринковий  збір стягується  за кожний  день  торгівлі.  Розмір  його ставки, відповідно до  п.3 Указу  № 761 /99  “Про упорядкування механізму виплати  ринкового  збору”від 28.06.1999 р.,  складає :

для фізичних осіб –від  0.05 до 0.15 неоподатковуваних  мінімумів  доходів   громадян, від 0.85 до 2.55 грн. за  кожне  торговельне  місце;

для юридичних осіб –від 0.2 до 2 неоподатковуваних  мінімумів  доходів   громадян, від  3.40 до 34 грн. за кожне торговельне  місце.

Згідно  п. 13  Правил  торгівлі на ринках , затверджених спільним наказом Міністерства  Економіки з питань європейської  інтеграції  України,  Міністерства  Внутрішніх  Справ  України, Державної  податкової  адміністрації  України,  Державним Комітетом  стандартизації, метрології і сертифікації України за № 57/188/84/105 від 26.02.2002р., зареєстрованому Міністерством  юстиції України за № 288/ 6576 від 22.03.2002р.  -  торговельне  місце  -   площа, відведена для розміщення  необхідного  для торгівлі інвентарю / ваг, лотків і т.д./ і  здійснення продажу продукції  з прилавків /столів/, транспортних засобів, причепів, возів, у контейнерах, кіосках, наметах і т.д.. Розмір торговельного  місця  визначається  в правилах торгівлі на ринках, що  затверджуються   відповідно  до законодавства.

П. 20  вищезгаданих Правил  - адміністрація   ринку  при наданні продавцям торговельних  місць на певний строк, укладає з ними  письмовий  договір у якому рекомендується визначити  термін дії   договору, асортимент товарів, що   реалізуються, розміщення торговельного  місця, умови  оренди  торговельного місця, розмір і порядок оплати за оренду майна, перелік  послуг, що надає  ринок,  і  їхня вартість.

Відповідно до п. 21 Правил  торгівлі на ринках м. Роздільна –адміністрація ТОВ “Макс” при наданні продавцям  торговельних місць на  певний строк, укладає   з ним письмовий договір , відповідно до  Типового договору.

Згідно до  технічної  документації, на території  промтоварного ринку, розташовано 34 контейнера, що   розміщені  на території  ринку   для   надання    під   складські  приміщення  для  збереження   товарів  продавцям  ринку.

У  2003 р. і  2004р.  між  адміністрацією  ТОВ “Макс” і   фізичними  особами, суб'єктами  підприємницької  діяльності - продавцями  товарів, були укладені   договори на надання  послуг і  оренду  землі,  згідно  яких   дані фізичні особи  орендували  в ТОВ  “Макс”земельні ділянки загальною площею по 12.64 кв. м.  і  7.3 кв. м., з яких  2 км. м. землі надавалося  під торговельну площу, а частина  землі, що залишилася, під складське приміщення,   фактично   на  наданих  земельних  ділянках , розміщаються  контейнера,  надані    під складське приміщення.

Договори  оренди на   2004р. були укладені терміном на 1 рік .  Плата за договором  нараховувалась   з    розрахунку 90 грн. на місяць, з яких  30 грн.  виплачувалося за  оренду землі, а  60 грн.  за  ринковий  збір,  з розрахунку  2 грн.  за  30  днів  місяця,   що  цілком перелічувався  в  місцевий бюджет.  Аналогічні договори також укладалися і у попередньому  2003році.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно  п.2.1 Положення  про ринковий  збір, затвердженого рішенням  1Х сесії Роздільнянської  міської Ради ХХ1У складу від 8.08.2003р. -  місце для торгівлі  на прилавках /столах/  прирівнюється  одному  погонному метрові і вважається розрахунковим. При здійсненні  торгівлі  з контейнерів –контейнер  понад 10  кв.м.   відповідає  чотирьом  місцям для торгівлі, а  контейнер понад 30  кв.м.  –п'ять  місць.

З   розрахунку, представленого  позивачем, випливає, що  34 контейнера  і 1 намет, що   знаходилися  на території  ринку  на 12.04.2004 р.,  складають  157 торговельних  місць.

Розглядом справи в суді першої інстанції встановлено, що розрахунок    кількості торгівельних  місць для  торгуючих  з  контейнера, був  розрахований    із  загальної    площі  контейнера,  а  не з  площі,   що  використовується  для здійснення торговельної  діяльності.

Відповідно до  п.7  Порядку заняття  торговельною діяльністю і правил  торговельного обслуговування населення, -  суб'єкти  господарської  діяльності  для заняття торговельної діяльності   можуть   мати  в сфері  оптової торгівлі  - товарні склади, склади -  холодильники  -  окремі  або  спеціально пристосовані  приміщення  для збереження і переробки  товарних запасів, що   у розумінні ст. 4 Декрети   № 56-93, не є  торговельним місцем, у  зв'язку  з  чим   з даних  об'єктів,  ринковий  збір  не  стягується.

Згідно  п.13  Правил торгівлі  на ринках, затверджених   наказом  Міністерства Економіки  і   з  питань Європейської інтеграції України, Міністерства  внутрішніх   справ  України,  Державною податковою  адміністрацією  України, Державним  комітетом  стандартизації, метрології і сертифікації України  за  № 57/188/84/105  від  26.02.2002р.  -  розміщення торговельних  місць на ринку, торгово-технологічного устаткування  повинне бути пристосованим для здійснення торгівлі, відповідати  вимогам  санітарним, протипожежним  правилам і  безпечним умовам праці, забезпечувати  вільний  прохід  покупців і  належну  культуру обслуговування.

Робоче місце  продавця повинне бути  належним чином обладнано, мати  площу для   розміщення і  збереження   запасів товару і т.д.

Торговельне  місце, площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю і здійснення продажу продукції з прилавків, транспортних   засобів,  причепів,  у  контейнерах, у кіосках, наметах.

Тобто,  торговельне  місце, є  складовою  частиною робочого місця продавця ,тому  ринковий  збір  це плата   тільки  за  торговельне  місце, але не за робоче.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обгрунтовано до висновку, що у  відповідності   зі ст. 4  Декрету  Кабінету Міністрів України  “Про місцеві  податки і  збори” № 56-93 від 20.05.1993р.,  ринковий збір –це плата за торговельне місце на ринках і в павільйонах, на критих  і відкритих столах, площадках  для  торгівлі з автомашин,  візків, мотоциклів, що  стягується з юридичних осіб і громадян, які реалізують сільськогосподарську і промислову продукцію й інші товари.  Ринковий  збір стягується  за кожний день торгівлі.

Згідно зі ст.ст. 71, 72  КАС  України, позивач повинен довести суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Обставини справи, які у відповідності до діючого законодавства  повинні бути підтверджені   певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування , а  обставини, на які посилається позивач , як на підставу своїх вимог, ґрунтуються на припущеннях .

За таких обставин,  враховуючи вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін, судова колегія  вважає, що прийняте судом першої інстанції  рішення по даній справі  е обґрунтованим та прийнятим  з дотриманням норм  матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 184, 198, 207, п.6 розділу VII „Прикінцевих та перехідних положеннь” Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд, -

Ухвалив:

Рішення   господарського суду Одеської   області від 27.07.2005 р.  у справі № 17/19-05-1184   залишити без змін, а апеляційну скаргу    Роздільнянської міської ради  без задоволення.

Ухвала  в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                      П.Ф.Мацюра

Судді:                                                                                Е.І. Андрєєва

Н.В.Ліпчанська