ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.07 р.                                                                             Справа № 34/68а

14 год. 30 хв.  місто Донецьк, вулиця Артема, 157

зал судових засідань - кабінет № 212

Господарський суд Донецької області  у складі судді Кододової О.В.

при  секретарі судового засідання Тараненко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою

Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк

до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.09.2006року.

За участю

представників сторін:

від позивача: Анохіна Т.І. (за довіреністю)

від відповідача: Чернега І.М., Кочкаров В.В. (за довіреностями)

ВСТАНОВИВ: Заявлено позов Обласним комунальним підприємством “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.09.2006року про визначення штрафної санкції у розмірі 2359803,13грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставне застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкових зобов’язань з податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2005 року відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ .

Позивач зазначає, що 04 серпня 2006року ним не подавались до віповідача  уточнюючих розрахунків зобовязань з податку на додану вартість і не сплачував платіжними дорученнями  визначені зобовязання з податку на додану вартість.

Відповідач у запереченнях від 05 березня 2007року (вхід.№02-41/9157)  зазначає, що  застосування штрафних (фінансових) санкцій обумовлено порушенням позивачем граничних термінів сплати податку на додану вартість платіжним дорученням №74 від 04.08.2006року на суму 5961478,96грн. за жовтень, листопад, грудень 2005 року в порушення норм підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Зазначене порушення встановлено ним при здійсненні перевірки своєчасності сплати податкового зобов’язання з податку на додану вартість.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Вислухавши у судовому засіданні представників позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Обласне комунальне підприємство “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Донецької міської ради 23 лютого 2001 року,  включене до ЄДРПОУ за номером 03337119 , перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька, є платником податку на додану вартість, свідоцтво № 07282047 .

Відповідачем проведено перевірки своєчасності сплати податкового зобовязання з ПДВ, результати якої відображені у акті №756/15-3/03337119 від 19.07.2006року. Перевіркою встановлено порушення пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня  2000 року № 2181-ІІІ  по декларації за жовтень 2005року з податку на додану вартість за платідним дорученням №74 від 04.08.2006року з порушенням граничного терміну сплати суми узгодженого податкового зобовязання на 247днів, по декларації за листопад 2005року за платідним дорученням №74 від 04.08.2006року з порушенням граничного терміну сплати суми узгодженого податкового зобовязання на 213днів, по декларації за грудень 2005року за платідним дорученням №74 від 04.08.2006року з порушенням граничного терміну сплати суми узгодженого податкового зобовязання на 186днів .

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 03.10.2006року щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за затримку на 247 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 2359803,13грн.

Правовою підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення визначені норми підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 вищезазначеного Закону, згідно якого у разі коли платник  податків  не  сплачує  узгоджену суму   податкового   зобов'язання   протягом   граничних  строків, визначених  цим  Законом,  такий  платник   податку   зобов'язаний сплатити штраф при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням № /0 від 03.10.2006року та направив скаргу до ДПІ у Ворошиловському районі №03/4519 від 21.09.2006року. ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька рішенням №49544/10/14-212-2 від 29.09.2006року залишила без змін податкове повідомлення-рішення, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач звернувся зі скаргою №03/4848 від 16.10.2006року до Державної податкової  адміністрації у Донецькій області . Рішенням №17421/10/25-013-5 від 28.11.2006року ДПА у Донецькій області залишено скаргу позивача без задоволення, податкове повідомлення-рішення без змін.

В свою чергу позивач направив скаргу №03/5596 від 02.12.2006року до Державної податкової адміністрації України на податкове повідомлення-рішення № /0 від 03.10.2006року. ДПА України рішенням №592/6/25-0215 розглянувши скаргу позивача залишила податкове повідомлення-рішення без змін, скаргу позивача без задоволення.

Факт надання позивачем до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2005 року  з визначенням нею суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 3600125 грн.,  декларації з податку на додану вартість за листопад 2005 року  з визначенням нею суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 2823561 грн., декларації з податку на додану вартість за грудень 2005 року  з визначенням нею суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 1030128 грн., не заперечується сторонами.

Граничний термін сплати визначених позивачем податкових зобов’язань за податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2005 року є 30 листопада 2005 року, за податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2005 року є 30 грудня     2005 року, за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2005 року є 30 січня 2006 року, що не заперечується сторонами.

Відповідачем в рахунок оплати податкових зобов’язань по деклараціям за  жовтень 2005р., за листопад 2005р., за грудень 2005р. зараховано платіжне доручення №74 від 04.08.2005року.

Проблемою даного спору є наявність або відсутність об’єкту застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкових зобов’язань, визначених  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Згідно пункту 1.2 статті 1 зазначеного Закону податкове зобов’язання – зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 цього Закону податковий борг (недоїмка) – податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Строки погашення податкових зобов'язань встановлені п. 5.3 ст. 5 Закону 2181. Підпункт 5.3.1 цього пункту встановлює, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  податковим періодом для позивача визначений календарний місяць.

Відповідно до абз. “а” п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону 2181 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Отже граничним строком сплати податкових зобов’язань з позивача ПДВ вважається 30-й день після останнього календарного дня звітного (податкового) місяця.

Згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону у разі коли платник податків не  сплачує  узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних  строків, визначених  цим  Законом,  такий  платник   податку   зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів,  наступних за останнім днем  граничного  строку  сплати   узгодженої   суми   податкового зобов'язання, - у  розмірі  десяти  відсотків  погашеної  суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім  днем  граничного  строку  сплати   узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці,  що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з платіжного доручення №74 від 04 серпня 2006року позивачем було  сплачено податковий борг з податку на додану вартість станом на 01 липня 2005року у розмірі 5961478,96грн.

Тобто посилання відповідача на те, що податкові зобов’язання за деклараціями за жовтень, листопад, грудень 2005року були погашені саме платіжним дорученням №74 від 04 серпня 2007року судом до уваги не приймаються оскільки, у самому платіжному доручені як призначення платежу вказано “сплата податкового боргу станом на 01.07.2005р.” та погашення податкових зобов’язань, які виникнуть у наступних податкових періодах не можливе.

Таким чином, нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму, яка не сплачена до бюджету на дату прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є неправомірним.

Враховуючи наведене, спірне податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, тобто прийняте без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з порушенням норм Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Судом не приймається до уваги  посилання відповідача на акт інвентаризації №2126574 від 04.08.2006року, за тих підстав, що як вбачається з матеріалів справи (а.с.32) підставою для погашення податкових зобовязань за X, XI, XII 2005року відповідач визначив за документом ВДК №2126574 про сплату податкового боргу з податку на додану вартість станом на 01.07.2005року.

Твердження відповідача, що він  мав право погашати наступні податкові зобовязання відповідно до змін внесених до ст.116 Закону України “Про державний бюджет” судом не приймаються за тих підстав, що зміни терміну погашення податкової заборгованості з 01.07.2005року на 01.07.2006року були внесені  Законом України “Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 14.11.2006року № 338-VI, а платіж відбувався 04.08.2005року (платіжне доручення №74), тобто до внесення змін.

Відтак відповідач не мав законних підстав на свій розсуд змінювати призначення платежу.

Наведене доводить невідповідність спірного податкового повідомлення-рішення вимогам викладеним у пунктах 1 та 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ст.2 цього Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункти 1 та 9 абзацу 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:  на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;  з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У пункті 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матерілалами справи доведена неправомірність застосування відповідачем штрафних санкцій на загальну суму 2359803,13грн. у зв’язку із порушенням граничних строків погашення податкових зобоов’язань. Відтак вимоги позивача про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення № /1  від 03 жовтня 2006 року підлягають задоволенню .

Відповідно до ст.94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,         69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, пунктом 6 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /1  від 03 жовтня 2006 року задовольнити повністю.

Визнати  повністю недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька № /1  від 03 жовтня 2006 року про застосування штрафної санкції у розмірі 2359803,13грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк (83086, м. Донецьк, вул. Донецька,38, рахунок 9331 у обласній філії АКБ “Укрсоцбанк” м. Донецьк, МФО 334011, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошений її повний текст у судовому засіданні 14 травня 2007 року в присутності представників сторін.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя