ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"13" червня 2007 р.
Справа №  4/191

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю. І., розглянувши матеріали справи № 4/192

за позовом: Прокурора м. Олександрії Кіровоградської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії, м. Олександрія

до відповідача: комунального підприємства "Зеленбуд", м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 51861,88 грн.

Представники сторін:

від позивача - Булахова Л.І. , довіреність № 34/04-35  від 16.04.07;

від відповідача - участі не брав;

від прокуратури - Ситник Г.М., посвідчення № 444;

Час прийняття 11:55 вступної та резолютивної частини

Прокурором м. Олександрії Кіровоградської області подано позов до комунального підприємства "Зеленбуд" про стягнення51861,88 грн.

Відповідач  відзив на позовну заяву не надіслав, позов не заперечив.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача,  дослідивши усі обставини справи, господарський  суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги   обґрунтовано   слідуючим  чином:

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 18,19,20 п.п.1 п. 8 Розділу 15 Закону-1058  страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та  застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкту оподаткування застрахованих осіб – найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п.6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач  зареєструвався  як  платник внесків до  Пенсійного фонду України,  своєчасно  подавав  позивачу  Розрахунки суми  страхових внесків на   загальнообов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  однак   визначені  ним  самостійно   суми   страхових  внесків  не сплачував, так станом на 10.05.2007 року заборгованість становить 51861 грн.88 коп., що виникла за період з липня 2006 р. по березень 2007 р. Вказана сума складається  із суми боргу в розмірі 51861 грн. 88 коп., який виник за рахунок несплати страхових внесків за липень - грудень 2006 року, січень - березень 2007 року і підтверджується розрахунками сум страхових внесків за липень - грудень 2006 року, січень - березень 2007 р., та додатками 23 за період з липня 2006 р. по березень 2007 р., картками  особового рахунку стрхувальника.

Відповідач  позовні вимоги не заперечив.

Господарський  суд   вважає  надані   відповідачем  позивачу   помісячні  розрахунки  суми  страхових  внесків на   загальнообов'язкове  державне  пенсійне  страхування, що  підлягають  сплаті  узгодженими  відповідачем    зобов'язання   щодо  проведення  перерахувань.  Оглядом в  судовому  засіданні  встановлено, що   вказані   розрахунки  за липень 2006 р.  -  березень 2007  року   підписані   посадовими  особами  відповідача (зокрема   керівником  та  головним  бухгалтером),  їх  підписи  скріплено   печаткою  підприємства-відповідача.

Таким   чином  відповідач  має  заборгованість  зі  збору  по страхових внесках (недоїмку) в  розмірі 51861  грн. 88 коп. за  період з липня 2006 р.  по березень 2007 року  включно.

Доказів сплати  вказаної заборгованості  відповідач  господарському суду не подав.

За вказаних обставин позовні вимоги  позивача  є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі 51861 грн. 88 коп.

На  підставі  викладеного, керуючись ст.ст. 160,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний  позов  задовольнити  повністю.

Стягнути з комунального підприємства "Зеленбуд", м. Олександрія Кіровоградської області, вул. Трудових резервів, 2 а, р/р 260037328 в "Райффазен банк Аваль" МФО 323538, код 33163719 заборгованість  зі  збору  по  страхових  внесках  в  розмірі  51861 грн. 88  коп.,   на  користь    Управління пенсійного фонду України в м. Олександрії, пр. Леніна, 8, м. Олександрія Кіровоградської області р/р 20 ВАТ "Державний ощадний банк України" МФО 323475.

Після  набрання   постановою  законної сили   буде  видано  виконавчий   лист.

Сторони мають право оскаржити   в  апеляційному  порядку постанову в   порядку і строки  відповідно до ст.   186 Кодексу адміністративного судочинства  України.  Про  апеляційне  оскарження   рішення   суду     першої  інстанції спочатку   подається заява. Обґрунтування мотивів   оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та  апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через   суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної  скарги одночасно надсилається особою,   яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне     оскарження   постанови  суду   першої   інстанції  подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня   складення  в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,   якщо скарга  подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи    апеляційна скарга, подані після закінчення  строків,   встановлених       цією   статтею,   залишаються   без   розгляду,   якщо   суд   апеляційної   інстанції  за  заявою   особи,   яка  їх   подала,   не   знайде   підстав  для  поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова   набирає   законної   сили   відповідно   до   ст.   254   Кодексу   адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,   встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений цим Кодексом, постанова  суду  першої  інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його  не  скасовано,   набирає  законної сили   після   закінчення  апеляційного розгляду   справи.   Якщо   строк   апеляційного   оскарження   буде   поновлено,   то  вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі 14.06.2007 року.

Суддя