ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 7/27ад.
Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при
секретарі судового засідання Добрицькій Я.В., розглянувши матеріали
справи за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.
Стаханов  Луганської області
до Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові, м.
Стаханов Луганської області
про скасування вимоги
в присутності представників сторін:
позивача -ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1;
відповідача -Тащенко В.В., довіреність № 8611/01-05 від 25.10.06.
Суть спору: позивачем заявлена вимога про скасування
вимоги про сплату боргу від 17.07.06 у сумі 689 грн. 67 коп.
Відповідач позовні вимоги відхилив з підстав викладених у відзиві
на позовну заяву № 1101/0715 від 25.01.07, посилаючись зокрема на наступне:
- згідно ст. 19 та пп. 2 п. 8 Прикінцевих положень Закону 1058 для
фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на
загальній системі оподаткування сплачують страхові внески у розмірі 32% суми
доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає
оподаткуванню на доходи фізичних осіб в межах максимальної величини, з якої
справляються страхові внески, але не менше за мінімальний страховий внесок;
- ст. 24 Закону 1058 на яку спирається позивач визначає періоди, з
яких складається страховий стаж і ніякого відношення до сплати страхових
матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні
обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -
року позивачем було здано річний звіт до Управління Пенсійного фонду України в
року  Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Стаханові на підставі перевірки Декларації про прибуток, додатка
25 "Розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за 2005 рік" було складено Акт перевірки повноти
нарахування сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування приватним підприємцем ОСОБА_1. Акт було складено відповідно до
вимог Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою
в Міністерстві  юстиції України 16.01.04
№ 64/8663, у довільній формі.  Перевіркою
було встановлено, що позивачем у 2005 році сплачено помісячно страхові внески
менш мінімального страхового внеску. На підставі перевірки, зазначеним Актом
позивачу було донараховано внесків до мінімального страхового внеску -719,55
грн. На підставі викладеного відповідачем було направлено позивачу вимогу про
сплату боргу від 17.07.06.
вимогу про сплату боргу від 17.07.06 незаконною, необґрунтованою, а тому
підлягаючою скасуванню.
позовні вимоги відхилено з підстав викладених у відзиві на позовну заяву №
1101/0715 від 25.01.07.
Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд
вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на
З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований в
Управлінні Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області як
платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування
механізми системи  функціонування  загальнообов'язкового державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з
коштів  Пенсійного фонду, що
формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел
визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов'язкове
державне  пенсійне  страхування” (далі -Закон № 1058).
ч. 2 ст.17  Закону № 1058 страхувальники  (роботодавці) зобов'язані
нараховувати,  обчислювати  і сплачувати
в установлені строки  та в повному
обсязі страхові внески.
відповідно до цього Закону є зокрема застраховані особи, зазначені в пунктах
3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону (п. 5 ст. 14
Закону № 1058).
і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування  до Пенсійного фонду  України
встановлений однойменною
Інструкцією,   затвердженою
Постановою  Правління Пенсійного
фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та
зареєстрованою в Міністерстві  юстиції
України 16.01.04 № 64/8663 (далі -Інструкція).
Інструкції розміри  страхових
внесків  на загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов'язкове  державне
Пенсійне  страхування”  (далі -Закон № 400).
Згідно п. 15 розділу ХУ "Прикінцеві положення" Закону №
1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.
Частиною 1 статті 15 Закону № 1058 визначено, що платниками
страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14
цього Закону,  і застраховані особи,
зазначені в частині першій статті 12 цього Закону. Платниками страхових внесків
до Накопичувального фонду є застраховані особи, зазначені в пунктах 1 - 7,
9, 10, 12, 15 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону (ч. 2.
ст. 15 Закону № 1058).
Відповідно до п. 3 ст. 11 Закону № 1058
загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні
особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали
особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени
сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.
До набрання чинності законом про спрямування частини страхових
внесків до Накопичувального фонду (крім підпункту 5, який діє протягом строку,
визначеного Законом України "Про внесення змін до деяких законів України
щодо оподаткування сільськогосподарських підприємств та підтримки соціальних
стандартів їх працівників" від 24 червня 2004 року) особи, зазначені в
пунктах 3 і 4 статті 11, у статті 12 цього Закону, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України за осіб, зазначених у пункті 11 статті 11 цього Закону, сплачують
страхові внески, що перераховуються до солідарної системи на умовах і в
порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених для
платників збору (юридичних і фізичних осіб) Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування", але не менше мінімального
страхового внеску (пп. 2 п. 8 розділу ХУ "Прикінцеві положення"
Закону № 1058).
Тобто, відповідачем було обґрунтовано донараховано внесків до
мінімального страхового внеску.
Щодо посилань позивача на п. 3 ст. 24  Закону № 1058 то вони відхиляються судом,
оскільки у ньому йдеться мова про обчислення страхового стажу осіб, яки
працювали неповний місяць.
За вказаних обставин у задоволені позову слід відмовити з
віднесенням судових витрат на позивача.
Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено
вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін
про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п'ятиденний
викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Постанова  набирає законної
сили після  закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку
заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява.  Обґрунтування  мотивів
оскарження  і вимоги до суду апеляційної
інстанції  викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 01.03.07.

Суддя
Т. Л.
Калашник