СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 79-57-10, факс 79-58-82
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"19" січня 2007 р.
Справа №9/7059-А

за позовом  Прокурора Летичівського району в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі смт.
Летичів

до Приватного підприємця ОСОБА_1
смт. Летичів

про стягнення 235,30 грн.
заборгованості

Суддя  Олійник
Ю.П.                    Секретар судового
засідання Римар Н.М.

Представники сторін:

Від
позивача     -  Вознічук О.П. - за довіреністю від 07.11.06
№100

Від
відповідача -  не з'явився

Від
прокуратури області -Шкадько В.В.

Прокурор в інтересах позивача у позовній
заяві та представники у судовому засіданні просять стягнути з відповідача
заборгованість перед ПФУ, що складається із заборгованості по поданому
розрахунку в сумі 8,98 грн.,  доплати до
мінімального розміру страхового внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 56,32 грн. та штрафну санкцію в сумі 170 грн.

Відповідач позовні вимоги у попередніх судових засіданнях визнавав
частково, в сумі 65,30 грн. заборгованості по внесках  на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, при цьому посилається на неправомірність нарахування штрафної
санкції в розмірі 170,00 грн. за неподання розрахунку сум страхових внесків у
строки, визначені законодавством та виставлення вимоги про сплату
заборгованості. Крім того, зазначено, що рішення про застосування фінансових
санкцій не було оскаржене  в 10-денний
строк, так як  відповідач не отримала
його.

У судове засідання    відповідач    не з'явився. Тому спір вирішується згідно
ст.ст. 122 та  128 КАС  України.

Розглядом
матеріалів справи  встановлено наступне.

Згідно поданого відповідачем
розрахунку суми страхових внесків за 2005р. нараховано 126,72 грн. страхових
внесків, відповідачем сплачено суму 117,74 грн., тому заборгованість складає
8,98 грн.

Згідно акту позивача від 10.08.06
проведений розрахунок суми доплати до мінімального страхового внеску, а саме,
за січень та липень 2004р. відповідачу належало сплатити 183,04 грн.
мінімального страхового внеску (83,84 грн. за січень та 99,20 грн. за липень ).
При цьому ним нараховано до сплати згідно розрахунку за 2004р. у січні 63,36
грн., в липні 63,36 грн.,  тому до сплати
належить різниця між належним до сплати розміром фіксованого страхового внеску
та нарахованою сумою страхових внесків, яка становить 56,32 грн.

Згідно рішення НОМЕР_3, прийнятого
на підставі акту про порушення пенсійного законодавства від 30.05.06, до
відповідача застосована штрафна санкція за порушення терміну подання розрахунку
суми страхових внесків за 2005р. в розмірі 170 грн. Рішення направлене
відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 30.05.06 та
вручено поштою особисто ОСОБА_1 31.05.06.

Позивачем направлена відповідачу
вимога про сплату боргу від 01.07.06 НОМЕР_1, як залишена останнім без
реагування.

У зв'язку з наявністю
заборгованості відповідача станом на 01.11.06 прокурором в інтересах позивача
подано  позов. На дату розгляду справи
заборгованість відповідача не змінилась

Досліджуючи  надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування
та  заперечення, оцінюючи  їх
в  сукупності, судом  враховується
наступне.

Абзацом 1 статті 14 Закону  встановлено, що страхувальниками відповідно
до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,
незалежно  від  форми
власності,   виду діяльності  та
господарювання,  об'єднання
громадян,  профспілки, політичні партії
(у тому числі філії,
представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених
підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,
політичних партій, які мають
окремий  баланс  і
самостійно  ведуть  розрахунки
із застрахованими особами),
фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та
інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності,  які обрали
особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,
єдиний  податок,  фіксований
сільськогосподарський
податок,  придбали   спеціальний
торговий патент),   які   використовують  працю
фізичних  осіб  на
умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,
передбачених законодавством,  або
за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1,
10, 15 статті 11 цього Закону.

Судом враховується, що згідно п.6
ст. 17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов'язаний нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові
внески.  Відповідно до п. 6 ст. 20
даного  Закону страхувальники  зобов'язані
сплачувати  страхові  внески,
нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше
ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Наявними в матеріалах справи
доказами підтверджується, що згідно поданого відповідачем 15.05.06 розрахунку
суми страхових внесків за 2005р.нараховано 126,72 грн. страхових внесків,
сплачено 117,74 грн.,  недоїмка становить
8,98 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України
визначений мінімальний страховий  внесок
як сума коштів,  що визначається
розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір
страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати
(доходу). Оскільки згідно розрахунку суми страхових внесків за 2004р.
відповідачем нараховано 126,72 грн. страхових внесків, розмір місячного
мінімального страхового внеску, розрахований позивачем становить 183,04 грн.,
до уваги судом приймається проведений позивачем розрахунок доплати до
встановленого фіксованого розміру страхових внесків в сумі 56,32 грн.

Згідно пп.2.4 п.2 ст.17 Закону “Про
загальнообов'язкове  державне пенсійне
страхування” страхувальники зобов'язані подавати звітність територіальним
органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом.

Згідно п. 11.11 , 11.13 Інструкції про
порядок обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування до Пенсійного фонду України , затв.   Постановою правління   Пенсійного фонду України  19.12.2003
N 21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України   16 січня 2004 р.   за N 64/8663 , із змінами і  доповненнями, платники страхових внесків
щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому зазначають
самостійно обчислені суми страхових внесків, за формою згідно з додатком 23
цієї Інструкції. Розрахунки подаються
зазначеними   платниками   до
органу Пенсійного фонду для реєстрації за базовий звітний період, що
дорівнює календарному місяцю, - не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Розрахунок подається
платником  незалежно  від
стану його фінансово-господарської діяльності.

Згідно п.5 ч.9 ст. 106 Закону та п.
9.3.5 Інструкції встановлено, що за
неподання,   несвоєчасне   подання,
подання  не  за встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого
обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Підставою для  прийняття  відповідного
рішення  є  акт
про зазначене порушення, складений у довільній формі.

Враховуючи зазначене, позивачем
складено акт про порушення пенсійного законодавства від 30.05.06, у якому
зафіксовано, що відповідачем у встановлені законодавством строки -до 01.04.06
не подано звітність за звітний період 2005р., що є порушенням п.п.2.4.2 ст.17
Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” та п.п.11.11, 11.13 ст.11 Інструкції. На
підставі акту перевірки позивачем прийнято рішенні НОМЕР_3 про застосування до
відповідача штрафної санкції за неподання у встановлений строк розрахунку суми
страхових внесків в розмірі 170 грн. Прийняття
даного   рішення відповідає
вищезазначеним нормам, відповідачем не подано доказів, що спростовують допущене
порушення пенсійного законодавства, а саме доказів подання у встановлені строки
розрахунку суми страхових внесків.  При
цьому доводи відповідача про неотримання даного рішення спростовуються
квитанцією Летичівського вузлу поштового зв'язку про відправлення від 30.05.06
та особистим підписом на листі з повідомленням про вручення 31.05.06.

Відповідно до ст. 106 Закону
України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” суми страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому
числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових внесків
і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових
санкцій.  При цьому  згідно
пункту 3  даної статті   територіальні органи Пенсійного фонду за
формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату
недоїмки є виконавчим документом.

Оскільки за даними картки особового
рахунку платника значилась недоїмка в сумі 8,98 грн. та фінаснвові санкції в
розмірі 170 грн., позивачем виставлено вимогу про сплату боргу.від 01.07.06.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі
суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не
оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки
до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках
орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського
суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду
з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені
законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач протягом десяти днів із дня отримання вимоги про сплату боргу не
сплатив зазначену у ній суму, не оскаржив вимогу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав. Тому
суд вважає, що позивач  обґрунтовано  просить
стягнути  з  відповідача
заборгованість  по  страхових внесках та штрафну санкцію.

За таких обставин позов заявлений
обґрунтовано, підтверджений належними доказами, відповідає чинному
законодавству та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 104,
105, 158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення”
Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

П О С Т А Н О
В И В :

ПОЗОВ прокурора Летичівського
району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в
Летичівському районі смт. Летичів до приватного підприємця ОСОБА_1 смт. Летичів
про стягнення  235,30 грн. заборгованості
задовольнити.

СТЯГНУТИ з приватного підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1, код НОМЕР_2/  на
користь Управління Пенсійного фонду України в Летичівському районі смт. Летичів
/вул.. Горького, 2/1, код 01563857/
65,30 грн. /шістдесят п'ять гривень 30 коп./ заборгованості по страхових
внесках та 170 грн. /сто сімдесят гривень 00 коп./ штрафних санкцій.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України
сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в
апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої
інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України
Постанова, якщо інше не встановлено КАС України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Ю.П. Олійник

Віддрук.
5 прим. :

1
-   до справи, ,

2
-   позивачу,

3
-   відповідачу,

4-5 рай. та обл. прокур.