СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

08 червня 2007 року

Справа № 20-11/266-12/412-5/153-6/176

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Заєць Сергій Анатолійович, довіреність №  бн від 25.04.05;

відповідача: Гінтер Крістіна Федорівна, довіреність №10-004/262 від                                                             25.05.07;

Кочкаренко Вікторія Олександрівна, довіреність №10-004/235                                                   від 11.10.06;

Архипова Олена Олександрівна, довіреність №10-004/254 від                                                   05.02.07;

3-ої особи: Пермінова Лілія Євгенівна, довіреність №01-01/1716 від 13.12.06;

Білоусова Інна Олексіївна, довіреність №01-01/1774 від 22.12.06;

розглянувши апеляційні скарги Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС" та Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Лазарев С.Г.) від 26.02.2007 року у справі № 20-11/266-12/412-5/153-6/176

за позовом           Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС" (вул. Кожанова, 6,Севастополь,99003)

до           Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя (вул. Кулакова, 37,м.Севастополь,99011)

3-тя особа  Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України  (вул. Мельнікова, 81-а,Київ 50,04050)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Приватне багатопрофільне підприємство "ДИС" звернулось до суду з позовною заявою до відповідача, Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №23/3/226/2330/0 від 26.04.2004 року про застосування штрафних санкцій в сумі 340,00 грн.

У процесі розгляду справи позивач доповнив позов вимогами про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №23/0/0 від 11.05.2004 року - в сумі 340,00 грн., №23/:/0 від 11.05.2004 року - в сумі 340,00 грн., №23/3//0 року від 17.05.2004 - в сумі 340,00 грн., №23/0/0 від 24.06.2004 року - в сумі 17000,00 грн., а також про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис за реєстраційним №1469539 про введення податкової застави стосовно усіх активів позивача.

Ухвалою суду від 24.12.2004 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Кримську філію Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 28.01.2007 року було здійснено заміну третьої особи на Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 25.02.2005 року у справі №20-11/266-12/412 позов задоволено частково: виключено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис за реєстраційним номером 1469539 від 15.11.2004 року про введення податкової застави відносно всіх активів Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС"; визнані недійсними податкові повідомлення-рішення № 23/3/226/2330/0 від 26.04.2004, № 23/3//0 від 11.05.2004, № 23/3//0 від 11.05.2004, № 23/3//0 від 17.05.2005, № /0 від 24.06.2004 в частині визнання податковим зобов'язанням за порушення пункту 5 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в частині визнання недійсними оспорюваних податкових повідомлень-рішень про застосування до відповідача штрафних санкцій відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.04.2005 року рішення господарського суду міста Севастополя залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.07.2005 року рішення господарського суду міста Севастополя від 25.02.2005 року та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.04.2005 року скасовані, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 12.09.2005 року позовні вимоги задоволені частково.

Судом постановлено: виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис за реєстраційним №1469539 про введення податкової застави відносно всіх активів Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС"; визнати недійсними податкові повідомлення-рішення №23/3/226/2330/0 від 26.04.2004 року, №23/0/0 від 11.05.2004 року, №23/0/0 від 11.05.2004 року, №23/3//0 від 17.05.2004 року, №23/0/0 від 24.06.2004 року в частині визначення штрафних санкцій за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" сумою податкового зобов'язання; в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №23/3/226/2330/0 від 26.04.2004 року, №23/0/0 від 11.05.2004 року, №23/0/0 від 11.05.2004 року, №23/3//0 від 17.05.2004 року, №23/0/0 від 24.06.2004 року про застосування до Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС" штрафних санкцій за порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.11.2005 року рішення господарського суду міста Севастополя від 12.09.2005 року змінено: визнано недійсним податкове повідомлення-рішення № 23/0/0 від 24.06.2004 року у сумі 16660 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2006 року постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.11.2005 року та рішення господарського суду міста Севастополя від 12.09.2005 року у справі № 20-11/266-12/412-5/153 скасовані, а справа направлена на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Постановою господарського суду міста Севастополя (суддя Лазарев С.Г.) від 26.02.2007 року у справі № 20-11/266-12/412-5/153-6/176 частково задоволено позов приватного багатопрофільного підприємства “ДИС” до Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя  про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень та спонукання виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про введення податкової застави. Визнані недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя №23/3/226/2330/0 від 26.04.2004 року, №23/0/0 від 11.05.2004 року, №23/0/0 від 11.05.2004 року, №23/3//0 від 17.05.2004 року, №23/0/0 від 24.06.2004 року в частині визначення штрафних санкцій за порушення вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” сумою податкового зобов'язання. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Ленінському районі міста Севастополя №23/0/0 від 24.06.2004 року про застосування до приватного багатопрофільного підприємства “ДИС” штрафних санкцій в сумі 17000,00 грн. В решті у позові відмовлено.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податковий орган помилково дійшов висновку, що сума штрафних санкцій за порушення вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” є сумою податкового зобов'язання, а також, що податковим органом не був доведений факт порушення позивачем вимог зазначеного Закону, у результаті якого відповідачем були застосовані штрафні санкції в сумі 17000,00 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення №23/0/0 від 24.06.2004 року. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд зазначив, що позивач при здійсненні діяльності у сфері грального бізнесу повинен був застосувати книгу обліку розрахункових операцій та зареєструвати її на кожну господарську одиницю незалежно від того, скільки знаходиться гральних автоматів у цій господарській одиниці.

Не погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в Ленінському районі міста Севастополя звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати в частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №23/0/0 від 24.06.2004 року про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 17000,00 грн., у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції в ході розгляду спору не були витребувані у позивача касові документи за період що перевірявся (результати перевірки відображені в акті від 20.05.2004 року №623/23-3/16500302), у результаті чого суд помилково дійшов висновку про необґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 17000,00 грн.

Не погодившись з постановою суду, Приватне багатопрофільне підприємство "ДИС" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати у частині відмови у задоволенні позову, позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, визнавши спірні повідомлення-рішення недійсними в частині визначення сум штрафу сумами податкового зобов’язання, повинен був визнати їх цілком недійсними. Заявник скарги також зазначив, що вимоги Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” щодо застосування книг обліку розрахункових операцій фактично не можуть бути виконані, оскільки позивач має справу тільки з сукупним виторгом гральних автоматів.

Слухання справи, призначене на 15.05.2007 року, було відкладено за клопотанням представника позивача.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 05.06.2007 року у зв’язку з зайнятістю судді в іншому процесі у складі колегії було замінено суддю Заплава Л.М. на суддю Ткаченка М.І.

У судовому засіданні 05.06.2007 року представники податкової інспекції підтримали вимоги апеляційної скарги, проти скарги Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС" заперечували у зв’язку з її безпідставністю. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги податкової інспекції заперечував та просив задовольнити апеляційну скаргу позивача.

У судовому засіданні 05.06.2007 року оголошувалась перерва.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Севастополя проводились перевірки Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС" з контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. По результатах проведення перевірок були складені акт перевірки №23-3/509 від 16.04.2004 року, акт перевірки №23-3/548 від 24.04.2004 року, акт перевірки 323-3/550 від 11.05.2004 року, акт перевірки №23-3/0568 від 30.04.2004 року, акт перевірки №623/23-3/16500302 від 20.05.2004 року.

Перевірками були встановлені порушення вимог пункту 5 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” , а саме, на гральних автоматах, що належать позивачу, розрахункові операції здійснювались без використання Книги обліку розрахункових операцій.

На підставі актів перевірок ДПІ в Ленінському районі м. Севастополя були прийняті податкові повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій: №23/3/226/2330/0 від 26.04.2004 - в сумі 340,00 грн. (акт перевірки №23-3/509 від 16.04.2004), №23/0/0 від 11.05.2004 - в сумі 340,00 грн. (акт перевірки №23-3/548 від 24.04.2004), №23/0/0 від 11.05.2004 - в сумі 340,00 грн. (акт перевірки 323-3/550 від 11.05.2004), № 23,3//0 від 17.05.2004 - в сумі 340,00 грн. (акт перевірки №23-3/0568 від 30.04.2004), №23-3/000282330 від 25.05.2004 - в сумі 17000,00 грн. (акт перевірки №623/23-3/16500302 від 20.05.2004).

Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в порядку, встановленому для апеляційного узгодження податкових зобов'язань згідно з вимогами статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

При розгляді скарги на податкове повідомлення-рішення №23-3/000282330 від 25.05.2004, про застосування штрафних санкцій в сумі 17000,00 грн., прийнятого за висновками перевірки, які містяться в акті №623/23-3/16500302 від 20.05.2004, вказане податкове повідомлення-рішення було скасовано рішенням начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя від 24.06.2004 і одночасно було прийняте податкове повідомлення-рішення №23/0/0 від 24.06.2004 на ту ж саму суму, що оскаржується позивачем. Всі інші податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Особливістю розгляду апеляційних скарг у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, є те, що відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому судова колегія вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваної постанови суду першої інстанції в межах доводів, наведених в апеляційних скаргах.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Відповідно до вимог пункту 5 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення.

Згідно з статтею 2 вказаного Закону розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

З актів перевірок вбачається, що на момент здійснення перевірок у позивача Книга обліку розрахункових операцій не застосовувалась.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року №121 „Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій” встановлений термін переведення суб'єктів підприємницької діяльності з використанням гральних автоматів на облік розрахункових операцій із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій - з 1 липня 2005 року (07.06.2006 року внесені зміни, якими термін продовжений до 31.12.2006 року).

Згідно з абзацом 2 частини 1 зазначеної Постанови до настання зазначених термінів суб'єкти підприємницької діяльності здійснюють розрахункові операції із застосуванням книг обліку розрахункових операцій.

З актів перевірок №23-3/509 від 16.04.2004 року, №23-3/548 від 24.04.2004 року, № 323-3/550 від 11.05.2004 року, №23-3/0568 від 30.04.2004 року вбачається, що при наданні послуг з гри на гральному автоматі, позивачем приймаються кошти від покупців послуг на місці надання цих послуг. При цьому не має значення яким чином продавець послуг отримує грошові кошти: особисто чи через гральний автомат після інкасації коштів.

Пунктом 2.1 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 року №614, встановлено, що реєстрація книг обліку розрахункових операцій здійснюється в органі державної податкової служби за місцезнаходженням (місцем проживання) суб’єкта підприємницької діяльності. У разі використання книги обліку розрахункових операцій на території іншої адміністративно-територіальної одиниці її необхідно до початку використання взяти на облік в органі державної податкової служби за місцем провадження підприємницької діяльності.

Пунктом 2.2 Порядку встановлено, що книга обліку розрахункових операцій реєструється на кожний реєстратор розрахункових операцій (або, якщо згідно з чинним законодавством розрахунки можуть проводитися без застосування реєстратора розрахункових операцій, - на окрему господарську одиницю, депо підприємства електротранспорту, а при наданні послуг пасажирським автомобільним транспортом - на кожного кондуктора або, за рішенням суб’єкта підприємницької діяльності, на кожний транспортний засіб.

Відповідно до частини 1 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 року №14, господарська одиниця –стаціонарний або пересувний об'єкт, у тому числі транспортний засіб, в якому реалізуються товари або надаються послуги та здійснюються розрахункові операції.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що позивач під час здійснення підприємницької діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу був зобов’язаний зареєструвати книгу обліку розрахункових операцій на кожну окрему господарську одиницю і здійснювати ведення окремої книги у кожній такій господарській одиниці, яка повинна зберігатися у місці кінцевого проведення розрахункових операцій, тобто у касі підприємства, незалежно від того, скільки гральних автоматів в ній перебуває.

У зв’язку з викладеним не підлягають задоволенню позовні вимоги у частині визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №23/3/226/2330/0 від 26.04.2004 - в сумі 340,00 грн. (акт перевірки №23-3/509 від 16.04.2004), №23/0/0 від 11.05.2004 - в сумі 340,00 грн. (акт перевірки №23-3/548 від 24.04.2004), №23/0/0 від 11.05.2004 - в сумі 340,00 грн. (акт перевірки 323-3/550 від 11.05.2004), № 23,3//0 від 17.05.2004 - в сумі 340,00 грн. (акт перевірки №23-3/0568 від 30.04.2004).

Що стосується позовних вимог про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за реєстраційним №1469539 про введення  податкової застави стосовно всіх активів Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС", то судова колегія зазначає наступне.

29.10.2004 року Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Севастополя до Державного реєстру обтяжень рухомого майна була подана заява про передачу активів позивача у податкову заставу, на підставі якої Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України 15.11.2004 року був зроблений запис про реєстрацію обтяжень рухомого майна позивача.

Відповідно до підпункту 8.7.1 пункту 8.7 статті 7 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” підставою для звільнення активів підприємства з податкової застави є отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми податкового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Статтею 41 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, відомості про припинення публічного обтяження підлягають реєстрації протягом п'яти днів із дня його припинення. Обов'язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган або на уповноважену ним особу. Уповноважений орган несе відповідальність у встановленому законом порядку за порушення обов'язку щодо реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження.

Відповідно до заяви Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя вих. №3491 від 01.12.2005 року запис за реєстраційним номером №1469539 про обтяження майна позивача було вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 02.12.2006 року, про що був наданий Розширений витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №157986.

Зазначене свідчить про безпідставність позовних вимог про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за реєстраційним №1469539 про введення  податкової застави стосовно всіх активів Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС".

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС", що є підставою для залишення її без задоволення.

Що стосується доводів апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя, то судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Державною податковою інспекцією у Ленінському районі міста Севастополя у період з 06.05.2004 року до 20.05.2004 року було проведено позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства Приватним багатопрофільним підприємством "ДИС" за період з 01.04.2001 року до 01.04.2004 року. По результатах перевірки був складений акт №623/23-3/16500302 від 20.05.2004 року.

Відповідно до пункту 2.10 акту підприємство має 151 гральний автомат, для здійснення роботи за готівковий розрахунок на підприємстві зареєстровані касові апарати.

Перевіркою встановлено, що виручка від надання послуг гральних автоматів, які використовують грошові знаки, надійшла до каси підприємства, а також на ці гральні автомати отримувалися торгівельні патенти з вказівкою їх місця розташування. До акту перевірки прикладений перелік отриманих торгівельних патентів.

Актом перевірки були встановлені порушення позивачем вимог пункту 5 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме, 50 господарських одиниць позивача з гральними автоматами за перевіряємий період здійснювали діяльність без використання книг обліку розрахункових операцій.

На підставі акту перевірки та після процедури апеляційного оскарження податковою інспекцією було прийнято податкове-повідомлення-рішення №23/0/0 від 24.06.2004 року про застосування штрафних санкцій в сумі 17000,00 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя, судова колегія вважає її такою, що не підлягає задоволенню у зв’язку з наступним.

Статтею 15 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Результати проведених перевірок повинні відповідати вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 429 від 16.09.2002 року, що діяв на момент проведеної перевірки, відповідно до якого акт документальної перевірки повинен містити чітко викладений зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності, в якому дане порушення здійснено.

Але з матеріалів справи вбачається, що перевірка, за наслідками якої був складений акт №623/23-3/16500302 від 20.05.2004 року, була проведена Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя без перевірки конкретних господарських одиниць, що належить позивачу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки податковим органом не було надано доказів порушення вимог пункту 5 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” саме на 50 господарських одиницях, як зазначено в акті перевірки, із зазначення місцезнаходження гральних автоматів, тому судова колегія вважає необґрунтованими висновки відповідача щодо правомірності застосування штрафних санкцій в розмірі 17000,00 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення №23/0/0 від 24.06.2004 року.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки останнє прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного багатопрофільного підприємства "ДИС" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя залишити без задоволення.

3. Постанову господарського суду міста Севастополя від 26.02.2007 року у справі № 20-11/266-12/412-5/153-6/176 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді