СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.07                                                                                 Справа № 13/161.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Новотех”, м. Горлівка Донецька область, вул. Артилеристів 19

до Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганська область,

про стягнення 72 187 грн. 75 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Не прибув

Від відповідача
Єгурнов О.В. дов. № 85 від 01.12.2006 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 69335 грн. 89 коп., втрати від інфляції в сумі 346 грн. 67 коп., пеню в сумі 2078 грн. 17 коп., 3 % річних в сумі 427 грн. 02 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує в частині стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних в зв’язку з тим, що умовами договору вони не передбачені.

Після звернення позивача з позовом відповідач платіжними дорученнями № 21822/2398 від 30.03.07 р. на суму 10000 грн., № 21839/2435 від 02.04.2007 р. на суму 5000 грн., № 21930/2624 від 16.04.2007 р. на суму 5000 грн. 00 коп., № 22012/2775 від 23.04.2007 р. на суму 5000 грн. 00 коп., та № 22068/2866 від 25.04.2007 р. на суму 1000 грн. 00 коп. оплатив заборгованість в сумі 26 000 грн. 00 коп.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки від 30.01.2006 року за накладними № 230 від 15.11.2006р., та 243/1 від 29.11.2006 р.  позивач поставив відповідачу металопродукцію, яку відповідач в порушення умов п. 6.1. договору оплатив в неповному обсязі. Розмір заборгованості на момент звернення до суду становив 69 335 грн. 89 коп.

Відповідно до п. 9.4. договору позивачем була нарахована пеня в сумі 2078 грн. 17 коп.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 69335 грн. 89 коп., втрати від інфляції в сумі 346 грн. 67 коп., пеню в сумі 2078 грн. 17 коп., 3 % річних в сумі 427 грн. 02 коп., обґрунтовуючи свої вимоги умовами договору, та ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач позов визнає частково, заперечуючи лише проти стягнення з нього втрат від інфляції та 3 % річних оскільки їх стягнення не передбачено умовами договору.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення основної суми боргу та пені є обґрунтованими.

Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 26 000 грн. 00 коп. підлягає припиненню відповідно до п. 1.1 ст. 80 Господарського  процесуального кодексу України в зв’язку з відсутністю предмета спору.

Доводи відповідача стосовно безпідставності вимог щодо стягнення 3 % річних та втрат від інфляції судом відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки можуть виникати  безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин право вимоги сплати суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми є у позивача незалежно від наявності зазначених умов в договорі.

З врахуванням цього вимоги щодо стягнення втрат від інфляції в сумі 346 грн. 67 коп., 3 % річних в сумі 427 грн. 02 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –721 грн. 87 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод” Луганська область, Попаснянський район, м. Попасна вул. Залізнична 1 ідентифікаційний код  09585574 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Новотех” м. Горлівка Донецька область, вул. Артилеристів 19 ідентифікаційний код  32406393 заборгованість в сумі 43 335 грн. 89 коп.,  пеню –2078 грн. 17 коп., 3 %   річних –427 грн. 02 коп., інфляційні –346 грн. 67 коп., державне мито у сумі –721 грн. 87 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., наказ видати.

3. В решті вимог провадження припинити.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання рішення

21.05.2007 р.