ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2007 р.                                                            Справа № 40/74-07

вх. № 1656/4-40

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Галустян З.А.  відповідача - Онуфрієнко Ю.М., дов. № 01-09/369 від 13.02.2007 року

розглянувши справу за позовом Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Бригадирівське", с. Бригадирівка

до  Балаклійської районної державної адміністрації, м. Балаклія

про стягнення 1118993,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога про стягнення з відповідача 1 118 993 грн. збитків.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору оренди землі від 05 вересня 2002 року не передав йому в користування частину земельних ділянок, що є предметом зазначеного договору, порушивши тим самим умови вказаного договору та спричинивши позивачу відповідні збитки.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги, вважає їх таким, що підлягають задоволенню, зокрема, вказує на те що дії відповідача щодо не передачі у користування позивачу певних земельних ділянок, як це передбачено умовами договору оренди землі від 05 вересня 2002 року, порушили права позивача, спричинили йому збитки, а також такі дії відповідача не відповідають вимогам земельного законодавства, а саме положенням статті 24 Закону України "Про оренду землі" щодо обов’язку орендодавця передати у користування наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Представник відповідача у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечує, у відзиві на позовну заяву зазначає, що будь – яких порушень зобов’язань за вказаним договором оренди землі він не допускав. Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що рішенням господарського суду Харківської області від 30 жовтня 2006 року по справі № 40/174-06 підтверджується факт виконання своїх зобов’язань за вказаним договором оренди землі з боку відповідача та спростовуються доводи, викладені позивачем у своїй позовній заяві.

В судовому засіданні 25 квітня 2007 року було оголошено перерву до 03 травня 2007 року до 11 годин.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін,  судом встановлено наступне.

05 вересня 2002 року між позивачем - Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю "Бригадирівське" та відповідачем - Балаклійською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки.

Зазначений договір був зареєстрований в районному відділі земельних ресурсів під № 546 від 06 вересня 2002 року.

Згідно умов вказаного договору оренди відповідач, як орендодавець, зобов’язується передати в оренду позивачу земельні ділянки загальною площею 470,80 га. рілля, в тому числі 233,4 га. – землі запасу, 237,4 га. – державний резервний фонд.

Також пунктом 1 договору оренди визначено, що земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку, розташування та межі переданих в оренду земельних ділянок зазначені на плані, що є невід’ємною частиною договору оренди.

Згідно довідки № 1333 від 12 серпня 2002 року, виданої Балакліївським районним відділом земельних ресурсів Харківського обласного управління земельних ресурсів, грошова оцінка зазначених земельних ділянок становить 4 691 410,19 грн.

Земельні ділянки передаються по акту прийому – передачі, який оформляється в строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору.

Згідно пункту 2.1. договору оренди, земельні ділянки передаються в оренду з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що його було укладено строком на 5-ть років, починаючи з дати його реєстрації.

Відповідно до пункту 3.1. договору відповідачем згідно його умов було гарантоване, що на момент укладання зазначеного договору оренди землі, земельні ділянки в спорі, під забороною, арештом не перебувають, інші обмеження і обтяження у використанні земельної ділянки та права третіх осіб стосовно неї відсутні. Відповідач зобов’язаний не втручатися у господарську діяльність орендаря і не створювати йому будь – яких перешкод при виконанні умов цього договору.

Пунктом 5 договору оренди встановлено, що за невиконання зобов’язань по договору оренди земельної ділянки сторони несуть відповідальність у повному обсязі згідно з законами України та договором.

Матеріалами справи підтверджується, що фактично відповідач в порушення вище приведених умов договору та вимог чинного законодавства не передав у користування позивачу земельні ділянки, загальною площею 313,8 га., та фактично у користування позивача знаходились земельні ділянки загальною площею 157 га.

Зазначений факт підтверджується результатами перевірок позивача щодо використання земельних ділянок Балакліївським районним відділом земельних ресурсів, додатковою угодою від 05 січня 2004 року до договору оренди земельних ділянок № 546 від 05 вересня 2002 року, а також рішенням господарського суду Харківської області від 30 жовтня 2006 року по справі № 40/174-06.

Згідно вимог статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Зазначеними доказами підтверджується факт знаходження у позивача в користуванні лише земельних ділянок загальною площею 157 га. У зв’язку з чим між позивачем та відповідачем у січня 2005 року було укладено вищевказану додаткову угоду, якою визначено, що в оренді у позивача знаходяться земельні ділянки, площею 157 га.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини    щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавець зобов’язаний передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Статтями 22, 610, 611, 623 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник,  який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Факт не передачі ділянок відповідачем позивачу у строкове оплатне користування відповідно до визначених договором оренди землі від 05 вересня 2002 року умов, встановлений в ході судового розгляду, вказує на відсутність можливості позивача користуватися усіма земельними ділянками, порушення у зв’язку з цим відповідачем положень зазначеного договору оренди та вимог чинного законодавства, регулюючого земельні правовідносини та спричинення у зв’язку з такими порушеннями збитків позивачу.

Статтею 766 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Згідно статті 156 Земельного Кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; неодержання доходів за час  тимчасового невикористання земельної ділянки.

Порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлений статтею 157 Земельного кодексу України, відповідно до якої відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють в тому числі органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, а також органи виконавчої влади,   органи місцевого самоврядування, діяльність яких обмежує права власників і  землекористувачів.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про оренду землі" у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Статтею 28 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання  орендодавцем умов, визначених договором оренди землі.

Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати,  які  орендар  здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв’язку з порушенням відповідачем зобов’язань за договором оренди землі щодо передачі певних земельних ділянок, позивачем були понесені реальні збитки в сумі 491 494 грн. у вигляді придбаної сільськогосподарської техніки, проведених ремонтних робіт, придбаних запчастин для техніки, придбаного посівного матеріалу, сплати фіксованого сільськогосподарського податку, виплати заробітної плати.

Враховуючи зазнане, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити частково, позовні вимоги позивача в частині стягнення реальних збитків, тобто витрат, які фактично зазнав позивач, в сумі 491 494 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача упущеної вигоди в сумі 627 499 грн. суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем, окрім наданого розрахунку його розміру, іншими доказами наявність спричинення саме таких збитків та у визначеному розмірі не підтверджена та про їх наявність не зазначено.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача державне мито в сумі 4914,94 грн. та на підставі статті 44 Господарського процесуального кодексу України стягнути 118 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 22, 526, 527, 610, 611, 623, 766, 792 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 75,  82-85  Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Балаклійської районної державної адміністрації (розрахунковий рахунок 0542, в УДК в Харківський області, МФО 851011, поштова адреса: 64200, Харківська область, п. Балаклея, вул. Жовтнева, 18  на користь Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Бригадирівське", розрахунковий рахунок 0456 у філії АКБ "Національний кредит", МФО 350705, , поштова адреса: 64230, Харківська область, Балакліївський район, с. Бригадирівка,  збитки в розмірі 491 494 грн., 4914,94 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суддя

Помічник судді                                Кобиченко Н.М.