СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

17.05.2007

Справа №2-8/4150-2007А

За позовом - суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Ялта

До відповідача -  Ялтинської міської Ради, м. Ялта

Про визнання недійсним рішення та
зобов'язання прийняти нове рішення.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - ОСОБА_2., пред-к за
дов. НОМЕР_1 від 13.03.3007 року.

Від відповідача - Койков Д.Г.,
пред-к за дов. №02.9-2/20 від 16.01.2006 року.

Сутність спору: позивач, суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з
адміністративним позовом до відповідача, Ялтинської міської Ради, просить
визнати недійсним Рішення НОМЕР_2 від 11.04.2005 року Ялтинської міської Ради,
прийняте на 29-й сесії 4-го скликання, про відмову суб'єкту підприємницької
діяльності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у передачі в оренду земельної
ділянки орієнтовною площею 0,30га для будівництва та обслуговування
автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1, на землях Ялтинської міської
Ради, у зв'язку з відсутністю даного об'єкту у генеральному плані забудови
міста. Зобов'язати Ялтинську міську Раду прийняти рішення про надання дозволу
суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 на розробку
проекту відводу земельної ділянки в оренду загальною площею 0,30 га для
будівництва та обслуговування автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача представив
заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить визнати
незаконним Рішення НОМЕР_2 від 11.04.2005 року Ялтинської міської Ради,
прийняте на 29-й сесії 4-го скликання, «Про відмову суб'єкту підприємницької
діяльності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у передачі в оренду земельної
ділянки орієнтовною площею 0,30га для будівництва та обслуговування
автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1, на землях Ялтинської міської
Ради». Зобов'язати Ялтинську міську Раду надати згоду суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 на розробку проекту відводу земельної
ділянки в оренду загальною площею 0,30 га для будівництва та обслуговування
автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача представив
заяву про уточнення позовних вимог згідно до якої просить визнати протиправним
та скасувати Рішення НОМЕР_2, 29-ї сесії 4-го скликання Ялтинської міської Ради
«Про відмову суб'єкту підприємницької діяльності фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 у передачі в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,30га для
будівництва та обслуговування автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1, на
землях Ялтинської міської Ради» від 11.04.2005 року. Зобов'язати Ялтинську
міську Раду на найближчій сесії прийняти рішення про надання згоди суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 на розробку проекту відводу
земельної ділянки площею 0,30га для будівництва та обслуговування автокосметичного
центру за адресоюАДРЕСА_1 для подальшого його передачі на умовах довгострокової
оренди.

Представник відповідача представив
заперечення на адміністративний позов відповідно до якого просить в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач представив клопотання
згідно якого просить поновити строк позовної давності.

Ухвалою Господарського Суду
Автономної Республіки Крим від 26.04.2007 року по даній справі заборонено
Ялтинській міській Раді та іншим особам здійснювати будь - які дії (укладати
угоди, продаж, передача в оренду, заставу и т.п.) щодо спірної земельної
ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1, до розгляду спору по суті.

Справа слуханням відкладалась, в порядку ст. 150 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2003 року Виконавчим
комітетом Ялтинської міської Ради зареєстрований суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи та зроблено запис у
журналі обліку реєстраційний справ за НОМЕР_3.

03.12.2003 року суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особаОСОБА_1 надіслав на адресу міського
голови м. Ялта листа з проханням передати в довгострокову оренду земельну
ділянку загальною площею 0,3га для розміщення та обслуговування
автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1 строком на 49 років.

15.01.2004 року Ялтинська міська
Рада надіслала суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особіОСОБА_1
листа НОМЕР_4з зазначенням про надання дозволу на збір погоджень - висновків
державних органів про можливість розміщення даного об'єкту на запрошуваній
земельній ділянці.

25.01.2004 року, на підставі листа
- дозволу Ялтинської міської Ради НОМЕР_6 від 15.01.2004 року, складений Акт
вибору та обслуговування земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею
0,3га з земель не наданих у власність або у постійне користування у межах
населених пунктів - ряд 96 форми 6-зем, яка знаходиться у віданні Ялтинської
міської Ради, в тому числі по угіддям 0,3га по АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що також у
виконання листа НОМЕР_4Ялтинської міської Ради від 15.01.2004 року позивачем
від компетентних органів державної влади отримані  позитивні погодження та висновки щодо відводу
земельної ділянки площею 0,3га в районі пункту пожежної охорони в м. Ялті для
розміщення автокосметичного центру, а саме:
висновок про можливість відводу земельної ділянки НОМЕР_5 від 10.11.2004
року, Республіканського комітету по охороні культурної спадщини, висновок
Кримського філіалу інституту археології НОМЕР_7 від 22.10.2004 року, лист
НОМЕР_8 від 06.10.2004 року Департаменту державної автомобільної інспекції,
лист НОМЕР_9 від 05.10.2007 року Державної служби автомобільних доріг України,
лист НОМЕР_10 від 20.01.2004 року Управління головного архітектора, лист
НОМЕР_11 від 20.01.2004 року Управління земельних ресурсів, погодження
Ялтинської міської санітарно - епідеміологічної станції, лист НОМЕР_12 від
10.02.2004 року Управління державної екологічної інспекції південно -
кримського регіону.

27.10.2004 року Бюро технічної
інвентаризації міста Ялти надіслало суб'єкту підприємницької діяльності
фізичній особі ОСОБА_1 листа з повідомленням того, що по даним інвентаризації, проведеною
техніком БТІ 26.10.2004 року встановлено, що на земельній ділянці в районі
пожежної охорони в м. Ялті споруди відсутні.

11.04.2005 року Рішенням НОМЕР_2,
29-ї сесії 4-го скликання Ялтинської міської ради «Про відмову суб'єкту
підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1 в передачі в оренду земельної
ділянки для будівництва та обслуговування автокосметичного центру, за адресою:
АДРЕСА_1, на землях Ялтинської міської Ради» вирішено відмовити суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 в передачі в оренду
земельної ділянки орієнтовною площею 0,30га для будівництва та обслуговування
автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1, на землях Ялтинської міської Ради
у зв'язку з відсутністю даного об'єкту в генеральному плані забудови міста.

Суд вважає позовні вимоги
обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно до ч.1 ст. 123 Земельного
Кодексу України, надання земельних
ділянок  юридичним  особам
у  постійне користування  здійснюється
на  підставі рішень органів
виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами  відведення цих ділянок.

Відповідно до ч.3 ст. 123
Земельного Кодексу України, юридична особа,
зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне
користування  із  земель
державної  або  комунальної власності,  звертається
з  відповідним  клопотанням
до районної, Київської та Севастопольської міських державних
адміністрацій  або сільської, селищної,
міської ради.

Згідно до ч.ч.4,5 ст. 123
Земельного Кодексу України, до  клопотання
про відведення земельної ділянки додаються матеріали,  передбачені
частиною  п'ятнадцятою  статті
151 цього Кодексу  документи,  що
обґрунтовують  її  розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна  районна
державна  адміністрація або сільська,
селищна,  міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення
земельної ділянки.

Суд зазначає, що позивачем, згідно
земельного законодавства, були виконані всі вимоги щодо надання земельної
ділянки в оренду, однак Ялтинською міською Радою в порушення ст. 123 Земельного
Кодексу України, пропустивши строк надання згоди на розроблення проекту
відведення земельної ділянки, передчасно було відмовлено в наданні в оренду
земельної ділянки тим самим порушивши права та законні інтереси суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1.

Таким чином, існують всі підстави
для визнання протиправним та скасування Рішення НОМЕР_2, 29-ї сесії 4-го
скликання Ялтинської міської Ради «Про відмову суб'єкту підприємницької
діяльності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у передачі в оренду земельної
ділянки орієнтовною площею 0,30га для будівництва та обслуговування
автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1, на землях Ялтинської міської
Ради» від 11.04.2005 року та зобов'язання Ялтинської міської Ради на найближчій
сесії прийняти рішення про надання згоди суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичній особі ОСОБА_1 на розробку проекту відводу земельної ділянки площею
0,30га для будівництва та обслуговування автокосметичного центру за
адресоюАДРЕСА_1 для подальшого його передачі на умовах довгострокової оренди.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних
відносин на території сіл, селищ, міст, відноситься розпорядження землями
територіальних громад; надання земельних ділянок в користування із земель
комунальної власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин
відповідно до закону.

Згідно ч.8 ст. 118 Земельного кодексу
України, проект   відведення  земельної
ділянки  розробляється  за замовленням громадян організаціями,  які мають відповідні  дозволи (ліцензії)   на
виконання   цих   видів
робіт,  у  строки,
що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до п. В, ч.1, ст.186
Земельного кодексу України відповідними органами місцевого самоврядування
затверджуються проекти  відведення  земельних ділянок із земель державної чи
комунальної власності затверджуються органами виконавчої  влади або
органами  місцевого  самоврядування,  які надають і вилучають земельні ділянки;

Порядок передачі в оренду земельних
ділянок, що знаходяться в державній або комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в
оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із земель запасу під
забудову проводиться за проектами відводу в порядку, встановленому статтями
118,123, 124 Земельного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 123 Земельного кодексу
України, умови  і строки розроблення
проектів відведення земельних ділянок визначаються договором,  укладеним замовником з виконавцем цих  робіт
відповідно  до  типового
договору.   Форма   типового договору,   нормативи
та  строки  розробки
проектів  відведення земельних
ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного
кодексу України юридична особа,
зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне
користування  із  земель
державної  або  комунальної власності,  звертається
з  відповідним  клопотанням
до районної, Київської та Севастопольської міських державних
адміністрацій  або сільської, селищної,
міської ради.

Також відповідно до ч.6 ст.123 Земельного
кодексу України проект   відведення   земельної
ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним  органами,
органами  архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку  державної
землевпорядної   експертизи   по   об'єктах,  які
їй  підлягають, подається до
відповідної державної  адміністрації  або
сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк
і, в межах  своїх  повноважень,
визначених  цим  Кодексом,
приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 Роз'яснень Вищого
господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 р. “Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи
інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його
вимогам чинного  законодавства  та/або
визначеній  законом
компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом
інтересів підприємства   чи   організації
-  позивача  у
справі.

Захист прав громадян та юридичних
осіб  на
земельні  ділянки здійснюється
згідно з ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав;   відновлення
стану  земельної  ділянки,
який  існував  до порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку  порушення  прав;
визнання  угоди недійсною;
визнання недійсними рішень органів виконавчої
влади  або  органів місцевого   самоврядування;   відшкодування   заподіяних
збитків; застосування інших передбачених
законом  способів.  Зокрема,
при оскарженні  рішень  органів
виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань,  віднесених до їх компетенції (наприклад,
про  відмову  в передачі у власність чи в продаж земельної
ділянки або розміщенні об'єкта),  суд
у  разі
задоволення  позову  визнає рішення  цих
органів  недійсними  і
зобов'язує  їх,  залежно від характеру спору,  виконати певні дії на захист порушеного права
чи сам визнає це право за позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого
самоврядування зобов'язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з
урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7
Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який
відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в
наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно
до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові
і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для
визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства
та/або  визначеній  законом компетенції  органу,
який видав цей акт. Обов'язковою
умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта  прав та
охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи
організації  -  позивача
у  справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції
України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених
законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній
території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу
адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по
суті, викладається у формі постанови.

Як було зазначено вище, позивач
представив клопотання про поновлення строків позовної давності у зв'язку з тим,
що заява позивача про надання земельної ділянки на умовах оренди для здійснення
підприємницької діяльності від 03.12.2003 року розглядалось сесією Ялтинської
міської Ради 11.04.2005 року за відсутністю
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, та
прийняте рішення на його адресу не направлялось.

За таких обставин, суд задовольняє клопотання
позивача про поновлення строку позовної давності.

Згідно ч.2 ст.99 Кодексу
Адміністративного судочинства України, для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна  була
дізнатися  про  порушення
своїх  прав,  свобод
чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 Кодексу Адміністративного судочинства України,
пропущений  з   поважних
причин   процесуальний   строк, встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом,  - продовжений судом за клопотанням особи, яка
бере участь у справі.

В судовому засіданні 17.05.2007 року
оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано
04.06.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158,
159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Поновити строк позовної давності.

2.          Позов задовольнити в повному обсязі.

3.          Визнати протиправним та скасувати
Рішення НОМЕР_2, 29-ї сесії 4-го скликання Ялтинської міської Ради «Про відмову
суб'єкту підприємницької діяльності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у передачі
в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,30га для будівництва та
обслуговування автокосметичного центру за адресою: АДРЕСА_1, на землях
Ялтинської міської Ради» від 11.04.2005 року.

4.          Зобов'язати Ялтинську міську Раду на
найближчій сесії прийняти рішення про надання згоди суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 на розробку проекту відводу земельної
ділянки площею 0,30га для будівництва та обслуговування автокосметичного центру
за адресою АДРЕСА_1 для подальшого його передачі на умовах довгострокової
оренди.

Скасувати заходи забезпечення
позову у вигляді заборони Ялтинській міській Раді та іншим особам здійснювати
будь - які дії (укладати угоди, продаж, передача в оренду, заставу и т.п.) щодо
спірної земельної ділянки розташованої за адресою:

АДРЕСА_1 накладені Ухвалою
Господарського Суду Автономної Республіки Крим від 26.04.2007 року по справі
№2-8/4150-2007.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Чумаченко С.А.