ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.05.2007
Справа №2-29/4049-2007А

За позовом – фізичної особи-підприємця Жарікова Володимира Андрійовича, м. Сімферополь.

До відповідача – Берегової сільської ради, м. Феодосія.

Про визнання недійсним рішення.

Суддя О.І. Башилашвілі

Секретар судового засідання Т.С. Готовкіна

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача – Лобанов Л.Є. – представник, довіреність від 07.05.07р. №1116.

Сутність спору: СПД Жаріков В.А. звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – Берегової сільської ради про визнання нечинним рішення 18 сесії 5-го скликання Берегової сільської ради м.Феодосії від 12.01.2007р. №397.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення прийнято відповідачем з порушенням встановленого законом порядку.

Відповідач відзив на позовну заяву не представив, однак проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що спірне рішення прийнято на підставі протесту прокурора м. Феодосія.

З'ясувавши можливість врегулювання спору до судового розгляду, суд встановив, що сторони не згодні врегулювати спір до судового розгляду, у зв’язку з чим суд закінчив підготовче провадження та перейшов до судового розгляду справи.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2002р. на 3-й сесії 24 скликання Берегова сільська рада прийняла рішення про надання позивачу в оренду земельної ділянки площею 0,0089 га, що знаходиться за адресою: м. Феодосія, с. Берегове, Керченське шосе.

На підставі цього рішення 01.09.2002р. укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 5 років.

20.12.2006р. прокурором м. Феодосії винесено протест на вказане рішення Берегової сільської ради.

Рішенням від 12.01.2007р. відповідач задовольнив протест прокурора м. Феодосії від 20.12.2006р. та скасував своє рішення про надання позивачу в оренду земельної ділянки.

Відповідно до ст. 158 Земельного Кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Суд встановив, що у господарському суді АР Крим знаходиться декілька справ з приводу використання позивачем земельної ділянки, якою користується позивач на підставі договору оренди, укладеного з Береговою сільською радою від 01.09.2002р.

Зазначений договір не визнаний у встановленому законом порядку недійсним. Позов фізичної особи-підприємця Нікуліної Наталії Олексіївни до Берегової сільської Ради та фізичної особи-підприємця Жарікову Володимиру Андрійовичу, м. Сімферополь про визнання недійсним договору оренди залишений без розгляду ухвалою господарського суджу АР Крим від 18.12.20006р. у справі 2-10/17545-2006.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Прокуратура АР Крим у відповіді від 27.01.2007р. на скаргу позивача, повідомила останнього, що протест прокурора м. Феодосії від 20.12.2006р. винесено у порушення ст. 12 Закону України «Про прокуратуру».

Аналогічна відповідь Прокуратури АР Крим надійшла до суду 04.05.2006р.

Так суд вважає, що питання встановлення фактів: правомірності користування позивачем земельної ділянки площею 0,0089 га, що знаходиться за адресою: м. Феодосія, с. Берегове, Керченське шосе, факти правомірності прийняття спірного рішення та укладення договору оренди між Береговою сільською радою та позивачем у цій справі належать до компетенції суду, якщо є спірні правовідносини між суб’єктами, які вважають, що їх права чи інтереси порушені.

Стаття 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах  повноважень,  визначених  цим  та  іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Згідно п. 10 ст. 57 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що прокурор м. Феодосії неправомірно виніс протест про скасування рішення Березовської сільської ради 07.06.2002р., та відповідно відповідач не повинен був цей протест задовольняти та скасовувати своє рішення.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень і способом, які передбачені Конституцією і законами України.

На підставі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з вимогами ст.17 КАСУ компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені 17.05.2007р.

Повний текст постанови відповідно до ст.160 КАС України складений та підписаний 18.05.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167  КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним рішення 18 сесії 5-го скликання Берегової сільської ради м.Феодосії від 12.01.2007р. №397.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.