ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Першикова Є.В.

суддів:
Савенко Г.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши  касаційне подання
Заступника прокурора міста Києва

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006 р.

у справі
№ 40/16 господарського суду м. Києва

за позовом
Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради

до
Гаражного кооперативу  “Брестський “

про
повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,

за участю представників сторін:

прокуратури: ГПУ –Громадський С.О. посв.№ 76

Суходольський С.М. –помічник природоохоронного прокурора –посвідчення № 57

позивача в особі: Фатова І.А. посвідчення № 17

відповідача:Олішевський Н.А. –голова правління кооперативу, Пехота М.І. дов. № 542342 від 05.04.2007 року.

У судовому засіданні від 05.04.2007 року оголошувалась перерва до 26.04.2007 року.

За згодою сторін відповідно до ч.2 ст.85 та ч.1 ст.1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 26.04.07 були оголошені вступна та резолютивна частини постанови колегії суддів Вищого господарського суду України.

Господарським судом м.Києва, ухвалою від 02.02.2006 року було припинено провадження у  справі № 40/16 за позовом Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до Гаражного кооперативу "Брестський" про визнання збудованих та тих, що будуються будівель та споруд на земельній ділянці по вул. Брестській, 17 у Подільському районі міста Києва площею 0,97 га (кадастровий код 85:227:079) самочинним будівництвом; заборону розміщення автомобільного транспорту на зазначеній земельній ділянці в гаражах; зобов'язання відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку по вул. Брестській, 17 у Подільському районі міста Києва площею 0,97 га (кадастровий код 85:227:079) Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан, звільнивши від будівель та споруд.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006 року зазначена ухвала, за наслідком апеляційного перегляду, була залишена без змін.

Судові рішення попередніх судових інстанцій вмотивовані тим, що оскільки рішення у зазначеній справі впливають на права та обов’язки фізичних осіб, які не можуть бути залучені до участі у господарському процесі, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, до Вищого господарського суду України з касаційним поданням звернувся заступник прокурора м.Києва у якому просить скасувати ухвалу господарського суду м.Києва від 02.02.2006 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006 року, оскільки зазначені судові акти винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів, дійшла висновку, що касаційне подання не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами,  на оспорюваній земельній ділянці розташовані гаражі, які належать фізичним особам на підставі договорів купівлі-продажу гаражів, а також реєстраційних посвідчень цих гаражів.

Прокурор, викладаючи свої позовні вимоги, однією з них визначає як зобов’язання відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку по вул. Брестській, 17 у Подільському районі м. Києва, однак вивчивши матеріали справи, судова колегія прийшла до висновку, що судами правомірно зазначено у судових актах, що прокурором та позивачем зазначена позовна вимога не має огрунтованого підтвердження.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судова колегія погоджується з висновками попередніх судових інстанцій, що вимога про визнання збудованих та тих, що будуються будівель та споруд на земельній ділянці по вул.Брестській, 17 у Подільському районі міста Києва площею 0,97 га (кадастровий код 85:227:079) самочинним будівництвом є встановленням факту, що має юридичне значення, який може бути встановлений судом лише при розгляді спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин та обґрунтованості вимог.

Оскільки фізичні особи не можуть бути залучені до участі в господарському процесі, а рішення у даній справі може вплинути на їх права та обов'язки, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно припинив провадження у даній справі на підставі пункту 1 статті 80 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а постановою апеляційного суду цілком правомірно підтримано зазначені висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, Вищий господарський суд України вважає, що підстави для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006 року (якою залишено без змін ухвалу господарського суду м.Києва від 02.02.2006 року) в даному випадку відсутні, в зв’язку з чим касаційне подання Заступника прокурора міста Києва задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційне подання  Заступника прокурора міста Києва –залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2006  року у справі № 40/16 –залишити без змін.

Головуючий                                                                               Є.Першиков

Судді                                                                                         Г.Савенко

І.Ходаківська