ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 березня 2007 р.

№ 14/360

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Гончарука П.А. Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ПП ОСОБА_1

на постанову

Луганського апеляційного
господарського суду від 11.01.2007 року

у справі за позовом
до третя особа про

ПП ОСОБА_1 ПП ОСОБА_2 Дочірнє
підприємство "Речовий ринок" стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у липні 2007 року, приватний
підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовом про стягнення з
приватного підприємця ОСОБА_2 101 014,92 грн. на відшкодування збитків,
завданих пошкодженням її майна внаслідок пожежі, яка сталася з вини
відповідача, у належному йому торговельному модулі в ніч з 26.05.2006 року на
27.05.2006 року.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 17.10.2006 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою Луганського апеляційного господарського суду
від 11.01.2007 року апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а
рішення господарського суду першої інстанції -без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 05.03.2007 року порушено касаційне провадження у справі за
касаційною скаргою приватного підприємця ОСОБА_1, у якій вона посилається на
помилковість судових висновків щодо відсутності підстав для відшкодування
збитків за рахунок відповідача, неправильну правову оцінку дійсних обставин
справи і просить рішення господарського суду Луганської області від 17.10.2006
року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 11.01.2007
року скасувати, прийнявши нове рішення про задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали  справи та
обговоривши викладені в касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що
постановлені у справі судові рішення не можуть залишатися без змін і підлягають
скасуванню, з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, виходячи
з наступного.

Відповідно п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх
відсутності -на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із
загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Постановлені у справі судові
рішення зазначеним вимогам не відповідають.

Постановляючи про відмову у
задоволенні позову, господарський суд першої інстанції, а з цим погодився й
апеляційний господарський суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку,
виходив з недоведеності  позивачем обсягу
завданих йому збитків при наявності вини відповідача.

Проте, погодитися з наведеними
мотивами відмови у відшкодуванні шкоди у повному обсязі не можна.

Суди визнали встановленим як факт
пожежі, так і вину відповідача у її виникненні.

Не спростовуються судами і доводи
позивача про пошкодження його майна та характер цих ушкоджень, які свідчать про
неможливість відновлення майна у попередній стан.

Наведене виключало право суду на
відмову у відшкодуванні шкоди шляхом стягнення вартості втраченого майна у
повному обсязі і зобов'язувало суд вжити всіх необхідних заходів для з'ясування
дійсного обсягу завданої пожежею шкоди і, при сумнівах щодо правильності
висновків спеціаліста, обговорити питання про призначення експертизи чи інших
досліджень, витребувати необхідні матеріали, які могли б підтвердити чи
спростувати доводи позивача про розмір завданих йому збитків.

Але, всупереч покладеному на нього
обов'язку, суд не вжив необхідних мір для встановлення дійсного обсягу завданої
позивачу шкоди, а тому, рішення про відмову у задоволенні позову не можна
визнати законними та обгрунтованими.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати наведене, повно та всебічно з'ясувати дійсні обставини
справи, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого,
постановити законне й обгрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.
ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Луганської області від 17.10.2006 року та постанову Луганського апеляційного
господарського суду від 11.01.2007 року скасувати, а справу передати на новий
судовий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді                                                                                             П.А. Гончарук

В.М.
Харченко