СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2007 р.

Справа № 17/2589

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
"К.Д.Ц." м. Хмельницький

до Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Шепетівка

про  стягнення 16568,61 грн., з яких 14944,33 грн.
основної заборгованості, 559,8 грн. індексу інфляції, 159,64 грн. - 3% річних
та 904,84 грн. пені

Суддя   В.В.Димбовський

Представники сторін

Позивача:
Багатій О.Г.-представник за довіреністю від 01.02.2007 року

Відповідача:  не з'явився

Суть спору:
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2007 року
порушено провадження у справі №17/2589 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
„К.Д.Ц.”, м.Хмельницький до Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Шепетівка
Хмельницької області про стягнення 16568,61 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на
те, що на підставі договорів купівлі-продажу, Позивачем було відпущено
Відповідачу на підставі видаткових накладних
товарно-матеріальні цінності на загальну суму 68504,33 грн., за які
відповідач розрахувався не в повному обсязі .

Повноважний представник позивача  для участі у судовому засіданні  з'явився,
наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони
підтверджені поданими доказами .

Відповідач своїми процесуальними
правами не скористався, зокрема, відзиву на позов не подав,  позовні вимоги по суті не оспорив,
повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, поважні
причини неявки повноважного представника суду не повідомив, що не перешкоджає
вирішенню спору згідно ст.75 ГПК України
.

Розглянувши подані позивачем документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд
встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та
відповідачем були укладені договори купівлі-продажу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1,
згідно яких позивач передав відповідачу товарно-матеріальні цінності на
загальну суму  68504,33 грн..

Згідно п.2.3. вищевказаних договорів купівлі-продажу, боржник
зобов'язаний провести розрахунок з позивачем не пізніше як через 10 банківських
днів з моменту отримання товару .

В порушення умов договору , відповідач  своє грошове зобов'язання сплатити грошові
кошти за отримані товарно-матеріальні цінності в повному обсязі  не виконав, належним чином із позивачем не
розрахувався,  що стало підставою для
звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості
.

Внаслідок часткової сплати відповідачем суми заборгованості,
основна заборгованість відповідача перед позивачем станом на день прийняття
рішення по справі складає 14944,33 грн..

Позивачем , у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу
України нараховано відповідачу   індекс
інфляції за весь час прострочення за період листопад 2006 р. по лютий 2007 року
в сумі 559,8 грн., а також три процента річних від простроченої суми за період
з жовтня 2006 року по березень 2007 рік в сумі 159,64 грн..

Крім того,
позивачем, у відповідності до п.4.2. вищевказаних договорів купівлі-продажу та
Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань” було нараховано відповідачу за період в шість місяців від дня
прострочення зобов'язання пеню в сумі
904,84 грн..

Враховуючи викладене,
станом на день прийняття рішення по справі заборгованість відповідача перед
позивачем  складає 16568,61 грн., з яких
14944,33 грн. основної заборгованості , 559,8 грн. індексу інфляції, 159,64
грн. - 3% річних та 904,84 грн. пені .

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у
сукупності, до уваги приймається наступне:

У відповідності до ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України -
одностороння  відмова  від
зобов'язання  або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.  Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до   звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п.п. 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не
допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з
мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано
належним чином .

Основна  заборгованість в
сумі 14944,33 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи  документами, а саме  договором купівлі-продажу ІНФОРМАЦІЯ_1,
належним розрахунком заборгованості .

Таким чином , позовні вимоги в частині стягнення основної
заборгованості  обґрунтовані та
підлягають задоволенню  14944,33 грн..

Позивачем , у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу
України нараховано відповідачу   індекс
інфляції за весь час прострочення за період листопад 2006 р. по лютий 2007 року
в сумі 559,8 грн., а також три процента річних від простроченої суми за період
з жовтня 2006 року по березень 2007 рік в сумі 159,64 грн..

Судом враховується, що у відповідності до ст.625 Цивільного
кодексу України  Боржник   не
звільняється   від   відповідальності  за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Таким чином , позовні вимоги в частині стягнення індексу
інфляції та 3% річних  обґрунтовані та
підлягають задоволенню в сумі  559,8 грн.
та 159,64 грн.   відповідно .

Крім того,
позивачем, у відповідності до п.4.2. вищевказаних договорів купівлі-продажу та
Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань” було нараховано відповідачу за період в шість місяців від дня
прострочення зобов'язання пеню в сумі
904,84 грн..

У відповідності до ст.547 Цивільного кодексу України -правочин
щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі .
Правочин   щодо забезпечення виконання
зобов'язання , вчинений із недодержанням письмової форми , є нікчемним .

Судом враховується , що відповідно до п.4.2. вищевказаних
договорів  купівлі-продажу передбачено,
що за прострочення виконання зобов'язання покупець сплачує на користь продавця
пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару
за кожен день прострочення .

Таким чином ,  враховуючи
те, що нарахування позивачем відповідачу пені було передбачено умовами
договорів купівлі-продажу та розмір пені відповідає вимогам Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” , суд вважає що
позовні вимоги позивач в частині нарахування пені обґрунтовані та підлягають
задоволенню в сумі 904,84 грн..

Виходячи із
вищенаведеного,  позов є обґрунтованим,
підтвердженим матеріалами справи і належними доказами та підлягає задоволенню в
сумі  16568,61 грн., з яких 14944,33 грн.
основної заборгованості, 559,8 грн. індексу інфляції, 159,64 грн. - 3% річних
та 904,84 грн. пені .

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати у справі
належить покласти на відповідача.

Зайво сплочене державне мито в сумі  40,32 грн. , яке сплочено на підставі
квитанції   НОМЕР_1  повернути позивачу . Видати довідку .

Зважаючи на
викладене, керуючись ст.ст. 173,174,193 Господарського кодексу України ,
ст.ст.525,526,625 Цивільного кодексу України , ст.ст. 47,49,82,84,116
Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов
Товариства з обмеженою відповідальністю „К.Д.Ц.”, м.Хмельницький до Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Шепетівка Хмельницької області про стягнення 16568,61
грн., з яких 14944,33 грн. основної заборгованості, 559,8 грн. індексу
інфляції, 159,64 грн. - 3% річних та 904,84 грн. пені  задоволити
.

Стягнути з  Приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_2АППБ „Аваль”, МФО НОМЕР_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_4)  на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю „К.Д.Ц.”, м.Хмельницький,
вул.Калнішевського, 2  (р/р
3  в ХФ ВАТ „Кредо банк”, МФО
315654, ) -  14944,33
грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сорок чотири гривень 33 копійок) основної
заборгованості , 559,8 грн. (п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 80 копійок)
індексу інфляції, 159,64 грн. (сто п'ятдесят дев'ять гривень 64 копійок) 3%
річних, 904,84 грн. (дев'ятсот чотири гривень 84 копійок) пені , 165,68 грн.
(сто шістдесят п'ять гривень 68 копійок) витрат по оплаті державного мита та
118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 копійок)  витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ.

Зайво сплочене державне мито в сумі  40,32 грн. , яке сплочено на підставі
квитанції   НОМЕР_1  повернути позивачу .

Видати довідку.

Суддя