СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.02.07                                                                                 Справа № 12/896н-ад.

Суддя Палей О.С., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ-Косметика", м.Луганськ

до Луганської митниці

про скасування правового акту індивідуальної дії та відшкодування шкоди

за участю представників сторін:

від позивача –Шубин В.М. - предст. по дов.,  ,  представник Шубина С.Б. - директор;

від відповідача –Старікова О.О. - гол. інсп.юр.від., довіреність № 1-17/398 від 17.01.07,  Савченкова Т.В. - гол.сектору, довіреність № 1-17/9610 від 27.10.06; Макаренко Л.М. - заст.нач.від. контр., довіреність № 1-17/251 від 12.01.07

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про:

-          визнання недійсним Талону № 55 1 від 26.10.2005р. Луганської митниці про відмову у пропуску на митну територію України чи митному оформленню товарів та інших предметів та довідки № 2498 від 26.10.2005р.;

-          визнання недійсним Талону № 640 від 06.12.2005р. Луганської митниці про відмову у пропуску на митну територію України чи митному оформленню товарів або інших предметів та  довідка  № 2911 від 05.12.2005р.;

-          зобов"язання відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями

відповідача, стягнувши на користь ТОВ "СВ - Косметика" з Луганської митниці грошову суму у

розмірі 7067 грн. 75 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в :

Товариству з обмеженою відповідальністю "СВ -"Косметика" –позивач у справі –було відмовлено у митному оформленні товарів (косметичної продукції), отриманих від  нерезидента, з приводу чого Луганською митницею були видані талони відмови у пропуску на  митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів № 551 від 26.10.2005р. та № 640 від 06.12.2005 р.

Фактичні обставини  справи, встановлені судом, наступні.

Між ТОВ "СВ-Косметика" та ВАТ "Свобода" укладено контракт від 15.01.04 № 758/10652 на поставку продукції. Відповідно до додаткової угоди № 4 від 14.10.05 р. до  цього контракту ВАТ "Свобода" доручило ТОВ "СВ –Косметика" прийняти партію  товару направленого на адресу ТОВ "УНІКОД-технологія", м.Київ у зв'язку з припиненням  зовнішньоекономічної діяльності даним підприємством. Товар постачався по рахунках –фактурах від 14.10.2005 р. № СФЗ-8803/10.05/; СФЗ-8804/10.05; СФЗ-8802/10.05; СФЗ-8805/10.05/; СФЗ-8801/10.05/ від 14.10.05 р.

ТОВ "СВ-Косметика" звернулось до Луганської митниці з метою митного оформлення товару, але митницею відмовлено у митному оформленні товару та видано талон  відмови у митному оформленні від 26.10.05 № 551, при цьому  відповідачем 26.10.05 було складено довідку № 2498 про  визначення митної вартості товарів, відповідно до якої  митна вартість певного асортименту товарів розрахована на підставі ціни угоди на ідентичний товар.

Внаслідок самостійного визначення митницею митної вартості товару його ціна збільшилася з 47762,97 грн. до 50436,39 грн. (різниця до сплати склала 2673,42 грн.).

За аналогічних обставин при наступній поставці товарів за вищевказаним контрактом позивачу було видано довідку № 2911 від 05.12.2005 р. про встановлення митної вартості товарів за другим методом та талон  відмови № 640 від  06.12.2005 р. Різниця до сплати  за цією поставкою склала 1894 грн.33 коп.

На обгрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що :

-всупереч ч.2 ст.265 Митного Кодексу України, відповідач самостійно визначив митну вартість товарів за наявністю всіх поданих підприємством документів, якими ціна товарів була достеменно підтверджена;

-підприємством, на вимогу митного органу, були подані ітогова калькуляція собівартості продукції ВАТ "Свобода" станом по 10.07.05, прайси та сертифікат про походження товару.

Позивач вважає, що  неправомірними діями митниці спричинена матеріальна шкода в сумі  7067,75 грн. в тому числі: 2673,42 грн. різниці до сплати податків та митних  зборів за талоном № 551, 1894 грн.33 коп. різниці до сплати податків та зборів за талоном № 640 та 2500 грн. збитків за  простій орендованого автомобілю.

Відповідач подав заперечення від 29.12.06 № 1-17/11804 на адміністративний  позов, та зазначає наступне.

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості заявленого товару "Косметичні засоби ..." по ВМД від 24.10.2005 №702000001/5/010115 посадовою особою митного органу були розглянуті надані декларантом у підтвердження заявленої митної вартості наступні документи:

1..Контракт від 15.01.2004 №758/10652;

2.Рахунки-фактури від 14.10.2005 р. № СФЗ-8803/10.05/; СФЗ-8804/10.05/;                 СФЗ-8802/10.05/; СФЗ-8805/10.05/; СФЗ-8801/10.05/ (без відміток про перетин митного кордону);

3.Довідка про транспортні витрати від 01.08.05 № 4;

4.СМR від 21.10.05 № 0036918 (без відміток про перетин митного кордону);

5.Копія митної декларації країни відправлення (Росія) від 01.08.05 №10121110/010805/0002422;

6.Договір про транспортно-експедиційне обслуговування від 25.03.05 № 03.03;

7.Лист підприємства щодо вартості товару;

8.Сертифікат про походження товару від 18.10.05 №  КІЛІА. При розгляді наданих документів з'ясовано,  що заявлений до митного оформлення вантаж надійшов на митну територію України на адресу ТОВ „Унікод-Технологія",  м.Київ за контрактом від  16.02.04 № ХИ-8/10546/1  та в зв'язку із неможливістю  його  прийняття  зазначеним  підприємством  був  переадресований  ТОВ  „СВ- -Косметика", м.Луганськ згідно додаткової угоди від 14.10.05 № 4 до контракту від 15.01.04 № 758/10652.

При розгляді цінової інформації Луганської митниці щодо попередніх поставок ідентичного товару ВАТ „Свобода" підприємству „СВ-Косметика" (де ціни були вищими), виникли сумніви стосовно правильності визначення митної вартості товару, та була запрошена додаткова інформація (висновок Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків) стосовно реальної вартості поставленого товару згідно п.15 Постанови КМУ від 28.08.06 № 1375, про що зроблено запис 24.10.05 у декларації митної вартості.

Крім вищезазначеного підставою для виникнення сумнівів була інформація щодо вартості товарів ВАТ „Свобода" зазначена на сайті у мережі "Інтернет ", яка не відповідала інформації зазначеної у прайс-листі наданому до митного оформлення та рахунках-фактурах ( була вищою).

Аналогічні сумніви також виникли у митниці при ввезенні  декларантом товару за  митною декларацією країни відправлення (Росія) від 01.12.05 № 10121110/011205/0003953, що й стало підставою для визначення митницею вартості товарів за ІІ - м методом.

Відповідач також повністю не згоден із вимогами майнового характеру, посилаючись на те, що понесені у зв'язку з доставкою товарів витрати мають бути відшкодовані постачальником товару, згідно з умовами контракту, а також недоведення  вини митниці.

Дослідивши матеріали  справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на підставу  своїх вимог і заперечень, суд  дійшов  висновку, що позовні вимоги не підлягають  задоволенню з огляду  на наступне.

Передусім, предметом даного спору є визнання  недійсними талонів відмов, виданих  Луганською  митницею,  як актів індивідуального  характеру,  які породжують  певні  правові наслідки  для позивача  та мають для нього  безпосереднє значення  як  для суб‘єкта  публічно-правових відносин.

Підставами  для визнання акту  недійсним (нечинним, його скасування) є невідповідність  його вимогам  чинного законодавства  та (або)  визначеній  законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до ст. 4  Закону України  "Про Єдиний  митний тариф" від 05.02.1992 р.            № 2097,  товари та  інші предмети, що ввозяться на митну  територію України,  підлягають обкладенню митом.

Компетенція митних органів  визначена ст.11 Митного Кодексу України, до якої входить виконання  функцій, зокрема, митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Статтею 265 МК  визначено, що митний орган, що  здійснює контроль за правильністю  митної оцінки  товарів  з урахуванням положень цього Кодексу,  має право  приймати рішення про правильність  заявленої  декларантом  митної вартості товарів.

У разі  відсутності  даних,  що підтверджують правильність визначення  заявленої декларантом  митної вартості  товарів,  або за наявності обґрунтованих  сумнівів  у достовірності  поданих  декларантом відомостей митний орган може самостійно  визначити митну  вартість  товарів, що декларуються,  послідовно застосовуючи  методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом  на підставі наявних у нього відомостей, у тому  числі  цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних)  товарів  з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Зазначена норма  кореспондується  з приписами  абз.2 п.6  Порядку  декларування митної  вартості  товарів, що переміщуються  через  Митний  кордон України, затвердженого Постановою КМУ від 28.08.2003. №1375, щодо обставин, які  дають право митним органам  визначати митну  вартість товару.

Стаття 80  Митного Кодексу України зазначає тільки про можливість  відмови у митному  оформленні і пропуску товару на митну територію  України а чітко визначені  правові  підстави  відмови  у пропуску товарів  через митний  кордон України  законом не встановлені.

Слід  зазначити, що МК України відрізняє поняття фактурної  та митної вартості.

Так фактурна вартість, згідно  п.1.7 Інструкції  про порядок заповнення  вантажної митної  декларації, затвердженої  наказом  Держмитслужби України від 09.07.97 р. № 307, зареєстрованої  в Мінюсті 24.09.97 р. за № 443/2247,  це договірна,  контрактна вартість  товарів,  яка фактично сплачена  чи підлягає сплаті або має компенсуватися  зустрічними  поставками  товарів  та зазначається  в рахунку-фактурі,  відповідно до умов зовнішньоторгового договору  (контракту).

Відповідно до ст.259 МК України митна вартість товарів –це заявлена декларантом або  визначена митним  органом вартість товарів, що переміщується  через Митний кордон  України,  яка обчислюється на момент   перетинання  товарами Митного кордону України  відповідно до Положень  цього Кодексу,  при цьому  контроль  правильності визначення  митної вартості  товарів  проводиться митним  органом,  що здійснює  митне  оформлення товару.

Дійсно, першим методом  визначення митної  вартості товарів, які ввозяться на митну  територію України, ст.ст.266, 267 МК  України визначено  "метод оцінки за ціною угоди щодо товарів,  які імпортуються".

Проте це не означає, що за наявності чітко визначеної  конкретної ціни щодо товару, який імпортується, митна вартість його автоматично  має визначатися  на підставі ціни угоди.

Враховуючи відсутність чітко  визначених підстав  для відмови  у митному оформленні товарів,  право митного органу  приймати рішення  про правильність  заявленої  декларантом  митної вартості  та самостійно визначити  таку вартість, суд у межах даної справи  надає оцінку доводам відповідача  щодо наявності у нього обґрунтованих сумнівів  у достовірності  поданих декларантом  відомостей.

Стаття 267 МК України  визначає як можливість застосування методу оцінки за ціною угоди щодо товарів,  які імпортуються, так і застереження у використанні  цього методу.

Суттю будь-якої системи оцінки є основна передумова,  що дії продавця та покупця мотивовані їх бажанням  отримати прибуток.

Враховуючи, що у Луганської митниці була цінова інформація  щодо попередніх поставок ідентичного товару ВАТ "Свобода" (де  ціни були вищими), висновок  Державного інформаційно - аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків

( на запрошення додаткової інформації) суд вважає, що у митниці  були обґрунтовані підстави запросити у декларанта  додаткові відомості для з‘ясування  обставин  формування ціни за спірними поставками товарів.

Порядок  та умови декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний  кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України (Постанова від 28.08.03 № 1375 "Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються  через митний кордон України" із змінами та доповненнями).

Згідно п.п.16,17 зазначеного  Порядку  митний орган  під час митного оформлення  товарів  здійснює контроль  за правильністю визначення їх митної вартості,  у тому числі  за  правильністю обрання  та застосування методу  такого визначення, повнотою (комплектністю)  поданих документів  та їх відповідністю вимогам,  встановленим  законодавством.

Згідно з приписами  п.15  вищевказаної постанови для затвердження заявленої декларантом  митної вартості товарів у разі потреби на вимогу  митного органу  можуть додатково  подаватися  калькуляція фірми  виробника на товари,  митна вартість яких  визначається, та інші документи, що можуть бути використані  для підтвердження заявленої митної вартості.

Доводи "СВ –Косметика" щодо подання додатково витребуваних  документів до митного органу  не підтверджуються документально та спростовуються  матеріалами справи.

Приймаючи до уваги той факт, що  ідентичний товар  того ж виробника вже був увезений  позивачем на митну територію України у 2005 р. (спеціфікація до контракту № 758/10652 від 15.01.04, від 25.08.05 та від  21.09.05), а декларант не надав додаткові запрошені  документи згідно з вимогами абз. 1-3 ст.264 МКУ, митний орган визнав відомості у наданих до митного оформлення документах недостатніми  для підтвердження заявленої митної вартості.

Керуючись вимогами п.18 Порядку, частин 1-2 ст.265 Митного Кодексу України ст.267 МК України  посадовою особою  митного органу було обгрунтовано прийнято рішення  про неможливість застосування 1-го методу оцінки за ціною угоди щодо товарів, що імпортуються, та про здійснення митної  оцінки за наступним, другим, методом  оцінки- за ціною угоди щодо ідентичних  товарів з урахуванням  вимог ст.268 МКУ: наявність критеріїв ідентичних товарів (однакові фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна походження, виробник) та умов їх ввезення.

Відповідач,  відповідно  до ст.71 КАС України, довів правомірність прийнятих рішень, у зв‘язку з чим  правові підстави для визнання недійсними талонів  відмови  у пропуску на митну  територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів № 640 від 06.12.2005 р., № 551 від 26.10.2005 р. та довідок про визначення митної вартості товарів відсутні.

У зв‘язку з не доведенням  позивачем  неправомірності дій органу митної служби та причинно-наслідкового  зв‘язку між діями  митниці та спричиненням збитків суд також відмовляє у задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до ст. 94  КАС України  понесені позивачем судові витрати  покладаються на позивача.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.94,160,163,167,186,254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1.У  задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти  на позивача.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі і підписано 16.02.2007 р.

Суддя                                                                             О.С.Палей

Помічник судді                                                       Є.С. Бубен