ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙН
ИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

02.04.07

Справа № А-10/112
Львівський апеляційни
й господарський суд в складі
колегії:
головуючого-судді
Р. Марко
суддів
Т. Бонк

С. Бойко
При секретарі
Ковалишин Ю.
розглянувши апеляційну
скаргу ДПІ у м. Івано- Франкі
вську від 647/10-039 від 11.01.07
на постанову господа
рського суду Івано- Франківс
ької області від 07.12.06
у справі А-10/112
за позовом ТзОВ»К
арпатрембудсервіс»
до відповідача- ДПІ
у м. Івано- Франківську
про визнання н
едійсними податкових повідо
млень- рішень
представники сторін- не
з»явилися
В С Т А Н О В И В :
Постановою господарс
ького суду Івано- франківськ
ої області від 07.12.06 по даній спр
аві позов ТзОВ»Карпатрембуд
сервіс»
задоволено. Визнано нечинн
ими податкові повідомлення-р
ішення № , № , № від 17.04.2006р
. в частині застосування адмі
ністративно-господарських с
анкцій в сумі 2592,34 грн.
Не погоджуючись із прийн
ятою постановою, відповідач
подав апеляційну скаргу, в як
ій просить постанову суду ск
асувати з підстав порушення
норм матеріального права, що
стало причиною прийняття хи
бного рішення, оскільки підс
тавою для складання акту по в
ищевказаному платнику є факт
несвоєчасної сплати узгодже
ної суми податкового зобов'з
ання, чим порушено п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст.
5 Закону № 2181. Апелянт вважає, що
відповідно до п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 ць
ого Закону, за порушення терм
інів сплати податкового зобо
в»язання, ним правомірно нар
аховані штрафні санкції по з
емельному податку, оскільки
відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону У
країни № 2181, податкове зобов'яз
ання, самостійно визначене п
латником податків у податков
ій декларації, вважається уз
годженим з дня подання такої
податкової декларації.
Апелянт не погоджується із
висновком суду про закінчен
ня термінів позовної давност
і, так як у відповідності до п
.п. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону № 2181, податко
вий орган має право самостій
но визначити суми податкових
зобов'язань платника податк
ів у випадках, встановлених ц
им Законом, не пізніше закінч
ення 1095 дня, наступного за оста
ннім днем граничного строку
подання податкової декларац
ії, а у разі, коли така податко
ва декларація подана пізніше
, - за днем її фактичного подан
ня. Апелянт вважає, що строк в
становлений даним законом дл
я визначення податкового зоб
ов'язання податковим органом
, пов'язаний з поданням податк
ової декларації, в той час, як
податкове зобов'язання у виг
ляді штрафних санкцій згідно
п.п. 17.1.7 ст. 17 Закону № 2181 не виплив
ає з поданих платником декла
рацій в розумінні п.п. 4.2.2 ст. 4 ць
ого Закону, а тому на такий вид
податкових зобов'язань гран
ичний строк, згідно ст. 15 Закон
у 2181, не поширюється. Апелянт н
е погоджується з твердженням
суду, що п. 1.3 ст. 1 Закону 1181 відно
сить до податкових зобов'яза
нь штрафні санкції, оскільки
дана норма визначає поняття
податкового боргу.
Розглянувши доводи апел
яційної скарги, дослідивши о
бставини справи, перевіривши
правильність застосування с
удом першої інстанції норм ч
инного законодавства, колегі
я суддів не вбачає правових п
ідстав для задоволення вимог
апелянта.
При цьому колегія виходила
з наступного.
На підставі акту перевір
ки складеного щодо позивача
№ 607/15-3 від 12.04.06, відповідачем прий
няті податкові повідомлення
-рішення від 17.04.2006р. № , № , № 00
08081500 про застосування до позив
ача штрафних санкцій в загал
ьній сумі 3 570,91 грн..
Підставою для нарахуван
ня сум штрафних санкцій були
встановлені перевіркою факт
и несвоєчасної сплати узгодж
еної суми податкового зобов'
язання зі сплати земельного
податку, що є порушенням п.п. 5.3.
1 ст.5 Закону України "Про поряд
ок погашення зобов'язань пла
тників податків перед бюджет
ами та державними цільовими
фондами" /далі Закон №2181/.
Відповідно до даної норм
и, платник податків зобов'яза
ний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, за
значену у поданій ним податк
овій декларації, протягом де
сяти календарних днів, насту
пних за останнім днем відпов
ідного граничного строку, пе
редбаченого підпунктом 4.1.4 пу
нкту 4.1 статті 4 цього Закону дл
я подання податкової деклара
ції.
Відповідно до ст.17 Закону №218
1 платник податків зобов'язан
ий сплатити штраф у разі коли
він не сплачує узгоджену сум
у податкового зобов'язання п
ротягом граничних строків, в
изначених цим Законом.
Згідно досліджених обстав
ин справи, встановлено, що поз
ивач, не заперечуючи факту по
рушення граничного строку сп
лати узгодженого податковог
о зобов'язання вважає неправ
омірним застосування згідно
частково оспорюваних податк
ових повідомлень-рішень штра
фних санкцій поза межами стр
оків давності (1095 днів), визначе
них п.п.15.1.1. п.15.1. ст.15 Закону №
2181.
Відповідно до п.п. 15.1.1 ст.15 За
кону 2181, податковий орган має п
раво самостійно визначити су
му податкових зобов'язань пл
атника податків у випадках, в
изначених цим Законом, не піз
ніше закінчення 1095 дня, наступ
ного за останнім днем гранич
ного строку подання податков
ої декларації, а у разі, коли т
ака податкова декларація бул
а надана пізніше, - за днем її ф
актичного подання. Якщо прот
ягом зазначеного строку пода
тковий орган не визначає сум
у податкових зобов»язань, пл
атник податків вважається ві
льним від такого податкового
зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації не підляга
є розгляду в адміністративно
му або судовому порядку.
Судом першої інстанції вір
но зазначено, що наведена нор
ма обмежує строками давності
до 1095 днів визначення податко
вим органом сум податкових з
обов'язань платника податків
. До податкових зобов»язань З
акон №2181 відносить, в тому числ
і і штрафні санкції (п.1.3. ст.1 За
кону). Початок перебігу таког
о строку ст.15 Закону № 2181 визнач
ає момент подання податкової
декларації.
Відповідно до п.1.5. ст.1 Зак
ону № 2181 штрафна санкція (штра
ф) - плата у фіксованій сумі аб
о у вигляді відсотків від сум
и податкового зобов'язання з
урахуванням пені та штрафни
х санкцій, яка справляється з
платника податків за поруше
нням ним правил оподаткува
ння, визначених відповідними
законами. Така штрафна санкц
ія (штраф) є заходом майнового
характеру, спрямована на при
пинення правопорушення суб"є
кта господарювання і за своє
ю правовою природою відносит
ься до адміністративно-госпо
дарських санкцій в розумінні
ст.238 ГК України та застосовує
ться до суб"єктів господарюв
ання за порушення встановлен
их законом правил здійснення
господарської діяльності.

Також судом першої інстан
ції вірно зазначено, що строк
и застосування адміністрати
вно-господарських санкцій ві
дповідно до ГК України є обме
женими в часі, крім випадків, п
ередбачених законом і перебі
г строків пов"язаний з момент
ом виявлення порушення суб"є
ктом господарювання встанов
лених законодавчими актам
и правил здійснення госпо
дарської діяльності.
Закон № 2181 який є спеціал
ьним щодо регулювання даних
спірних правовідносини,
не містить імперативної вка
зівки про необмеженість стро
ків застосування штрафних (ф
інансових) санкцій.
Колегія погоджується із ви
сновком суду першої інстанці
ї про те, що ст.. 15 Закону 2181 обмеж
ує визначення податковим орг
аном сум податкових зобов'яз
ань платника податків строка
ми давності до 1095 днів.
Колегія суддів, вважає, що
місцевим господарським судо
м за наявних у справі доказів
в цілому зроблено правильні
висновки щодо обставин спра
ви, постанова прийнята з дотр
иманням вимог матеріального
та процесуального права, що с
відчить про відсутність підс
тав для скасування постанови
місцевого господарського су
ду та задоволення апеляційно
ї скарги.
Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205 п.7 Р
озділу VІІ Прикінцевих та пер
ехідних положень КАС України
, Львівський апеляційний гос
подарський суд
Ухвалив:
Постанову господарсько
го суду Івано- Франківської о
бласті від 07.12.06 у справі № А-10/112 за
лишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.
Ухвалу може бути оскаржено
у касаційному порядку.
Матеріали справи скеруват
и до господарського суду Іва
но- Франківської області.
Суддя-доповідач

Р. Марко
Судді

С. Бойко

Т.
Бонк