ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.

№ 1/69/41

Вищий  господарський
суд  України  у складі колегії суддів:

головуючого

Т.Б.  Дроботової,

суддів :

Н.О. Волковицької, Л. І.  Рогач

за участю представників:

позивача

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Прод-лайн”

на  ухвали

господарського суду Чернігівської
області від 20.01.2007 року та Київського апеляційного господарського суду
від 05.03.2007р.

у справі

№ 1/69/41

господарського суду

господарського суду Чернігівської
області

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Придесення”

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Прод-лайн”

про

стягнення заборгованості 66530,51
грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 20.01.2007р. (суддя В.І.Шестак) на підставі статей
79, 86 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження та
призначено судове засідання у справі за позовом ТОВ “Придесення” до ТОВ
“Прод-лайн” про стягнення заборгованості
у сумі 66530,51грн. за договором №37-05/лт на поставку льняної трести,
укладеного між ТОВ “Придесення” та ТОВ “Про-лайн”.

Київським апеляційним господарським
судом ухвалою від 05.03.2007р. відмовлено у прийнятті апеляційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю “Прод-лайн” на ухвалу господарського
суду Чернігівської області від 20.01.2007р. згідно частини 1 статті 106
Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що вказана ухвала
не передбачає оскарженню ухвали про поновлення провадження у справі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Прод-лайн” звернулося до Вищого господарського суду України з
касаційними скаргами на ухвали господарського суду Чернігівської області від
20.01.2007р. та Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2007р., в
яких просить порушити провадження з перегляду касаційних скарг та скасувати
вказані ухвали суду першої та апеляційної інстанції, мотивуючи касаційні скарги
доводами про неправильне застосування господарським судом статей 4, 43,
65 Господарського процесуального кодексу України  та 8, 55, 64, 124 Конституції України,
Зокрема, скаржник зазначає, що суд не створив сторонам, які беруть участь у справі
необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного
застосування законодавства. Окрім цього, зазначені норми Конституції України,
зобов'язують суд приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в
законі спеціального положення про судовий захист.

Позивач відзив на касаційну скаргу
не надав.

Сторони у справі не скористалися
правом на участь представників в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до частини 2 статті 11113
Господарського процесуального
кодексу України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного
господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду
касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови
апеляційного господарського суду.

Ухвала господарського суду про поновлення
провадження у справі ухвалюється на підставі статті 79 Господарського
процесуального кодексу України та з додержанням вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до статті 65 цього
Кодексу з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського
спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду,
зокрема, вирішує питання про визнання явки представників сторін у засідання
господарського суду обов'язковою, вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення
правильного і своєчасного розгляду справи.

Статтею 43 вказаного
Кодексу встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський
суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні
умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування
законодавства.

Абзацом 3 статті 22 цього ж Кодексу
передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом
інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
в касаційному порядку оскаржено ухвалу господарського суду про поновлення
провадження у справі та призначення судового засідання.

Відповідно до статті 45
Господарського процесуального кодексу України ухвала є одним із видів судового
рішення.

Вищий господарський суд України
зазначає, що пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед
основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 12 Закону України “Про судоустрій
України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадку і
порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне
оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного
права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких
випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в
апеляційному чи касаційному порядку.

Статтею 106 цього Кодексу
передбачено, що ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним
кодексом України та Законом України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно частини першої статті 11113
Господарського процесуального кодексу України, ухвали місцевого або
апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку, у
випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, оскарженню підлягають
лише ті ухвали, про можливість оскарження яких прямо зазначено у відповідній
статті Господарського процесуального кодексу України або Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",
в яких йдеться про винесення судом даних ухвал.

Оскарження ухвали, про поновлення
провадження у справі, винесеної в порядку статті 79 Господарського
процесуального кодексу України чинним процесуальним законодавством не
передбачено.

А відтак, право чи інтерес не підлягають
судовому захисту шляхом оскарження ухвали про поновлення провадження у справі,
що зумовлює припинення касаційного провадження у справі, оскільки захист права
реалізується шляхом оскарження рішення суду по суті.

Таким чином, апеляційною інстанцією
правомірно відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського
суду м. Києва від 20.01.2007р., оскільки нормами Господарського процесуального
кодексу України, зокрема, статтею 79 цього Кодексу не передбачено можливості
оскарження в апеляційному порядку ухвали про поновлення провадження у справі.

Доводи відповідача, наведені в
касаційній скарзі про порушення апеляційним господарським судом положень статей
8, 55, 124, 129 Конституції України, є помилковими, оскільки право сторін на
апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення здійснюється у
встановленому законодавством порядку.

Отже, підстав для скасування ухвал
господарських судів першої та апеляційної інстанції не вбачається.

Згідно статті 1115 зазначеного
Кодексу у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду
справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із
встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Керуючись пунктом 1 статті 80,
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтями 11110, 11111, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю
“Прод-лайн”  залишити без задоволення.

Касаційне провадження з перегляду
ухвали господарського суду Чернігівської області від 20.01.2007 року  у справі № 1/69/41 господарського суду
Чернігівської області припинити.

Ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2007р. у справі № 1/69/41 господарського суду
Чернігівської області залишити без змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач