ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2007                                                                                   Справа № А38/358-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді   Крутовських В.І.  (доповідач)

суддів: Дмитренко А.К., Прокопенко А.Є.

секретар судового засідання: Врона С.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Журід О.М., довіреність №юр/1824  від 17.08.06,  юрисконсульт;

від відповідача-1: Стефлюк Ю.В., довіреність №12-15/08  від 09.01.07,  юрисконсульт;

від відповідача-2: Осиченко І.М., довіреність №2710/10/08-09-15  від 29.01.07,  завідувач сектору податку на додану вартість відділу податкового супроводження підприємств торгівлі і харчової галузі;

від відповідача-2: Васільєв В.О., довіреність №9074/10/08-10  від 28.03.07,  начальник відділу правової експертизи нормативно-правових актів, договорів та розгляду звернень юридичного управління;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську, м.Дніпропетровськ  на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  18.12.06р.  у справі № А38/358-06

за позовом   закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Дніпропетровський олійноекстракційний завод", м.Дніпропетровськ, 49038, вул.Ленінградська,46

до  В1- Управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ, 49600, вул.Челюскіна,1

В2- Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську, м.Дніпропетровськ, 49600, пр.Кірова, 57

про стягнення відсотків, нарахованих на суму бюджетної заборгованості по податку на додану вартість в сумі 17 422 грн.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2006р. по справі №А38/358-06 суддя Бишевська Н.А. позов закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод»,м. Дніпропетровськ до Управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ і Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську про стягнення відсотків, нарахованих на суму бюджетної заборгованості по податку на додану вартість в сумі 17 422грн. задовольнила повністю, стягнувши з бюджету України спірну суму.

Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську, не погодившись з постановою господарського суду, звернулася до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області,              м.Дніпропетровськ у поясненнях до апеляційної скарзі посилається на обґрунтованість вимог податкової інспекції, викладених в апеляційній скарзі, просить скасувати постанову господарського суду та відмовити позивачу в задоволенні позову.

Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод», м.Дніпропетровськ у запереченнях на апеляційну скаргу посилається на необґрунтованість вимог, викладених СДПІ в скарзі, і просить постанову господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи і доводи Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську, викладені в апеляційній скарзі, пояснення відповідача-1 та  заперечення позивача на неї, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова –скасуванню з наступних підстав.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську, посилається в апеляційній скарзі на те, що «… Приймаючи рішення, суд не врахував всіх обставин справи, а саме того, що відповідно до п.п. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.97 р. №168 «Про податок на додану вартість», встановлено обов'язок держави відшкодувати платникам податків податок на додану вартість …визначено терміни і шляхи відшкодування податку, а також передбачена відповідальність держави за несвоєчасне повернення податку, яка полягає у нарахуванні відсотків у встановлених законом розмірах. Порядком відшкодування ПДВ… визначено порядок нарахування та перерахування на користь платників податків відсотків за бюджетною заборгованістю з ПДВ. Законом цей порядок не встановлений…».

Крім того, СДПІ в судовому засіданні представила пояснення по справі, в яких посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, на її думку, повинно бути відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти посилання СДПІ на закінчення строків позовної давності, позивач посилається на п. 15.2 «Граничні строки стягнення податкового боргу» Закону України від 21.12.2000р. №2181 «Про порядок погашення податкових зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» і на те, що вказаним Законом передбачено 1095 днів для стягнення суми податкового боргу (основної заборгованості та штрафних санкцій). Для пені, що застосовується до платника податків, ніяких строків не встановлено, оскільки нарахування пені припиняється у день оплати податкового боргу, й таким чином, у разі сплину строків позовної давності за сумою податкового боргу не є можливим стягнення пені. Крім того, позивач посилається на те, що відповідно до п.п. 7.7.3 п. 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» «…Суми, що не відшкодовані платнику податків протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються відсотки на рівні 120% від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків…».

Колегія суддів вважає, що посилання позивача необгрунтовані і не можуть бути прийняти до уваги, оскільки ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки для добровільного відшкодування платнику податку бюджетного відшкодування встановлений місячний строк, право на нарахування відсотків у позивача виникло відповідно з вересня та листопаду 2003 року. З представлених позивачем документів встановлено, що фактично бюджетне відшкодування було одержане платником податку 25.12.2003 року. З позовними вимогами закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський олійноекстракційний завод», м.Дніпропетровськ звернулося до господарського суду Дніпропетровської області 13.10.2006р., тобто, пропустивши встановлений ст. 99 КАС України строк для звернення до адміністративного суду з позовної заявою.

Посилання позивача в своїх запереченнях на апеляційну скаргу та поясненнях до неї на положення п.п.15.3.1 п.15.3 ст.15 Закону України від 21.12.2000р. №2181 «Про порядок погашення податкових зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», як підставу для обчислення строків для звернення з позовною заявою не може бути прийнято до уваги, оскільки вказаний Закон регламентує відносини податкових органів з платниками податків і не може застосовуватися при стягненнях платниками податків з податкових інспекцій.

Вказані пункти статті 15 встановлюють строки (1095 днів) для подання заяв на повернення надмірно сплачених податків або на їх відшкодування з бюджету.

Твердження позивача про те, що Законом України «Про податок на додану вартість» відсотки за невчасне відшкодування прирівнюються до основної суми бюджетної  заборгованості, є помилковим.

Відповідно до п.п.7.7.3 п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що бюджетною заборгованістю є суми податку, не відшкодовані платнику податку, протягом відповідного строку. Проценти ж нараховуються на суму бюджетної заборгованості.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було помилково прийнято постанову від 18.12.2006р. про задоволення позовних вимог, тому вона підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 160, 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську задовольнити.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2006р. по справі №А38/358-06 скасувати.

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з моменту складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                     В.І. Крутовських

Суддя                                                                                А.К. Дмитренко

Суддя                                                                                А.Є. Прокопенко

З оригіналом згідно

Помічник судді:                              Н.О.Стрюк