ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 червня 2007 р.
№ 36/197

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Грейц К.В.,

суддів:
Глос О.І., Бакуліної С.В.,

розглянувши касаційну скаргу
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р.

у справі
№36/197

господарського суду
м.Києва

за позовом
Науково-виробничого підприємства у формі ТОВ "Рем-Фарм"

до відповідача-1:
Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації;

до відповідача-2:
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача
Головне управління контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном м.Києва

про
відшкодування збитків та усунення перешкод у здійсненні права користування майном

ВСТАНОВИВ:

Подана вдруге касаційна скарга Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. у справі №36/197 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

В порушення вимог ч. 3 ст. 111 ГПК України, згідно з якою касаційна скарга підписується особою, яка подала касаційну скаргу або її уповноваженим представником, на касаційній скарзі відсутній підпис представника КПУЖГ Шевченківської районної у м.Києві ради, що підтверджено актом Вищого господарського суду України від 23.05.2007 р. №03-31/144, згідно з яким при розкриванні поштового відправлення, яке надійшло від Київського апеляційного господарського суду супровідним листом №02-13/749 від 15.05.07 р., виявлено відсутність підпису представника Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради Л.Фім на касаційній скарзі. Крім того, на касаційній скарзі стоїть вихідний штамп Житлово-експлуатаційної контори №1018 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради від 20.04.2007 р. №450, тоді як відповідачем у справі №36/197 є Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради.

До скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 р. №7-93 та Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. №15.

Відповідно до п. 14  Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 р. №15, при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника —останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід бюджету ___ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Доданий до касаційної скарги примірник платіжного доручення від 17.04.2007 р. №652 про сплату державного мита у сумі 182,46 грн. не може бути належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством порядку, оскільки вказаний напис не скріплений підписами посадових осіб та відтиском печатки кредитної установи, на платіжному дорученні від 17.04.2007 р. №652 взагалі відсутня печатка кредитної установи.

Крім того, касаційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. у справі №36/197 подано після закінчення строку, встановленого для її подання, з клопотанням про відновлення процесуального строку.

Клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за заявою сторони, прокурора може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений процесуальний строк. Разом з тим, виходячи зі змісту вказаної статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об’єктивно непереборними і пов’язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Звернувшись з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку, заявник не навів поважних причин пропуску процесуального строку, крім посилання на те, що підготовка касаційної скарги потребує часу та оплати судових витрат за розгляд касаційної скарги, а ст. 110 Господарського процесуального кодексу України встановлює місячний термін для оскарження.

Однак, матеріали справи свідчать, що постанова апеляційної інстанції у даній справі від 13.12.2006 р. була в установлений законом термін надіслана на адресу сторони (14.12.2006 р.), однак заявник протягом п'яти місяців не спромігся оформити касаційну скаргу в установленому законом порядку, не навівши будь-яких поважних причин пропуску строку касаційного оскарження, встановленого ст. 110 Господарського процесуального кодексу України.

Після повернення касаційної скарги без розгляду Вищим господарським судом України від 14.03.2007 р., заявник вдруге звернувся з непідписаною касаційною скаргою, оформленою з порушенням вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України, лише 20.04.2007 р.

Таким чином, звернувшись з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. лише 20.04.2007 р., заявник порушив встановлений ст. 110 Господарського процесуального кодексу України процесуальний строк, не навівши при цьому поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин касаційна скарга Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. у справі №36/197 підлягає поверненню відповідно до п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради у відновленні пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м.Києві ради від 20.04.2007 р. №450 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. у справі №36/197 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий                                                                                      К.Грейц

Судді:                                                                                                  О.Глос

С.Бакуліна