ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"23" січня 2007 р.
Справа №  13/116/06

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Мілосердовій Н.Ю.,

з участю представників сторін:

від позивача -підприємець ОСОБА_1;

від третьої особи -  Бортик Р.О. по дов. № 312 від 18.01.2007 р.,
(представники відповідачів 1 та 2, повідомлені належним чином про час і місце
судового засідання, в судове засідання не з'явилися),

за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (надалі- підприємець
ОСОБА_1), АДРЕСА_1(адреса для листування: АДРЕСА_2),

до відповідачів:

1. Виконавчого
комітету Миколаївської міської ради, м. Миколаїв, вул.Адміральська, 20,

2.
Адміністрації Корабельного району м. Миколаєва, м. Миколаїв, пр.Жовтневий, 314,

третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -
комунальне підприємство Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації
(надалі - КП МБТІ), м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40,

про
визнання права власності на самовільно забудоване майно, -

ВСТАНОВИВ:

Підприємцем ОСОБА_1 пред'явлено
позов до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради та Адміністрації
Корабельного району м. Миколаєва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача
- КП МБТІ, з урахуванням уточнених позовних вимог,  про визнання права власності на самовільну
добудовану до кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_1 вбиральню літ. Б площею 6,5 кв.м. вартістю
2840 грн.

Свої вимоги підприємець ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що їй належить на праві власності кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно
договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_2 р., а земельну ділянку, на якій
розташоване кафе, вона орендує згідно укладеного з міськрадою договору №
НОМЕР_1. У 2002 нею самовільно
добудовано  до кафе-бару
ІНФОРМАЦІЯ_1 вбиральню. Право власності на таку добудову згідно чинного законодавства
можливо визнати лише в судовому порядку.

Відповідач -1, повідомлений
належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач -2 та КП МБТІ  у відзивах на заяву вважають, що позов може
бути задоволеним.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, які підтримали свої доводи, вивчивши матеріали
справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову,
виходячи з наступного.

На підставі договору
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_1 належить на праві власності
кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_1, що в АДРЕСА_2, загальною площею 124,7 кв. м., основна
площа -94,40кв.

Згідно виписки з рішення
Миколаївської міської ради за № НОМЕР_2 та укладеного з останньою договору
оренди земельної ділянки ОСОБА_1 надано в довгострокове тимчасове користування
земельну ділянку загальною площею 788 кв.м. строком на 10 років для
обслуговування кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_2.

У подальшому позивачем до вказаного
об'єкту добудовано будівлю вбиральні літ.-Б загальною площею -6,5 кв. м. Даний
об'єкт належить до об'єктів капітального будівництва. Викладене підтверджено
технічним паспортом на виробничий будинок кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на
24.07.2003 р. (інвентаризаційна справа № НОМЕР_3).

У матеріалах справи містяться
висновки санітарно-епідеміологічної станції Корабельного району м. Миколаєва за
№ НОМЕР_4, Корабельного районного відділу МНС в Миколаєві за № НОМЕР_5 та
Виконавчого комітету Миколаївської міської ради за №НОМЕР_6, якими погоджено
оформлення права власності на зазначену вище самочинно добудовану вбиральню.
Крім того,  в матеріалах справи наявна
письмова згода ТОВ “ТД” Генікс-Юг” від НОМЕР_7, як суміжного землекористувача,
на визнання за підприємцем ОСОБА_1 права власності на самовільно добудоване
приміщення до кафе-бару.

Статтею 181 ЦК України визначено,
що до нерухомих речей відносяться об'єкти, розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

З огляду на викладене, та
враховуючи наявність позитивних висновків компетентних органів щодо відповідності
самочинної добудови будівельним, санітарним та іншим вимогам щодо об'єктів
нерухомості, позов щодо визнання права власності на самовільну добудовану до
кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_1 вбиральню літ. Б, площею 6,5 кв. м., підлягають
задоволенню повністю.

Позовні вимоги в частині визнання
вартості добудованого майна в сумі 2048 грн. не підлягають задоволенню,
оскільки вони не обґрунтовані відповідним
доказами, зокрема, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували
вартість спірного об'єкту в сумі позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 43, 82 -85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за суб'єктом
підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1, ідентифікаційним номер
НОМЕР_8, АДРЕСА_1, право власності на самовільно добудовану вбиральню літ. Б,
площею 6,5 кв. м., до кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_1, що в АДРЕСА_2.

У задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд
Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя