СУД
СУД
УХВАЛА

04.05.07                                                                                 Справа № 10/95пн-ад.

Суддя господарського суду Луганської області Мінська Т.М. по справі № 10/95пн-ад за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Стахановський вагонобудівний завод",

м. Стаханов

до Стахановської об’єднаної державної податкової інспекції

про визнання дій незаконними, визнання відсутності права та визнання наявності права

Представники сторін:

від позивача –Гапонов О.С. (дов. № 92 від  05.01.2007.); Онищенко А.В., довіреність №   14403 від 21.12.06;

від відповідача –Талащенко В.Є. (дов. № 1 від 09.01.2007.).

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлені вимоги:

- визнати незаконними дії Стахановської ОДПІ щодо складання акту від 18.12.2006 р. №1035/23-00210890 про результати виїзної планової перевірки ВАТ "СВЗ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005р. по 30.09.2006р. в частині висновків про завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування в сумі 13067113грн.

- визнати відсутність у Стахановської ОДПІ права на застосування до ВАТ «СВЗ»

адміністративно-господарських санкцій на підставі зазначеного акту від 18.12.2006 р. №

1035/23-00210890 про результати виїзної планової перевірки ВАТ "СВЗ", а саме на прийняття: рішення про зобов'язання ВАТ «СВЗ»подати нову декларацію з уточненими показниками; рішення про донарахування (визначення) сум податкового зобов'язання та штрафних санкцій з податку на прибуток підприємств, якщо за результатами наступних податкових періодів (починаючи з 01.01.2006 р.) ВАТ «СВЗ»буде мати прибуток в розмірі більшому, ніж сума збитків ВАТ "СВЗ", розрахована спеціалістами Стахановської ОДПІ      (7 825 800 грн.), але менше, ніж сума Збитків за даними ВАТ «СВЗ»( 20 892 913 грн.).

- визнати наявність у ВАТ «СВЗ»права на віднесення до декларацій з податку на

прибуток підприємства за 1-й квартал, 1 півріччя та 3 квартали 2006 року до складу валових

витрат ( рядок 04.9 декларації ) збитків (сум від'ємного значення об'єкту оподаткування), що

існували станом на 01.01.2005р. та не були погашені протягом 2005 року, в сумі 13067113 грн.

Відповідач надав  заперечення від 26.03.2007. на позов  та просить відмовити у його задоволені.

Позивачем  заявлено  клопотання  про  звернення  до  Верховного  Суду  України  для вирішення  питання  стосовно  конституційності   ст.  86 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»,  і  зупинення  провадження  у  справі  відповідно  до  п. 3  ч. 1 ст.  156   Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач  вважає,  що  ст.  86 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» суперечить  статтям  92 и  95  Конституції  України  в  їх системному  зв’язку  з  частиною 2 статті 38  Бюджетного кодексу України,  оскільки  Конституція  України  (п. 1 ч. 2 ст.  92)  розмежовує   бюджетні  і  податкові  правовідносини,  з  чого  випливає,  що  бюджетне законодавство  не  може  регулювати  податкові  відносини.

Відповідач надав заперечення на клопотання позивача щодо звернення до Верховного Суду України з питання конституційності Закону про державний бюджет України  та просить відмовити у його задоволенні, у зв’язку з його безпідставністю.

При вирішенні даного  клопотання  суд  виходить із наступного:

Згідно  п.  4  ст.  9   Кодексу адміністративного судочинства України  у  разі  невідповідності  нормативно –правового акту  Конституції України,  закону  України,  міжнародному  договору,  згода  на обов’язковість  якого надана Верховною Радою України,  або  іншому  правовому акту суд  застосовує  акт, який має  вищу  юридичну  силу.  Згідно  п. 5  цієї  статті  у  разі  виникнення  в суду сумніву  під час  розгляду  справи  щодо  відповідності закону  чи  іншого  правового акту  Конституції України,  вирішення  питання  про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України,  суд звертається  до Верховного Суду  України  для  вирішення  питання  стосовно внесення  до Конституційного Суду України  подання  щодо конституційності закону  чи іншого правового акту.

З  огляду  на  положення  ст.  9  Кодексу адміністративного судочинства України  суд  не  вбачає  підстав для    звернення   до Верховного Суду  України  для  вирішення  питання  стосовно внесення  до Конституційного Суду України  подання  щодо конституційності ст.  86 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» і  вважає  можливим  вирішення  даного  спору  згідно  діючого  законодавства.

Керуючись статтями 9,  49, 156 п. 3 ч. 1, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання  позивача  про   звернення  до  Верховного  Суду  України  для вирішення  питання  стосовно  конституційності   ст.  86 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»,  і  зупинення  провадження  у  справі  відповідно  до  п. 3  ч. 1 ст.  156   Кодексу адміністративного судочинства України  відхилити.

Суддя                                                                                Т.М.Мінська