ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 р.
№ 7/262-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Рогач Л.В.

за участю представників сторін котрі
позивача
відповідача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
у справі

не з’явились
Пристромко М.Л. дов. від 03.01.2007 року
Дочірнього підприємства "Кінтан Девелопментс Лімітед"

№  7/262-06

на постанову
Дніпропетровського  апеляційного господарського суду

від
11.12.2006 року

за позовом
Дочірнього підприємства "Кінтан Девелопментс Лімітед" м.Київ

до
Закритого акціонерного товариства "Кодакінвест" м.Дніпропетровськ

про
внесення змін до договору

Дочірнє підприємство "Кінтан Девелопментс Лімітед" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Кодакінвест" про внесення змін до умов договору про зворотну фінансову допомогу № 1 від 23.11.2001 року, які полягають у встановлені в договорі права позивача отримувати від відповідача проценти від

суми позики в розмірі 9,5 відсотків річних, які виплачуються позичальником щомісяця 10-го числа до дня повернення позики. Позовні вимоги вмотивовані

Доповідач  Гоголь Т.Г.

тим, що на  підставі  договору  №  02/07-ВП від 01.07.2005 року Дочірнє підприємство " Топгаз - Дніпропетровськ" Закритого акціонерного товариства  "Топаз" відступило Дочірньому підприємству "Кінтан Девелопментс  Лімітед" право вимоги,  належне первісному кредитору за договором №1 про зворотну фінансову допомогу, укладеним Дочірнім підприємством "Топгаз-Дніпропетровськ" Закритого акціонерного товариства "Топаз" з Закритим акціонерним товариством "Кодакінвест", т.ч. позивач став новим кредитором.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 26 вересня 2006 року   (суддя Коваль Л.А.) в задоволенні позову Дочірнього підприємства “Кінтан Девелопментс Лімітед” відмовив, посилаючись на  відсутність підстав для внесення змін до спірного договору про зворотну фінансову допомогу за заявою позивача, який не є стороною цього договору. Також судом зазначено, що істотної зміни обставин при зміні законодавства, що регулює правовідносини позики, не відбулося.

Переглянувши  рішення господарського суду Дніпропетровської області за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Кінтан Девелопментс Лімітед"  Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 11.12.2006 року (судді: Голяшкін О.В., Білецька Л.М., Науменко І.М.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2006 року залишив без змін.

Дочірнє підприємство "Кінтан Девелопментс Лімітед"  звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2006 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2006 року у даній справі скасувати,    ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В касаційній скарзі, зокрема, вказується на  те, що оскаржувані рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме статей 514, 651, 652 Цивільного кодексу України. Позивач посилається на невідповідність спірного договору про зворотну фінансову допомогу діючому Цивільному кодексу України, оскільки він укладений між юридичними особами і не може бути безпроцентним, що свідчить про істотну зміну обставин і є підставою для зміни договору відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет повноти їх встановлення в рішеннях господарських судів попередніх інстанцій, правильності застосування норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України  вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційній інстанції не надано право встановлювати чи вважати доведеними обставини справи, які не були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами, а лише на підставі встановлених фактичних обставин перевірити застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

В процесі розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.11.2001 року між Закритим акціонерним товариством "Кодакінвест" та Дочірнім підприємством "Топаз-Дніпропетровськ" Закритого акціонерного товариства "Топаз" був укладений договір № 1 про зворотну фінансову допомогу. За договором № 02/07-ВП від 01.07.2005 року Дочірнє підприємство "Топаз-Дніпропетровськ" закритого акціонерного товариства "Топаз" відступило право вимоги за договором №1 від 23.11.2001 року Дочірньому підприємству "Кінтан Девелопментс Лімітед", внаслідок чого останній став новим кредитором за спірним договором   про зворотну фінансову допомогу.

16 листопада 2005 року позивачем було направлено Закритому акціонерному товариству "Кодакінвест" лист № 49/01 з пропозицією про внесення замін до умов договору №1 від 23.11.2001 року, що полягають у встановлені в договорі права позивача отримувати від відповідача проценти від суми позики в розмірі 9,5 відсотків річних, які виплачуються позичальником щомісяця 10-го числа до дня повернення позики.  В листі позивач послався на   істотні зміни обставин, які пов’язані з набуттям чинності 01.01.2004 року Цивільним кодексом України, який не передбачає такого окремого виду зобов’язань між юридичними особами, як договір про зворотну фінансову допомогу , натомість регламентує договір позики, за яким, на думку позивача, він має право на одержання від відповідача процентів від суми позики в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Оскільки лист був залишений відповідачем без відповіді,   Дочірнє підприємство "Кінтан Девелопментс Лімітед"  звернулося до господарського суду з позовом про внесення зазначених змін до договору.

Згідно приписів статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за  згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України  передбачено, зокрема, що:

- сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором;

- у разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з вимогами статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов’язанні, регламентовано статтею 514 Цивільного кодексу України. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з приписів вищевикладених норм законодавства вбачається, що з вимогою про зміну договору може звернутися лише сторона договору, зацікавлена у відповідній зміні .

Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій було встановлено, що Дочірнє підприємство "Кінтан Девелопментс Лімітед" не є стороною договору, а лише отримало, внаслідок укладення договору уступки вимоги №02/07-ВП від 1 липня 2005 року  право вимоги належного та реального виконання боржником своїх зобов'язань за договором про зворотну фінансову допомогу № 1 від 23.11.2001 року, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку відносно того, що  Дочірнє підприємство "Кінтан Девелопментс Лімітед" не має права вносити зміни до спірного договору , стороною якого воно не є.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо ж договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З огляду на положення, закріплені в частині 1 статті 1048 Цивільного кодексу України право позикодавця на отримання від позичальника процентів на суму позики не є безумовним, оскільки інше може бути встановлено договором або законом. Отже, твердження скаржника про те, що договір про взаємну фінансову допомогу за новим цивільним законодавством є договором позики з обов'язковою виплатою відсотків не відповідає приписам наведеної норми.

Таким чином, фактичні обставини справи встановлені  господарськими судами на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, зроблені висновки відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим доводи касаційної скарги визнаються не переконливими, а відтак, підстави для скасування прийнятого у справі рішення відсутні.

З  огляду  на  зазначене, керуючись статтями  108,    1115 ,  1117 , 1119,  11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий  господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2006 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2006 року у справі №7/262-06 залишити без змін, а касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Кінтан Девелопментс Лімітед"  - без задоволення.

Головуючий        суддя                                                   Т. Добролюбова

Судді                                                                                Т.Гоголь

Л.Рогач