СУД
Постанова

Іменем України

24 січня 2007 року

Справа № 2-13/12863-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Лисенко
В.А.,

суддів                                                                      Заплави
Л.М.,

Латиніна О.А.,

за участю
представників сторін:

прокурора:
не з'явився,

позивача:
Сахновський П.В.,
довіреність № 02-29-3352 від 25.12.2006,

відповідача: не з'явився,

розглянувши
апеляційне подання
прокурора міста Феодосії на рішення господарського суду Автономної Республіки
Крим (суддя  Жукова А.І.) від 26.09.2006
у справі №2-13/12863-2006

за
позовом           прокурора міста Феодосії (вул. Войкова, 5,
місто Феодосія, 98100)

в
інтересах держави в особі Феодосійської міської Ради (вул. Земська, 4, місто
Феодосія, 98100)

до           суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, місто Феодосія, 98100)

про
повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор  міста Феодосії  звернувся до господарського суду Автономної
Республіки Крим  в інтересах держави в
особі Феодосійської міської  Ради  до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1.   про   повернення
самовільно зайнятої земельної ділянки. Вимоги мотивовані тим, що
відповідач без правовстановлюючих документів
самовільно займає чотири земельні ділянки площею 6 кв.м. кожна,  які розташовані  біля дорозі
на АДРЕСА_2  під розміщенням
зовнішньої реклами.

Рішенням  господарського суду Автономної Республіки
Крим (суддя Жукова А.І.) від 26.09.2006 у справі № 2-13/12863-2006  у позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що
відповідач встановив рекламну продукцію за згодою Феодосійської міської Ради на
підставі договору відповідно до вимог діючого законодавства, якій регулює
правовідносини у сфері реклами. Законом України „Про рекламу” № 270/96-ВР від
03.07.1996 не передбачено  проведення
землевідвіду і оформлення земельної ділянки
для встановлення реклами.

Не погодившись з  рішенням суду, прокурор міста Феодосії  звернувся із апеляційним поданням, в якому
просить  скасувати рішення. На думку
заявника,  рішення  постановлено з порушенням норм
матеріального  права, що регулюють спірні
правовідносини, що призвело до прийняття неправильного рішення . Прокурор
вважає, що судом не з'ясовано  наявність
чи відсутність  документів, передбачених
статтею 126 Земельного кодексу України, що надають право  використовувати земельну ділянку відповідачем.
Відповідачем не надано будь-яких доказів
законності використання земельної ділянки  для розміщення на ній металевої конструкції
на фундаменті площею 6 кв.м., яка використовується в якості  рекламного носія. Суд першої інстанції не
надав оцінку  матеріалам Державної
інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки
Крим. Більш детальніше доводи вказані у поданні.

Відзиву на апеляційне подання не
надійшло.

У судове засідання представник
відповідача та прокурор не з'явились , про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином. Судова колегія вважає можливим розглянути справу за
їх відсутністю, оскільки  явку
сторін  не визнано обов'язковою.

Розпорядженням першого заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.01.2007
змінено склад судової колегії, суддю Маслову З.Д. замінено на суддю Латиніна
О.А.

Повторно, відповідно  до статті 101 Господарського процесуального
кодексу України розглянувши справу, судова колегія встановила таке.

16 березня 2006 Виконавчим
комітетом  Феодосійської міської
Ради  було прийняте рішення № НОМЕР_1 про
дозвіл  розміщення зовнішньої реклами у
місті Феодосія біля дорозі  на АДРЕСА_2
строком на 1 рік суб'єкту  підприємницької
діяльності  ОСОБА_1. Відповідачу видано
дозвіл НОМЕР_2, строк дії  якого
встановлений до  16.03.2007. На підставі
цього  дозволу укладено договір  №НОМЕР_3
на розміщення реклами.

Відповідно до статті 12 Закону
України „Про місцеве самоврядування” № 280/97-ВР від 21.05.1997 міська рада є
органом  місцевого самоврядування, якій
діє по принципу  повноважень у порядку,
визначеному діючим законодавством.

Стаття 30 цього Закону  визначає, що до відання  виконавчих органів сільських, селищних
міських рад  належать власні  (самоврядні) повноваження  з надання дозволу в порядку, встановленому  законодавством, на розміщення реклами.

Відповідно до статті 16 закону
України „Про рекламу” № 270/96-ВР від 03.07.1996 розміщення зовнішньої реклами
в населених пунктах проводиться на підставі дозволів, які видаються  виконавчими органами  рад у порядку,  встановленими такими органами  на підставі
типових правил, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Розміщення  зовнішньої реклами регламентується  спеціальним нормативним актом -Типовими
правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів  України від 29.12.2003  № 2067.

Вказані Правила містять  перелік необхідних документів для отримання
дозволу на розміщення реклами, серед яких відсутні документи про землевідвід.

Зовнішні
реклами  на територіях, будинках та  спорудах розміщується  за згодою їх власників  або уповноваженими ними органів.

Перевіркою з боку Державної інспекції
з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим  від 21.07.200 (рік не вказаній) встановлено,
що відповідачем розміщення реклами здійснюється без правовстановлюючих
документів на землю.

Судова колегія не може погоджуватися
з доводами  апеляційної скарги виходячи з
такого.

Відповідно до Закону України „Про
державний контроль за використанням та охороною земель” № 963-IV від
19.06.2003  самовільним  зайняттям
земельної ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне
використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну
ділянку  до встановлення її меж  в натурі до одержання документа, що  посвідчує право на неї та до його державної
реєстрації.

У даному конкретному випадку  має місце не самовільне  зайняття земельної ділянки, а використання
земельної ділянки за дозволом органів місцевого самоврядування без
правовстановлюючих документів.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Суд першої інстанції правильно
застосував  спеціальний закон, якій
регламентує правовідносини у сфері реклами, згідно якого не встановлено
обов'язкового отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку при
встановленні рекламного носія.

Таким чином позивач не надав ні суду
першої інстанції, ні апеляційної
інстанції доказів з того приводу, що
відповідачем спірна земельна ділянка зайнята самовільно.

За такими обставинами апеляційне
подання не підлягає задоволенню, а рішення господарського  суду не підлягає скасуванню чи зміні.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт
1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне
подання прокурора міста Феодосії залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.09.2006 у справі №
2-13/12863-2006 залишити без змін.

Головуючий
суддя
В.А. Лисенко

Судді
Л.М. Заплава

О.А.Латинін