ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.05.2007  року                                                                      Справа № 6/58

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка К.І.

суддів          Баннової Т.М.

Перлова Д.Ю.

секретар

судового засідання:                                Наумов Б.Є.

за участю представників:

від  позивача:                                         -Ярошенко С.С., юрисконсульт,

дов. №01 від 09.01.07;

від відповідача:                                          -Оверченко О.А., юрисконсульт,

дов. №01-367 від 23.05.07;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Комунального підприємства “Сєвєродонецьке

тролейбусне управління”, м. Сєвєродонецьк

Луганської області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  17.04.07

по справі                                        №6/58 (колегія у складі: головуючий суддя –

Василенко Т.А., суддя –Батюк Г.М.,

суддя –Шеліхіна Р.М.)

за позовом                                        Відкритого акціонерного товариства

“Луганськобленерго”, м. Луганськ

до відповідача:                              Комунального підприємства “Сєвєродонецьке

тролейбусне управління”, м. Сєвєродонецьк

Луганської області

про                                                  стягнення 12545 грн. 86 коп.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 7 ст. 811 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням представників позивача та відповідача від 29.05.07 б/н у судовому засіданні здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу “Діловодство суду”.

У лютому 2007 року Відкрите акціонерне товариство “Луганськобленерго”,                 м. Луганськ (далі за текстом –ВАТ “Луганськобленерго”, позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою №1123 від 12.12.06 про стягнення з Комунального підприємства “Сєвєродонецьке тролейбусне управління”,             м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі за текстом –КП “Сєвєродонецьке тролейбусне управління”, відповідач), інфляційних нарахувань у сумі 9387 грн. 53 коп. та 3% річних у сумі 2183 грн. 30 коп., всього на суму 11570 грн. 83 коп.

27.02.07 позивач подав до господарського суду Луганської області заяву від 23.02.07 б/н (а.с. 49) про збільшення позовних вимог в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а саме: просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування у сумі 10193 грн. 31 коп. та 3% річних у сумі 2352 грн. 55 коп., всього –12545 грн. 86 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.04.07 по справі №6/58 позов задоволений частково, а саме: з відповідача на користь позивача стягнуто інфляційні нарахування у сумі 9387 грн. 53 коп. та 3% річних у сумі 2183 грн. 30 коп. (всього – 11570 грн. 83 коп.), а також витрати по державному миту у сумі 115 грн. 69 коп. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 108 грн. 82 коп.

Згадане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріалами даної справи підтверджено, що відповідачем рішення суду у справі №7/179 від 09.06.03 у добровільному порядку у встановлені строки виконано не було, у зв’язку з чим відповідач у період з 25.08.03 по 25.12.03 не сплатив зобов’язання перед позивачем у сумі 23523 грн.    47 коп., у зв’язку з чим з нього повинно бути стягнуто 3% річних за період з 26.08.03 по 01.12.03 у сумі 2183 грн. 30 коп. та інфляційні за вказаний період у сумі 9387 грн. 53 коп.; доводи позивача щодо неможливості у добровільному порядку оплати відповідачем 23523 грн. 47 коп. відхилені, оскільки наказ суду на зазначену суму позивачем до виконання не пред’являвся, ці доводи позивача є необґрунтованими і не відповідають дійсності та спростовується матеріалами справи.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 17.04.07 у справі №6/58, відповідач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №01-юр-295 від 27.04.07, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування згаданої апеляційної скарги відповідач зазначає, що, на його думку, оскаржуване рішення винесено господарським судом Луганської області з порушенням норм матеріального та процесуального права; при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції були неповно з’ясовані обставини, які мають значення для справи; недоведені обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Позивач проти апеляційної скарги відповідача заперечив за доводами, викладеними у відзиві від 24.05.07 №478 та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно зі ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 04.05.07 для розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства “Сєвєродонецьке тролейбусне управління”, м. Сєвєродонецьк Луганської області, №01-юр-295 від 27.04.07 на рішення господарського суду Луганської області від 17.04.07 по справі №6/58 була призначена судова колегія у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя –Парамонова Т.Ф., суддя –Семендяєва І.В.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 25.05.07 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” та ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суддів Парамонову Т.Ф. та Семендяєву І.В. у зв’язку з відпусткою та відрядженням, відповідно, виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі  №6/58 та введено до складу колегії суддів: Баннову Т.М. та Перлова Д.Ю.

Згідно з ч. 2 ст. 99  Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи (№6/58), між сторонами у справі 28.02.96 був укладений договір №35 на постачання електричної енергії, за яким ВАТ “Луганськобленерго” в особі Лисичанської філії зобов’язувалось постачати КП “Сєвєродонецьке тролейбусне управління” електричну енергію, а останнє - своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 1.2 Правил користування електричною енергією електрична енергія (активна) –енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико –технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару.

Екологічна складова тарифу –це складова роздрібного тарифу на активну електроенергію.

Рішенням господарського суду Луганської області від 09.06.03 по справі №7/179 з Комунального підприємства “Сєвєродонецьке тролейбусне управління” на користь Відкритого акціонерного товариства “Луганськобленерго” в особі Лисичанської філії стягнуто борг за активну електроенергію і екологічну складову на загальну суму  676929 грн. 88 коп., пеню у сумі 22241 грн. 57 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 1198 грн. 90 коп. і 83 грн. 00 коп. на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання зазначеним рішенням суду від  09.06.03 по справі №7/179 законної сили сторони за нею 04.08.03 склали та підписали графік погашення стягнутих сум.

При розгляді справи №6/58, за результатами якої прийнята дана постанова, встановлено, що первісно відповідачем був сплачений на користь позивача борг за активну електроенергію і екологічну складову на загальну суму 676929 грн. 88 коп.

Наказ господарського суду Луганської області №7/179 від 20.06.03 на виконання рішення господарського суду від 09.06.03 по справі №7/179 у частині стягнення пені у сумі 22241 грн. 57 коп., а також витрат по сплаті державного мита у сумі 1198 грн. 90 коп. і 83 грн. 00 коп. на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу був втрачений ДВС у м. Сєвєродонецьк, у зв’язку з чим на підставі ухвали господарського суду Луганської області від 11.01.07 по справі №7/179 позивачу виданий його дублікат.

На час розгляду справи №6/58, рішення суду першої інстанції від 17.04.07 по якій оскаржується, встановлено, що рішення суду від 09.06.03 по справі №7/179 КП “Сєвєродонецьке тролейбусне управління” виконало у повному обсязі.

Позовні вимоги по справі №6/58 позивач обґрунтовує тим, що відповідач своєчасно не сплатив йому стягнуті за рішенням суду від 09.06.03 по справі №7/179: пеню у сумі 22241 грн. 57 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 1198 грн. 90 коп. і 83 грн. 00 коп. на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу, а в обґрунтування цих вимог позивач посилається на ст. 625 Цивільного кодексу України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є:

1)договори та інші правочини;

2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3)завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4)інші юридичні факти.

Цивільні права та обов’язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України).

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов’язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України).

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов’язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України).

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або ненастання певної дії (ч. 6 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 10193 грн. 31 коп. і 3% річних у сумі 2352 грн. 55 коп. за прострочення грошового зобов’язання, яке виникло у відповідача, на думку позивача, з рішення господарського суду Луганської області від 09.06.03 по справі №7/179 стосовно стягнення пені у сумі 22241 грн. 57 коп., витрат по сплаті державного мита у сумі 1198 грн. 90 коп. і 83 грн. 00 коп. на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Жодним актом цивільного законодавства України не встановлено, що при невиконанні у добровільному порядку рішення господарського суду про стягнення грошових коштів у боржника виникає саме цивільний обов’язок відшкодовувати втрати від інфляції та сплачувати 3% річних.

Після набрання рішенням господарського суду Луганської області від 09.06.03 по справі №7/179 законної сили у відповідача не виникло цивільного обов’язку, і відповідно, положення ст. 625 Цивільного кодексу України  в даному випадку застосуванню не підлягають.

Згідно зі ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

З урахуванням вищезазначеного, у даному випадку застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України можливо у зв’язку з цивільним обов’язком щодо сплати грошових коштів відповідачем на користь позивача за спожиту активну електроенергію і екологічну складову тарифу та прострочки цих сплат.

Таким чином, позовні вимоги до задоволення не підлягають за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

За таких обставин, судовою колегією апеляційна скарга відповідача від 27.04.07 №01-юр-295 на рішення господарського суду Луганської області від 17.04.07 у справі №6/58 задовольняється, а оскаржуване рішення скасовується з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита у розмірі 115 грн. 70 коп. та на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп. за позовом, в також витрати по сплаті державного мита у розмірі 57 грн. 85 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покладаються на позивача у справі –Відкрите акціонерне товариство “Луганськобленерго”, м. Луганськ.

У судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, ч. 7 ст. 811, ст.ст. 85, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104,    ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства “Сєвєродонецьке тролейбусне управління”, м. Сєвєродонецьк Луганської області, від 27.04.07 №01-юр-295 на рішення господарського суду Луганської області від 17.04.07 у справі №6/58 задовольнити.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 17.04.07 по справі №6/58 скасувати.

3.Прийняти нове рішення.

4.У задоволенні позову відмовити повністю.

5.Судові витрати за позовом покласти на позивача - Відкрите акціонерне товариство “Луганськобленерго”, м. Луганськ.

6.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Луганськобленерго”, вул. Сороки, 16 “а”, м. Луганськ, 91055, ідентифікаційний код №21841896, поточний рахунок №8350 в Луганській обласній філії АКБ “Укрсоцбанк”, м. Луганськ, МФО 304018, на користь Комунального підприємства “Сєвєродонецьке тролейбусне управління”, шосе Будівельників, 27, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код №05457253, рахунок №474 в Сєвєродонецькому відділенні Промінвестбанку, МФО 304535 (рахунок №0470 в Луганській філії АБ “Брокбізнесбанк”, МФО 304632), витрати по сплаті державного мита у сумі     57 грн. 85 коп. за апеляційною скаргою.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                             К.І. Бойченко

Суддя                                                                                Т.М. Баннова

Суддя                                                                                Д.Ю. Перлов