ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"22" травня 2007 р.
Справа № 28/62-07-940

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді  Савицького Я.Ф.,

суддів  Гладишевої Т.Я., Лавренюк О.Т.,

при секретарі судового засідання Іоффе С.Б.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 08.05.2007 р.

від позивача: Фірсов Д.О., довіреність б/н від 12.12.2006р.;

Семененко А.О., довіреність б/н від 19.02.2007р.;

від відповідача: Непомнящий І.О., довіреність б/н від 14.03.2007р.;

за участю представників сторін в судовому засіданні від 22.05.2007 р.

від позивача: Фірсов Д.О., довіреність б/н від 12.12.2006р.;

від відповідача: Непомняща Т.О., довіреність б/н від 14.03.2007р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства „Лідер Голд”

на рішення господарського суду Одеської області

від 07 березня 2007р.

по справі № 28/62-07-940

за позовом: Приватного підприємства „Грін Стар”

до Приватного підприємства „Лідер Голд”

про стягнення 21830,61грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Присутнім в судовому засіданні представникам сторін роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки. Усних клопотань, в тому числі відводу суддям колегії не заявлено.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено до 22.05.2007р..

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.03.2007р. по справі №28/62-07-940 (суддя Гуляк Г.І.) частково задоволено позов ПП „Грін Стар” до ПП „Лідер Голд” про стягнення 21830,61 грн.: стягнуто з відповідача на користь позивача борг у розмірі 9705,80 грн., штрафні санкції у сумі 9705,80 грн., індекс інфляції у сумі 727,40 грн., 3% річних –111,61грн. та судові витрати, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено, з посиланням на те, що 1) відповідно до чинного законодавства та умов договору купівлі-продажу №51 від 01.06.2006р. зобов’язання повинні виконуватися належним чином та одностороння відмова від виконання зобов’язання забороняється, оскільки відповідачем не виконано у повному обсязі зобов’язання за вказаним договором –товар не оплачено у повному обсязі, та його заборгованість перед позивачем, підтверджена матеріалами справи, становить 9705,80 грн., отже, позовна вимога щодо стягнення заборгованості підлягає задоволенню; 2) умовами п. 5 договору купівлі-продажу №51 від 01.06.2006р. передбачено штраф за прострочення виконання обов’язку відповідача по сплаті отриманої за накладною продукції у розмірі 100%, а тому згідно з чинним законодавством та умовами договору задоволено позовну вимогу ПП „Грін Стар” щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 9705,80 грн.; 3) ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора суму боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення, а отже, розрахунки позивача щодо визначення індексу інфляції та 3% річних відповідають чинному законодавству та обставинам справи, а тому вказані позовні вимоги також підлягають задоволенню; 4) не підлягають задоволенню позовні вимоги ПП „Грін Стар” щодо стягнення з відповідача витрат на оплату послуг юридичної фірми в сумі 1580грн., оскільки позивачем не надано відповідних доказів здійснення представництва його інтересів  адвокатом або адвокатським об’єднанням, сплати адвокатського гонорару згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 26.03.2007р. звернулося ПП „Лідер Голд”, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 07.03.2007 року і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що виходячи з п. 12 договору купівлі-продажу №51 від 01.06.2006р. строк дії договору закінчується 31.12.2006р., а тому керуючись ст. 261 Цивільного кодексу України, датою початку перебігу строку позовної давності, згідно з п. 12 договору є дата закінчення строку дії договору, а саме 01.01.2007р., а з врахуванням п. 4 договору, простроченням виконання зобов’язання вважається ненадходження грошових коштів на рахунок продавця протягом 30 днів, тобто в даному випадку з 01.01.2007р. по 31.01.2007р., а отже, на момент подання позовної заяви кількість днів прострочення виконання зобов’язання становить лише 8 днів, а тому застосування п. 5 договору (штраф) безпідставне, теж саме стосується і застосування господарським судом ст. 625 Цивільного кодексу України щодо стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних.

22.05.2007р. до Одеського апеляційного господарського суду від ПП „Грін Стар” надійшли пояснення, в яких позивач просить рішення господарського суду Одеської області від 07.03.2007р. залишити без змін, оскільки воно прийняте з врахуванням чинного законодавства та обставин справи, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Того ж дня, 22.05.2007р. до Одеського апеляційного господарського суду від ПП „Лідер Голд” надійшли також пояснення по справі. в яких відповідач визнав суму основного боргу в розмірі 9705,80 грн., штрафу 25% - 2426,45 грн., суму інфляційних –77,62 грн., 3% річних –27,20 грн., таким чином, загальна сума, яка підлягає сплаті відповідачем, на його думку, становить 12237,07 грн..

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ПП „Лідер Голд”, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду слід залишити без змін, з огляду на таке.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду встановила, що 01.06.2006р. між ПП „Грін Стар” (продавець) та ПП „Лідер Голд” (покупець) укладено договір купівлі-продажу №51, відповідно до умов якого продавець зобов’язаний продати, а покупець прийняти продукцію згідно з переліком та відповідно до накладних, в яких визначається вартість продукції.

Пунктом 4 договору купівлі-продажу №51 від 01.06.2006р. сторони встановили, що оплата вартості продукції провадиться шляхом банківського переказу з рахунку покупця на рахунок продавця протягом 30 календарних днів, перебіг строку позовної давності за ст. 76 Цивільного кодексу України визначається датою накладної, яка фіксує відпуск товару та починається з 30 дня.

За прострочення платежу з 60 до 90 днів –стягується штраф у розмірі 25% заборгованості; за прострочення платежу з 90 до 120 днів –у розмірі 50%; за прострочення платежу більш ніж 120 днів –100 % із застосуванням індексу інфляції на основний борг (ст. 214 Цивільного кодексу України).

16.08.2006р. ПП „Грін Стар” поставило ПП „Лідер Голд” за накладною № 1080 від товар на суму 15394,42 грн., який останній прийняв та оплатив частково у розмірі 5688,62 грн..

Отже, заборгованість ПП „Лідер Голд” у розмірі 9705,80 грн. виникла 15.09.2006р. станом на 08.02.2007р. оплачена продавцю не була, у зв’язку з чим ПП „Грін Стар” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ПП „Лідер Голд” про стягнення боргу у розмірі 9705,80 грн., штрафу – 9705,80 грн., індексу інфляції - 727,40 грн., 3% річних - 111,61 грн. та витрати на оплату послуг юридичної фірми у розмірі 1580 грн..

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що майново-господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і негосподарюючими суб’єктами –юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов’язаннями, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття товарознавчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, покупець зобов’язаний сплатити повну ціну переданого товару, договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Так умовами п. 4 договору купівлі-продажу №51 від 01.06.2006р. встановлено, що оплата вартості продукції провадиться шляхом банківського переказу з рахунку покупця на рахунок продавця протягом 30 календарних днів, перебіг строку позовної давності за ст. 76 Цивільного кодексу України визначається датою накладної, яка фіксує відпуск товару, та починається з 30 дня.

Отже, в даному договорі строк оплати товару прирівнюється до строку позовної давності.

Згідно зі ст. 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами, встановленими ст. 253-255 цього Кодексу.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок.

Таким чином, за змістом вказаного пункту договору подією з якої починається перебіг строку позовної давності є видача накладної, яка фіксує відпуск товару.

Враховуючи, що  ПП „Грін стар” за накладною №1080 отримало товар 16.08.2006р., а у строк до 30 днів від дати видачі накладної покупець повинен розрахуватися за поставлений товар, тому колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду приходить до висновку про те,  строк  оплати збігає 15.09.2006р..

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не приймає до уваги твердження відповідача про те, що строк оплати товару наступив лише після закінчення строку дії договору, та ПП „Лідер Голд” повинен був провести розрахунки у січні 2007 року, оскільки вони спростовуються самим договором та чинним законодавством.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції прийшла до висновку про те, що господарським судом першої інстанції цілком правомірно задоволено позовну вимогу ПП „Грін Стар” щодо стягнення з ПП „Лідер Голд” боргу в розмірі 9705,80 грн..

Одночасно з позовною вимогою про стягнення боргу позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача суму штрафу згідно з п. 5 договору купівлі-продажу №51 від 01.06.2006р. в розмірі 100% від розміру заборгованості.

Згідно з ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються наступні господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно господарські санкції ( ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України).

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов’язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов’язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов’язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5 договору купівлі-продажу №51 від 01.06.2006р. сторони встановили, що за прострочення платежу більш ніж 120 днів з боржника стягується штраф у розмірі 100% із застосуванням індексу інфляції на основний борг.

Як встановлено матеріалами справи, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 9705,80 грн., строк прострочення виконання даного зобов’язання становить 144 дня, тобто понад 120 днів.

Таким чином, господарським судом першої інстанції правомірно задоволено позовну вимогу ПП „Грін Стар” щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 9705,80 грн. за неналежне виконання зобов’язання.

Також у позовній заяві ПП „Грін Стар” просить стягнути з відповідача суму боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані до позову розрахунки 3% річних та індексу інфляції відповідають чинному законодавству та обставинам справи, а тому заявлені вказані позовні вимоги також правомірно задоволені господарським судом першої інстанції.

Господарським судом Одеської області цілком правомірно відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на оплату послуг юридичної фірми у розмірі1580 грн. з тих підстав, що відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Так як, в матеріалах справи відсутні відповідні докази здійснення представництва інтересів ПП „Грін Стар” адвокатом або адвокатським об’єднанням, сплати адвокатського гонорару, то господарський суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв’язку з тим, що суперечать положенням ст. 44 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду прийняте у відповідності з чинним законодавством та обставинами справи, а отже, рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської області від 07.03.2007р. по справі №28/62-07-940 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя:                                                                                Я.Ф. Савицький

Суддя:                                                                                     Т.Я. Гладишева

Суддя:                                                                                                    О. Т. Лавренюк