ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" травня 2007 р.
Справа  № 9-1/96-07-1454

За позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю „Автомаркет”

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопорт”

Про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя  Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача:  Кравцов С.А. дов. №б/н від 24.04.2007р.

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:  Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю „Автомаркет” звернулося до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопорт” з позовом про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно –незавершений будівництвом адміністративний корпус „Діагностичної станції” з вбудованими боксами на 10 автомобілів, загальною площею 2168 кв.м, розташований в м. Ізмаїлі по вул. Суворова, на земельній ділянці площею 5000 кв.м.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з’явився, але надав клопотання про розгляд справи без участі його представника та повідомив суд, що проти позову не заперечує. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом об’єкта, який входив до Статутного фонду ТОВ „Автопорт” та знаходився на балансі ТОВ „Автопорт”.

Фактично договір купівлі-продажу об’єкта був виконаний сторонами 27.06.2006р., розрахунок повністю завершений, об’єкт купівлі-продажу фактично переданий новому власнику - ТОВ „Автомаркет”, що підтверджується актом прийому-передачі від 27.06.2006р.

11.07.2006р. позивач звернувся до Ізмаїльського МБТІ з заявою про реєстрацію права власності на придбаний об’єкт нерухомого майна.

28.07.2006р. Ізмаїльське МБТІ повідомило про неможливість реєстрації, так як договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально і об’єкту не присвоєно поштову адресу.

Вказаний факт змусив позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно  ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з’ясування і доведеність, дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним/ ст.204 ЦК України/.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом /ст.328 ЦК України/.

Згідно п.3 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту  набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 24.02.2006р. укладений  між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю „Автомаркет” та відповідачем  Товариством з обмеженою відповідальністю „Автопорт”  є дійсним, та є підставою для визнання права власності за ТОВ „Автомаркет” на незавершений будівництвом адміністративний корпус „Діагностичної станції” з вбудованими боксами на 10 автомобілів, загальною площею 2168 кв.м, розташований в м. Ізмаїлі по вул. Суворова, на земельній ділянці площею 5000 кв.м.

За Законом України “Про власність” власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном (ст. 4).

Чинне законодавство передбачає, що право власності на об’єкти підтверджується лише певними документами –в даному випадку це є договір купівлі-продажу  від 27.02.2006р.

Як слідує з вище наведеного, позивач, на думку суду, є добросовісним набувачем права власності у встановленому законом порядку  на нерухоме майно - незавершений будівництвом адміністративний корпус „Діагностичної станції” з вбудованими боксами на 10 автомобілів, загальною площею 2168 кв.м, розташований в м. Ізмаїлі по вул. Суворова, на земельній ділянці площею 5000 кв.м, і згідно чинного законодавства за ним повинно бути визнано право власності на це майно.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача,

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов  задовольнити.

2.          Визнати за  Товариством з обмеженою відповідальністю „Автомаркет” (68600 Одеська область м. Ізмаїл пр. Суворова, 221, код 02971208) право власності на незавершений будівництвом адміністративний корпус „Діагностичної станції” з вбудованими боксами на 10 автомобілів, загальною площею 2168 кв.м, розташований в м. Ізмаїлі по вул. Суворова, на земельній ділянці площею 5000 кв.м.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автопорт” (68600 Одеська область м. Ізмаїл вул. Радянської міліції, 25/1 кв. 87) на користь  Товариством з обмеженою відповідальністю „Автомаркет” (68600 Одеська область м. Ізмаїл пр. Суворова, 221, код 02971208) витрати по сплаті державного мита в сумі 85 /вісімдесят п’ять/ грн. 00 коп., витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 /сто вісімнадцять/ грн. 00 коп.

Рішення підписано „21” травня 2007р.

Рішення суду набирає чинності згідно ст.85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя