ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

31 січня 2007 р.           Справа 2/37-07

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт - Газ", м. Київ

до:Товаритсва з обмеженою відповідальністю "Діавест", м. Вінниця

про звернення стягнення на газ в обсязі 335195531 куб. м на суму 90 000 000 грн. та стягнення 18000 грн. штрафу

Головуючий суддя     Мельник П.А.

При секретарі судового засідання Воробйова І.А.

Представники

позивача :   Ноготкова С.В.

відповідача : Томенко Р.В.

В С Т А Н О В И В:

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт-Газ», м. Київ  звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом про зобов’язання відповідача –товариство з обмеженою відповідальністю «Діавест»виконати умови договору № Д-3/04 про постачання природного газу від 25.03.2004 року, а саме поставити природний газ в обсязі 335 195 531,00 куб.м. на суму 90 000 000, 00 грн., який належить відповідачу, і стягнення штрафу в сумі 18 000,00 грн.

Свої вимоги представник позивача пояснює неналежним виконанням відповідачем умов договору № Д-3/04 про постачання природного газу від 25.03.2004 року

Представник відповідача позовні вимоги не визнає, посилаючись на порушення позивачем зобов’язань за Договором, а саме: позивачем не здійснена оплата за газ в повному обсязі до початку поставки, і тому у позивача не виникла права вимоги поставки газу.

Крім того, відповідачем було подану зустрічну позовну заяву про визнання договору № Д-3/04 про постачання природного газу від 25.03.2004 року недійсним на підставі ч.1 ст. 227 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог, відповідач посилається на те, що на момент укладання договору № Д-3/04 про постачання природного газу від 25.03.2004 року відповідач не мав ліцензії на права провадження господарської діяльності з постачання природного газу за нерегульованим тарифом, отримання якої є обов’язковим при постачанні природного газу.

З пояснень представників сторін та наданих матеріалів вбачається таке.

25 березня 2004 року ТОВ «Стандарт-Газ»(покупець) та ТОВ «Діавест»(постачальник) уклали договір № Д-3/04 про постачання природного газу.

Згідно з п.п. 1.1. договору, постачальник зобов’язується постачати покупцю природний газ, в обумовлених договором кількості, якості і цінам, а покупець зобов’язується приймати та оплачувати газ в порядку та на умовах, визначених договором.

Пунктом 2.1. договору передбачені обсяг та строки поставки газу, так, постачальник передає покупцю газ загальним обсягом 400 000 (чотириста тисяч) тисяч кубічних метрів в період з жовтня 2004 року по березень 2005 року включно.

1 квітня 2005 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору, виклавши п. 2.1. договору в новій редакції, обумовивши строк поставки газу в період з січня по грудень 2005 року включно.

Відповідно до п. 4.1. договору, вартість 1000 куб.м. газу, який передається за договором, складає 223,75 грн. без ПДВ, ПДВ складає 44,75 грн., ціна з ПДВ складає 268,50 грн.

Загальна вартість газу, що передається постачальником покупцю за договором, з врахуванням податку на додану вартість  по ставці 20 %, складає 107 400 000 грн. (п.4.2.).

Згідно з п. 4.3. договору оплата вартості газу здійснюється покупцем на підставі рахунку на його оплату або без нього шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на банківський рахунок постачальника.

Оплата вартості газу здійснюється покупцем до початку періоду поставки, визначеного п. 2.1. договору, при цьому покупець до 31 березня 2004 року включно перераховує постачальнику не менше 80 % від загальної вартості газу, визначеної в п. 4.2. договору, що становить 85 920 000,00 грн., в т.ч. ПДВ.

У матеріали справи позивачем представлені належним чином засвідчені копії платіжних доручень № 119 від 29.03.2004 року, № 120 від 29.03.2004 року, № 121 від 29.03.2004 року, № 122 від 29.03.2004 року, № 123 від 29.03.2004 року, на загальну суму 90 000 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін у судовому засіданні, згідно зазначених вище платіжних доручень позивач 29.03.2004 року перерахував відповідачу на виконання договору 90 000 000 грн.

На день розгляду справи відповідач не повернув зазначені кошти позивачу і не відмовився від виконання договору, а тому суд дійшов висновку, що кредитор прийняв від позивача виконання його обов'язку частинами, що не суперечить суті зобов'язання та звичаям ділового обороту, а тому відповідач повинен поставити позивачу газ на загальну суму 90 000 000, 00 грн. згідно вимог ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по п. 4.4. договору був зобов’язаний оплатити вартість газу в повному обсязі до початку періоду поставки. Однак, покупець здійсни оплату лише частково.

Як передбачають частини 3, 4 ст. 538 Цивільного кодексу України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Суд вважає, що у позивача були очевидні підстави вважати, що відповідач не виконає свого обов'язку у встановлений строк або виконає його не в повному обсязі, а тому позивач мав право зупинити виконання свого зобов'язання та вимагати від відповідача поставки газу на перераховану позивачем суму коштів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та пункту 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов в частині звернення стягнення на природний газ в обсязі 335 195 531,00 куб.м. на суму 90 000 000,00 грн., який належить відповідачу, підлягає задоволенню повністю.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафу у сумі 18 000,00 грн., що складає 0,02 % від 90 000 000 грн.

Пунктом 6.3. договору, за не поставку або недопоставку газу, постачальник сплачує штрафні санкції у вигляді штрафу у розмірі 0,02% від вартості недопоставленого (непоставленого) обсягу газу, який нараховується до моменту виконання зобов’язання постачальником.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 18 000,00 грн.

Щодо зустрічної позовної заяви відповідача про визнання договору № Д-3/04 про постачання природного газу від 25.03.2004 року недійсним на підставі ч.1 ст. 227 Цивільного кодексу України, то суд вважає вимоги відповідача безпідставними, необґрунтованими, спростовуються наявними у справі матеріалами, тому задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

Відповідачем надано суду належним чином завірену копію Ліцензії серії АА №485662, видану Національною комісією регулювання електроенергетики України Товариству з обмеженою відповідальністю "Діавест" на постачання природного газу за нерегульованим тарифом. Строк дії Ліцензії встановлений з 28.04.2004 року по 27.04.2007 року. Дата видачі Ліцензії зазначена 14.05.2004 року.

Договір №Д-3/04 про постачання природного газу від 25.03.2004 року зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 01.04.2005 року, не суперечить Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», Постанові Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12 серпня 1999 року N 1042 «Про затвердження Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності (ліцензійних умов) з постачання природного газу за нерегульованим тарифом», Постанові Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1729 «Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом», оскільки строк дії Ліцензії встановлений з 28.04.2004 року по 27.04.2007 року, а строки поставки природного газу позивачем відповідачу згідно п.2.1 Договору №Д-3/04 про постачання природного газу від 25.03.2004 року зі змінами, внесеними п.1 Додаткової угоди №1 від 01.04.2005 року, встановлені в період з січня по грудень 2005 року включно, а тому не суперечать вимогам виданої Ліцензії.

Крім того, Постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1729 «Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом»- встановлює умови постачання природного газу безпосередньо споживачам –населенню, підприємствам, організаціям.

Пунктом 4.1. Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12 серпня 1999 року N 1042 «Про затвердження Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності (ліцензійних умов) з постачання природного газу за нерегульованим тарифом», передбачено, що постачання природного газу за нерегульованим тарифом –це постачання природного газу споживачам ліцензіатом, який здійснює діяльність в умовах конкуренції, за вільними цінами.

Позивач не є споживачем природного газу, а тому зазначені норми не розповсюджуються на правовідносини між позивачем та відповідачем.

Державне мито та витрати на інформаційне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Газ", м. Київ задовольнити.

2.Звернути стягнення на природний газ, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Діавест», м. Вінниця, вул. Скалецького, 15 (п/р 0001 в Вінницькій філії АКІБ «УкрСиббанк» МФО 302645, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Стандар-Газ», м. Київ, Хорива, 41-Б, (п/р 0065 в філії АКІБ «УкрСиббанк», Київське регіональне управління, МФО 300733, ) в обсязі 335 195 531 куб.м. на суму 90 000 000 грн.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест», м. Вінниця, вул. Скалецького, 15 (п/р 0001 в Вінницькій філії АКІБ «УкрСиббанк» МФО 302645, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Стандар-Газ», м. Київ, Хорива, 41-Б, (п/р 0065 в філії АКІБ «УкрСиббанк», Київське регіональне управління, МФО 300733, ) 18 000 грн. штрафу, 25 500 грн. державного мита та 118  витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. В зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест», м. Вінниця, вул. Скалецького, 15 (п/р 0001 в Вінницькій філії АКІБ «УкрСиббанк» МФО 302645, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Стандар-Газ», м. Київ, Хорива, 41-Б, (п/р 0065 в філії АКІБ «УкрСиббанк», Київське регіональне управління, МФО 300733, ) про визнання договору № Д-3/04 про постачання природного газу від 25.03.2004 року недійсним, відмовити.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                             Мельник П.А.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  31.01.07