ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" лютого 2007 р.                                                   Справа № 16/371/34

Господарський суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Фесюри М.В.,

при секретарі  - Кезля А.О.,

за участю представників сторін:

від позивача – Олексієнко О.П.,

від відповідача - 1 –Ковтун Л.В., Оберемко О.М.,

від відповідача –2 –не з’явився.

розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

ЗА ПОЗОВОМ :                               Закритого акціонерного товариства „Кінотехпром”

(м. Чернігів вул. Любецька,66)

ДО ВІДПОВІДА-1:                               Відділення фонду соціального захисту інвалідів в Чернігівській

області

(м. Чернігів вул. Комінтерну,14)

ДО ВІДПОВІДАЧА 2:                    Головного управління Державного казначейства України в

Чернігівській області

(м. Чернігів вул. Комсомольська,27)

Про відшкодування 11336 грн.

Заявлено позов про відшкодування за рахунок відповідача 11336 грн. витрат, пов’язаних з розглядом справи № 16/34 (18/244) з підстав , передбачених ст.ст.16,91,97,98 КАС України.

Позивач обґрунтовує вимоги неправомірними діями відповідача , які полягають у зверненні до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів в той час, як діючим законодавством підприємство було звільнено від сплати таких санкцій.

Відповідач -1 проти позову заперечив, мотивуючи тим, що він є бюджетною установою і кошторисом не передбачені видатки на відшкодування заявлених витрат.

Крім того, відповідач -1 зазначив, що відповідно до ч.1 ст.94 КАС України всі судові витрати мають відшкодовуватись за рахунок Державного бюджету, тому позов заявлений до неналежного відповідача.

Відповідач –2 представника в судове засідання не направив, надіславши відзив із запереченнями, які полягають у тому, що він не може бути відповідачем у справі та чинним законодавством не передбачено видатків державного бюджету на відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України неявка представника відповідача –2, який є суб’єктом владних повноважень та був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до наданих позивачем копій судових рішень судом встановлено наступне.

06.10.2005р. господарським судом Чернігівської області прийнято рішення у справ № 18/244 за позовом відділення Фонду соціального захисту інвалідів до закритого акціонерного товариства „Кінотехпром” про стягнення 4968,42 грн. штрафних санкцій, яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2005р. зазначене рішення залишене без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.04.2006р. рішення та ухвала судів першої та другої інстанцій скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справі був присвоєний номер 16/134 та винесена постанова господарським судом Чернігівської області від 31.05.2006р., якою у позові було відмовлено та стягнуто з державного бюджету на користь закритого акціонерного товариства „Кінотехпром” 100,68 грн. державного мита. Як слідує зі змісту прийнятої постанови, товариство не заявляло документально підтверджених вимог щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу та витрат, пов’язаних з прибуттям до суду, які є предметом даного позову.

Зазначена постанова була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2006р.

Крім того, позивачем надані ухвала господарського суду Чернігівської області від 17.08.2006р. у справі № 2/189а за позовом відділення Фонду соціального захисту інвалідів до закритого акціонерного товариства „Кінотехпром” про стягнення 7308,33 грн. штрафних санкцій, якою позов був залишений без розгляду, та постанова господарського суду Чернігівської області від 12.12.2006р. у справі № 16/347 (17/343) за позовом відділення Фонду соціального захисту інвалідів до закритого акціонерного товариства „Кінотехпром” про стягнення 7308,33 грн. штрафних санкцій, якою у позові було відмовлено.

Позивачем наданий договір № Р-25/05-01 від 28.09.2005р., укладений між закритим акціонерним товариством „Кінотехпром” (замовник) та приватним підприємцем Шипотіло С.О. (виконавець), за яким сторони домовились про надання виконавцем замовнику правової допомоги по справі № 18/244, визначивши вартість послуг у розмірі 750 грн. в місяць.

На підставі договору 30.11.2006р. сторони склали акт № 11-09Р здачі –прийняття виконаних робіт, визначивши загальну вартість наданої правової допомоги у розмірі 10500 грн.

Зазначена сума була перерахована замовником на користь виконавця відповідно до платіжного доручення № 202 від 04.12.2006р.

В позовній заяві наведені розмір витрат на правову допомогу, за відрив від звичайних занять та за переїзд в судове засідання до іншого населеного пункту відповідно до подорожніх листів службового автомобіля.

Вислухавши доводи та заперечення сторін у справі, дослідивши надані докази, врахувавши заявлені підстави позовних вимог , суд приходить до висновку про те, що справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Як вказувалось вище, позов заявлений з підстав , передбачених ст.ст.16,91,97,98 КАС України , тобто з приводу відшкодування судових витрат, пов’язаних з розглядом справи № 16/34 (18/244).

Однак, за своєю природою судові витрати лише пов’язані з вирішенням певного публічно –правового спору, але не можуть бути предметом окремого спору.

Частиною 3 ст.105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування  або  визнання  нечинним  рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача -  суб'єкта  владних  повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання  відповідача  -  суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача  -  суб'єкта  владних  повноважень коштів на відшкодування шкоди,  завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення   наявності   чи   відсутності    компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до визначень, наданих у статті 3 КАС України, адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у  порядку, встановленому цим Кодексом.

Справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

За таких обставин , враховуючи, що вимоги, заявлені позивачем з підстав, зазначених у позові, не можуть бути предметом окремого публічно –правового спору, а тому такі вимоги не можуть бути розглянуті в порядку адміністративного судочинства.

Слід зазначити, що позивачем заявлялись подібні вимоги щодо відшкодування судових витрат по справі 18/244 однак в межах провадження іншої справи № 16/347. При цьому, як слідує зі змісту постанови по останній справі, стороні було роз’яснено, що питання про відшкодування судових витрат повинно було вирішуватись в межах іншої справи.

Аналіз процесуальних норм адміністративного судочинства приводить до висновку, що розподіл судових витрат можливий лише в межах тієї справи, з якою вони безпосередньо пов’язані. При цьому , як передбачено п.3 ч.1 ст.168 КАС України, суд , що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до ч.1 ст.94 КАС України питання про розподіл судових витрат може бути вирішене в межах провадження у справі, тільки в разі документального підтвердження судових витрат під час судового провадження у тій справі, з якою вони пов’язані. Документальне підтвердження судових витрат повинно надаватись до закінчення судового розгляду пов’язаної справи.

На підставі викладеного провадження у справі підлягає закриттю, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства як окремий публічно –правовий спір.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.ст. ,160,165  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1.          Провадження у справі закрити.

2.          Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк, встановлений  цим Кодексом, ухвала суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.  Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява  про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                                                  М.В.Фесюра