КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2007                                                                                           № 23/427-42/72

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Козицький З.Я., Руденко Р.В.

від відповідача 1 - Самойленко К.В., Шимко О.Р.

від відповідача 2 - Мельник В.В.

від третьої особи - Руденко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазінвест"

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.03.2007

у справі № 23/427-42/72

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафтогазінвест"

до                                                   Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

третя особа           ДП "Західукргеологія" НАК "Надра України"

про                                                  зобов"язання вчинити певні дії та зобов"язання припинити дії, що порушують право власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазінвест» звернулося до суду з позовом про:

-          зобов’язання ДК «Укртрансгаз» виконувати обов’язок в натурі, а саме: відповідно до п. 2.2 угоди № 116-205 від 27.03.2006 року формувати на підставі документів, що надаються позивачем як оператором  по договору про спільну діяльність № 37 від 16.04.2004 року між Дочірнім підприємством НАК “Надра України” “Західукргеодогія” та позивачем, плановий розподіл поставок газу споживачам та доводити його до відома своїх структурних підрозділів, газорозподільних підприємств та структурних підрозділів газовидобувних підприємств; здійснювати відпуск газу споживачам згідно документів, що надаються позивачем як оператором по договору про спільну діяльність № 37 від 16.04.2004 року між ДП НАК “Надра України” “Західукргеодогія” та позивачем;

-          зобов’язання НАК «Нафтогаз України» припинити дії, що порушують право власності, а саме відмову включати до зведеного балансу природного газу заявлені ліміти газу  та приймати планові розподіли  природного газу  по споживачах та/або інших  покупцях газу за вибором позивача як оператора по договору про спільну діяльність № 37 від 16.04.2004 р. між ДП НАК “Надра України” “Західукргеодогія” та позивачем;

-          зобов’язання НАК «Нафтогаз України»  вчиняти дії, а саме: включати до зведеного балансу природного газу заявлені ліміти газу та приймати планові розподіли природного газу по споживачах та/або інших покупцях газу за вибором позивача як оператора по договору про спільну діяльність № 37 від 16.04.2004 року між ДП НАК “Надра України” “Західукргеодогія” та позивачем.

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 27.03.2007 р. в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазінвест» звернулось  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення  скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що дії відповідачів порушують його права як власника видобутого природного газу на розпорядження цим майном, суперечать вимогам ст. 4 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" та постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. "Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом" та умовам укладеної між сторонами угоди.

Відповідачі у поданих до суду письмових відзивах просили суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає  наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазінвест» здійснює господарську діяльність з геологічного вивчення, у т.ч. дослідно-промислової розробки, Старо-Богородчанського газового родовища на підставі укладеного з третьою особою договору № 37 про спільну діяльність від 16 квітня 2004 р.

Обсяги видобутого в результаті спільної діяльності природного газу постачалися позивачем як оператором спільної діяльності згідно укладених з Відкритими акціонерними товариствами "Іскра" та "Івано-Франківськцемент" договорами про постачання природного газу відповідно №№ 23/12-05 від 23 травня 2005 р. та 22/03-06 від 22 березня 2006 р.

З метою забезпечення транспортування газу цим споживачам між ним та відповідачем 1 укладено угоду № 116-205 від 27 березня 2006 p., якою визначено умови користування газотранспортною системою.

Протягом липня-вересня 2006 року відповідач 1 припинив транспортування природного газу до споживачів позивача та проводив закачування видобутого внаслідок спільної діяльності природного газу в обсязі 5640,671 тис м3 до підземних газових сховищ, що підтверджується поясненнями позивача та відповідача 1., листом Об'єднаного диспетчерського управління Дочірньої компанії "Укратрансгаз" № 64-332/1 від 26 лютого 2007 р, звітом про фактичні обсяги природного газу, які надійшли в газотранспортну систему України, складеним позивачем.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності нафтогазової галузі України, відносини, що виникають у зв'язку реалізацією газу, незалежно від форм власності господарюючих суб'єктів - учасників таких відносин врегульовані Законом України "Про нафту і газ".

У відповідності до вимог ст. 6 цього Закону Верховна Рада України визначає основні напрями державної політики у нафтогазовій галузі та здійснює законодавче регулювання відносин у ній. Кабінет Міністрів України та інші уповноважені на це органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених законом, реалізують державну політику в нафтогазовій галузі та здійснюють управління нею.

Статтею 4 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" було встановлено, що підприємства, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, а також господарські товариства, більш ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, здійснюють продаж природного газу власного видобутку для потреб населення (за винятком обсягів природного газу, що використовується газовидобувними підприємствами для забезпечення власних технологічних потреб, та обсягів природного газу, видобутих із родовищ Чорного та Азовського морів понад базовий рівень 2005 року) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог п.п. 1, 5 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27 грудня 2001 р. "Про порядок забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом" в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 813 від 9 червня 2006 p., чинній на час виникнення спірних правовідносин, потреба в природному газі населення задовольняється з ресурсів газу, видобутого (зокрема у процесі виконання договорів про спільну діяльність) підприємствами Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Національної акціонерної компанії "Надра України", відкритим акціонерним товариством "Укрнафта", іншими господарськими товариствами, частка держави в статутному фонді яких перевищує 50 відсотків акцій, а також господарськими товариствами, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутному фонді інших господарських товариств, іншими господарськими товариствами, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, та з інших ресурсів природного газу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Потреба в природному газі промислових споживачів та інших суб'єктів господарської діяльності - з ресурсів газу, зокрема, суб'єктів господарювання, що видобувають газ за договорами про спільну діяльність та отримують його відповідно до угод про розподіл продукції, крім обсягів природного газу, право власності на які на підставі зазначених угод набуваються газодобувними підприємствами Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Національної акціонерної компанії "Надра України", відкритого акціонерного товариства "Укрнафта", інших газодобувних підприємств, частка держави в статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, та інших підприємств, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, а також господарських товариств, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

Виходячи з указаних положень чинного законодавства використання природного газу, видобутого позивачем та третьою особою як учасниками договору про спільну діяльність, передбачено здійснювати для потреб населення, а також для забезпечення власних технологічних та інших виробничих потреб.

Крім того, за умови укладення угоди про розподіл продукції, обсяги газу належні за вказаною угодою позивачу, можуть бути використані ним для потреб промислових споживачів та інших суб'єктів господарської діяльності.

Порядок розподілу продукції за договором про спільну діяльність між позивачем та третьою особою встановлений п. 7.8 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 7 лютого 2005 р. Згідно з указаними умовами кожен з учасників має право отримати в натурі видобуті корисні копалини в межах пропорції, визначеної п. 7.6, заявивши про це не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю отримання корисних копалин, до виконавчої дирекції спільної діяльності, яка протягом двох днів приймає відповідне рішення. Про кожне отримання корисних копалин виконавча дирекція складає акт, в якому зазначає загальну кількість та вартість корисних копалин, отриманих учасником.

Позивачем не подано доказів того, що протягом заявленого періоду органом управління спільної діяльності в установленому порядку приймалося рішення про розподіл продукції, а також, що заявлені у спірний період ресурси газу для промислових споживачів згідно з угодою про розподіл продукції належали позивачу.

За таких обставин оспорювані дії відповідачів, які виходили з того, що заявлені позивачем обсяги природного газу підлягають використанню для потреб населення, є правомірними.

Враховуючи, що права позивача з боку відповідачів порушені не були відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 27.03.2007 року у справі № 23/427-42/72 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазінвест»  підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 27.03.2007 року у справі № 23/427-42/72  залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазінвест»- без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

08.06.07 (відправлено)