Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

Адміністративна справа                                                 Головуючий  по 1-й інстанції

№ АС-42/447-06                                                                               суддя –Яризько В.О.

Доповідач по 2-й інстанції

суддя –Карбань І.С.

14 лютого 2007 р.                                                                            м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду  у складі:           головуючого судді  Карбань І.С., судді Бабакової Л.М., судді  Шутенко І.А.

при секретарі – Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача – Мазепа Г.Б.  за довіреністю  від 26.04.06р.,

відповідача –Чорноткач Н.З. за довіреністю № 8042/10/10-015 від 20.09.06р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 47Х/2)  Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова на  постанову господарського суду Харківської області від  04.12.2006р.  по справі  № АС-42/447-06

за позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплі Моря», Харків

до  Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова

про визнання нечинним податкового повідомлення, -

встановила:

ТОВ «Теплі Моря»подало позов, в якому просило визнати нечинним  податкове повідомлення-рішення  ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова № /2 від 26.07.2006р. про застосування штрафної санкції по податку на додану вартість  в сумі 1548,50 грн.

Постановою господарського суду Харківської області від 04.12.2006р. по справі № АС-42/447-06 позовні вимоги задоволено, визнано нечинним  податкове  повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова № /2 від 26.07.2006р.

Відповідач, з постановою господарського суду Харківської області від 04.12.2006р. по справі № АС-42/447-06 не погодився, подав  апеляційну скаргу з проханням  скасувати вищевказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Теплі Моря»,  посилаючись на   порушення норм матеріального права та без урахування фактичних обставин справи. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт вказував, що в результаті перевірки було встановлено, що ТОВ "Теплі Моря" здійснювало коригування податкового зобов'язання (були виписані розрахунки коригування) в червні, липні, жовтні 2005 р., які несвоєчасно віднесені до реєстрів продажу. Однак вказані коригування в декларації були проведені пізніше. В результаті порушено п.4.5.1. ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість".

Апелянт вказував, що згідно з п.п. 17.1.3. п.17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Також, апелянт посилався на п.п.6.1.3 Інструкції про порядок застосування штрафних санкції органами ДПС, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.01р. № 110 і зареєстрованої в Мінюсті України 23.03.01р. № 268/5459 із змінами і доповненнями, якою визначено, що  за результатами перевірки виявлено в окремих податкових періодах суми недоплат, то за кожний з таких податкових періодів нараховуються штрафні санкції у порядку та у розмірах, визначених цим пунктом.

Апелянт зазначав, що недоплата - заниження суми податкового зобов'язання за відповідні базові податкові періоди. Відповідно до п.п. 6.1.10 Інструкції штрафні санкції, визначені п.п. 6.1.1-6.1.6 та 6.1.9 даного пункту, застосовуються незалежно від стану платника податків з бюджетами, існування податкового боргу чи переплати платника податків за податками.

Позивач в судовому засіданні вказував, що вважає постанову господарського суду Харківської області від 04.12.2006р. по справі № АС-42/447-06 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає з підстав викладених у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено, що   посадовими особами ДПІ  у Жовтневому районі м. Харкова була проведена перевірка ТОВ "Теплі Моря" щодо дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 02.03.2005р. по 31.12.2005р.

За результатами перевірки було складено акт № 149/23-104/33411383 від 18.04.2006р. Перевіркою були встановлені порушення п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість", що призвело до завищення податкового кредиту та заниження ПДВ за листопад 2005р. на суму 583,33 грн. Також при перевірці було встановлено, що позивач здійснював коригування податкового зобов'язання в червні, липні, серпні, жовтні 2005р., які несвоєчасно віднесені до реєстрів продажу. В результаті чого було порушено п.4.5 (а) ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість", у зв’язку з чим позивачу було донараховано фінансових санкцій на суму 1841,00 грн.

На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 від 27.04.2006 р. про визначення суми податкового зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 1330,00 грн. (основний платіж - 820,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 510,0 грн.) і № /0 від 27.04.2006 р. про визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2424,00 грн. (основний платіж - 583,0 грн., штрафна (фінансова) санкція -1841,0 грн.).

ТОВ "Теплі моря" не погодилося з вказаними повідомленнями-рішеннями та подало скаргу до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова. За результатами розгляду скарги ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова скасувала податкове повідомлення-рішення від 27.04.2006р. № /0 в частині застосування згідно з п. 17.1.3. п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" штрафної санкції з податку на додану вартість на суму 1,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 27.04.2006р.  № /0 в частині застосування згідно п. 17.1.3. п.17.1 ст.17 вказаного Закону  штрафної санкції з податку на прибуток на суму 334,00 грн., в іншій частині вказані рішення залишила без змін, а скаргу директора ТОВ "Теплі Моря" Ткача Є.В. - без задоволення (рішення № 4349/10/25-016 від 19.05.2006р.)

Відповідно до п.п. 5.3. п. 5 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001р. № 253 (у редакції наказу ДПА України від 27.05.2003р. № 247) та зареєстрованого в Мінюсті України 06.07.2001 р. за № 567/5758  ДПІ у Жовтневому районі були винесені податкові повідомлення-рішення №/1 від 25.05.2006 р. про визначення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 996,00 грн. (основний платіж - 820,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 176,00 гри.) і №/1 від 25.05.2006р. про визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2423,00 грн. (основний платіж - 583,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 1840,00 грн.).

Не погодившись з висновками рішення ДПІ у Жовтневому районі про результати розгляду первинної скарги, ТОВ "Теплі моря" подало скаргу до ДПА у Харківській області. ДПА у Харківській області за результатом розгляду повторної скарги директора ТОВ "Теплі Моря" Ткача С.В. винесла  рішення  №7290/7/25-010 від 19.07.2006р., в якому  скасувала податкове повідомлення-рішення ДПІ Жовтневого району м. Харкова від 27.04.06р. № /0, податкове повідомлення-рішення від 27.04.06р. № /0 в частині визначення податкового зобов'язання у розмірі 874,50 грн. (основний платіж 583,00 грн., фінансова санкція в сумі 291,50 грн.), та в цій частині рішення від 19.05.06р № 4349/10-25-016, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, в іншій частині вказані рішення залишаються без змін, а повторну скаргу директора ТОВ "Теплі Моря" Ткача Є.В. - без задоволення.

Відповідно до п.п. 5.3. п. 5 вищевказаного Порядку ДПІ у Жовтневому районі було винесено податкове повідомлення-рішення №/2 від 26.07.2006р. про визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1548,50 грн. (основний платіж - 0,0 грн., штрафна (фінансова) санкція -1548,50 грн.).

Також, ТОВ "Теплі Моря" подало скаргу з вказаного питання до ДПА України. Рішенням ДПА України від 16.08.2006 р. № 9013/6/25-0115, прийнятим за результатами розгляду скарги, рішення ДПА у Харківській області від 19.07.2006 року № 2759/10/25-010 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що  відповідачем були застосовані штрафні санкції за те, що ТОВ "Теплі Моря" здійснювало коригування податкового зобов'язання (були виписані розрахунки коригування) в червні, липні, жовтні 2005р., які несвоєчасно віднесені до реєстрів продажу. Однак вказані коригування в декларації були проведені пізніше.

Пунктом 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено, що якщо   після  поставки  товарів  (послуг)  здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості,  включаючи  наступний за  поставкою  перегляд  цін,  перерахунок  у  випадках повернення товарів особі,  яка їх  надала,  суми  податкових  зобов'язань  та податкового   кредиту   постачальника та отримувача  підлягають відповідному коригуванню. Підпунктом 4.5.1. вказаної норми визначено якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації   на   користь   платника   податку - постачальника, то:  постачальник   відповідно зменшує    суму    податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду,  протягом якого був проведений такий перерахунок,  та надсилає  отримувачу  розрахунок відкоригованого значення податку;  отримувач  відповідно  зменшує суму податкового кредиту за наслідками  такого  податкового  періоду у разі, якщо  він є зареєстрованим  як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку  з  отриманням  таких товарів (послуг).

При дослідженні матеріалів справи було встановлено, що позивачем коригування зобов’язань з ПДВ за червень, липень 2005р. було проведено в листопаді 2005р., а за жовтень 2005р. в грудні 2005р., але дане коригування було проведено на підставі розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних за червень, липень, жовтень 2005р. Вказані розрахунки були виписані в листопаді та грудні 2005р., тому таке коригування позивачем і було проведено у вказані місяці шляхом зменшення своїх зобов’язань.

Матеріалами справи встановлено, що за червень, липень, жовтень 2005р. позивачем сплачувались податкові зобов'язання з ПДВ у повному обсязі, у зв’язку з чим подальше коригування зобов’язань з ПДВ шляхом їх зменшення не потягло заниження позивачем зобов’язань з ПДВ за перевірений період.

Згідно з  п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Відповідно до  абз. "б" п.п. 4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Підпунктом 17.1.3 п.17.1 ст.17 вказаного Закону визначено, що  у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов’язання  платника податків за підставами, викладеними у абз. "б" п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми недоплати (заниження суми податкового зобов’язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Враховуючи, що в матеріалах справи не знайшло свого підтвердження самостійне донарахування податкове зобов’язання з ПДВ контролюючим органом за результатами перевірки, тому застосовані штрафні санкції на підставі п.п.17.1.3 п.17.1. ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є неправомірними, оскільки штрафні санкції згідно наведеної норми можуть бути застосовані до платника податків виключно у разі, коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що постанова господарського суду Харківської області від 04.12.2006р. по справі № АС-42/447-06 прийнята у відповідності  з матеріалами справи, фактичними обставинами та чинним законодавством. Заперечення викладене в апеляційній скарзі  є необ’єктивними  і не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 196,  п.1 ст. 198, 200, 206, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного господарського суду одноголосно, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від  04.12.2006р.  по справі  № АС-42/447-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду  першої інстанції.

Головуючий суддя                                                             Карбань І.С.

Суддя                                                             Бабакова Л.М.

Суддя                                                             Шутенко І.А.