ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 р.
№ 17/232д

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ “Нестерянська птахофабрика”, Запорізька область

на постанову

від 21.11.2006 р. Запорізького апеляційного господарського суду

у справі
№ 17/232д господарського суду Запорізької області

за позовом
Прокурора Оріхівського району Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах –Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя

до
1.          ВАТ “Нестерянська птахофабрика”, Запорізька обл.;
2.          АТ “Наш банк”, м. Запоріжжя

треті особи
1.          Громадська організація “Вкладники банку “Наш банк”, м. Запоріжжя;
2.          Управління Національного банку України в Запорізькій області, м. Запоріжжя

про
визнання недійсним договору застави

в судовому засіданні взяв участь представник:

відповідача (ІІ)
Бордюг О.В., ліквідатор

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Оріхівського району Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах –Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ “Нестерянська птахофабрика” та АТ “Наш банк” про визнання недійсним договору застави № 20/2003 від 27.06.2003 р., укладеного між ВАТ “Нестерянська птахофабрика” та  АТ “Наш банк”.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.09.2005 р. (суддя Шевченко Т.М.) позов задоволено, визнано недійсним з моменту укладання договір застави № 20/2003 від 27.06.2003 р., укладений між відповідачами.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 31.05.2006 р. апеляційну скаргу АТ “Наш банк” залишено без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2005 р. –без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2006 р. касаційну скаргу АТ “Наш банк” задоволено частково, постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 31.05.2006 р. скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд до Запорізького апеляційного господарського суду.

При новому апеляційному розгляді справи постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 21.11.2006 р. (судді: Яценко О.М. –головуючий, Кагітіна Л.П., Кричмаржевський В.А.) апеляційну скаргу АТ “Наш банк” задоволено, рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2005 р. скасовано, а у задоволенні позову про визнання недійсним договору застави № 20/2003 від 27.06.2003 р. –відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ВАТ “Нестерянська птахофабрика” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 21.11.2006 р. та залишити в силі рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2005 р.

На думку заявника касаційної скарги, судом апеляційної інстанції невірно застосовані норми матеріального права, зокрема, ч. 5 ст. 11 Закону України “Про заставу” та порушено ст. ст. 32, 35 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника сторони, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 27.06.2003 р. між АТ “Наш банк” (кредитор) і ВАТ “Нестерянська птахофабрика” (боржник) був укладений договір №20/2003 про надання кредитної лінії.

На забезпечення виконання ВАТ “Нестерянська птахофабрика” взятих на себе договірних зобов’язань 27.06.2003 р. між сторонами був укладений договір застави №20/2003, відповідно до якого заставодавець (ВАТ “Нестерянська птахофабрика”) передає в заставу заставодержателю (АТ “Наш банк”) майно, визначене в додатку до договору, загальною вартістю 4 604 430,82 грн.

Судами також встановлено, що 26.06.1996 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області був затверджений план приватизації сільськогосподарського державного підприємства птахорадгоспу "Нестерянський", який передбачав відчуження 100% акцій підприємства.

Одночасно сільськогосподарське державне підприємство птахорадгосп "Нестерянський" згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області від 26.06.1996 р. № 968 було перетворено у ВАТ “Нестерянська птахофабрика”.

Однак, як встановлено судами, на момент укладання договору застави частка держави в статутному фонді ВАТ “Нестерянська птахофабрика” складала 4,991% та на час розгляду справи в суді план розміщення акцій цього товариства виконаний не був.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України “Про заставу”, в редакції, чинної на час укладання спірного договору, з моменту прийняття рішення про приватизацію майна державного підприємства або відкритого акціонерного товариства, створеного в процесі корпоратизації, застава їх майна здійснюється з дозволу відповідного органу приватизації.

Згідно з п. 1.4 Порядку погодження органами приватизації умов договорів застави майна підприємств, затвердженого наказом Фонду державного майна України від  06.02.2001 р. № 163 (далі –Порядок), в редакції наказу Фонду державного майна України від 20.06.2002 р. N 1096, чинної на час укладання спірного договору, Фонд державного майна України (регіональне відділення Фонду державного майна України) приймає рішення щодо погодження умов договорів застави майна підприємств, з моменту, визначеного у п. 1.2 цього Порядку, до виконання плану приватизації (розміщення акцій) підприємства.

Визнаючи недійсним договір застави, суд першої інстанції виходив з того, що укладений договір не відповідає вимогам ч. 5 ст. 11 Закону України “Про заставу” та положенням Порядку, оскільки такий договір укладений без отримання дозволу відповідного органу приватизації.

Проте,  з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Застосовуючи до правовідносин сторін положення ч. 5 ст. 11 Закону України "Про заставу", судом першої інстанції не було враховано те, що вказана правова норма безпосередньо не визначає недійсність договору застави майна, укладеного без дотримання вимог цієї норми.

Проаналізувавши положення Порядку, яким визначено основні засади прийняття органами приватизації рішення щодо погодження умов договору застави, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що цим Порядком передбачено подання до відповідного органу приватизації як проекту договору застави, так і вже укладеного договору застави відповідно до вимог чинного законодавства (абз.7 п. 2.2, п. 3.1 Порядку).

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема, в своїх постановах від 14.03.2006 р. у справах №40/168-05, №40/171-05, №40/141-05, №45/111-05, №40/217-05, №40/219-05, від 26.04.2006 р. у справах №37/137-05, №47/169-05.

Крім того, згідно з положеннями статуту ВАТ “Нестерянська птахофабрика”  засновником цього товариства є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області та товариство є власником майна, в т.ч. майна переданого йому засновниками (п. 5). Також, статутом товариства передбачено, що воно вправі передавати майно у заставу.

Втім, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, Порядок регулює питання прийняття органами приватизації відповідних рішень щодо погодження умов договорів застави майна підприємств, а не рішень про передачу майна у заставу. Це прерогатива господарського товариства.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було законних підстав для визнання спірного договору застави недійсним. У зв’язку з чим, судом апеляційної інстанції обґрунтовано скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позову.

За таких обставин, підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції відсутні, тому вона підлягає залишенню без змін.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 18, 35, 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ВАТ “Нестерянська птахофабрика” залишити без задоволення.

2.          Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 21.11.2006 р. у справі № 17/232д залишити без змін.

Головуючий                                                                               Б.М. Поляков

Судді                                                                                              Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко