ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.07 р.                                                                               Справа № 35/253

Суддя господарського суду Донецької області                     Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом:          Державного підприємства „Донецька залізниця”, м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ЦЗФ „Узлівська”,             м.Горлівка, Донецька область

про стягнення 7775,20  грн.

за участю представників сторін

від позивача:  Ніколаєв О.С. -  за довіреністю

від відповідача: не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

У червні 2006 р. позивач, Державне підприємство “Донецька залізниця”, м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ЦЗФ „Узлівська”,  м.Горлівка,  про стягнення 7775,20   грн.

В обгрунтування  позовних вимог позивач посилався на ст. 106 Статуту залізниць України (далі –“Статут”), “Правила планування перевезень вантажів”, затверджені Наказом Міністерства транспорту України № 873 від 09.12.2002р, зареєстровані Міністерством юстиції України 29.12.2002р. (далі –“Правила”), дані облікових карток виконання плану перевезень.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на ст.ст. 17, 18, 105, 106, 107, 108, 109 Статуту.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.11.06 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.02.07 р. касаційну скаргу Державного підприємства „Донецька залізниця”, м.Донецьк, задоволено частково, вищезазначене рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

При цьому, колегія Вищого господарського суду України зазначила, що висновки суду першої інстанції про те, що ст.ст. 106, 107 передбачають тільки місячну відповідальність за невиконання плану перевезень, що відправник вантажу, виходячи з місячного характеру зобов’язань, звільняється від сплати штрафу за невиконання плану перевезень при виконанні плану в тоннах вантажу, перевезення якого заплановано в тоннах і вагонах, а план вважається виконаним за умови відвантаження передбаченої у місячному плані кількості тонн, у зв’язку з чим внаслідок виконання плану перевезень за місяць у повному обсязі відповідач звільняється від відповідальності за декадне порушення плану перевезень на підставі п.”г” ст.107 Статуту, є передчасними і такими, що не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи.

У   постанові  Вищого господарського суду України від 22.02.07 р. також зазначено, що, встановивши факт невиконання відповідачем плану перевезень № 543 за лютий 2006 р. по залізницях призначення на 84 вагони, суд першої інстанції не дослідив питання відповідальності вантажовідправника за невиконання плану перевезень по залізницях призначення.

Крім того, у постанові  Вищого господарського суду України від 22.02.07 р. також зазначено, що у матеріалах справи відсутній договір про організацію перевезень вантажів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.04.07 р. справу прийнято до провадження.

Під час нового розгляду справи сторони наполягали на своїх вимогах та запереченнях, що були ними заявлені раніше, обґрунтовуючи свої позиції посиланням на наявні в матеріалах справи документи та на приписи Статуту й Правил.

На вимогу суду позивачем надано завірену належним чином копію договору № 26005 від 29.11.05 р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (далі – Договір) із протоколом розбіжностей від 07.12.05 р.

В судовому засіданні 03.05.07 р.  була оголошена перерва до  21.05.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

29 листопада 2005 р. позивачем (Залізниця) та відповідачем (Вантажовласник) підписано Договір. З боку Вантажовласника Договір підписано з приміткою “З протоколом розбіжностей”.

Протоколом розбіжностей від 07.12.05 р. зафіксовано, що сторонами не досягнуто згоди стосовно умов п.п. 2.2, 3.1, 3.3 Договору. Разом з тим, протокол містить написи, що свідчать про врегулювання сторонами спірних пунктів Договору. Проти факту врегулювання сторонами спірних умов Договору зазначеним протоколом сторони не заперечили.

Згідно із п. 1.1 Договору, його предметом є надання Залізницею Вантажовласнику послуг, пов’язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п.2.1 Договору, Вантажовласник зобов’язується пред’являти Залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним, або прибувають на його адресу.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом.

У лютому 2006р. відповідачем було заплановано до перевезення 81000 т вантажу у 1211 вагонах. План був прийнятий позивачем до виконання за №543.

Виконання плану перевезень враховувалось позивачем в обліковій картці виконання плану перевезень №543 за лютий 2006р.

На першу декаду відповідач планував завантажити 28963 тон вугілля у 433 вагонах, фактично завантажив 32635 тон, тобто відповідач  перевиконав взяті на себе зобов”язання. Разом з тим, по залізницях  призначення план перевезення на 84 вагони не був виконаний.

На другу декаду відповідач декадними заявками замовив подачу 433 вагонів під завантаження 28963 т вугілля, однак відповідач листами, які додані до матеріалів справи відмовлявся від вагонів, у зв’язку з чим недовантаження до плану на другу декаду склало 6706 тон.

У третій декаді план перевезення був виконаний і обсяг на місяць завантажений і майже перевантажений.

У лютому 2006р. відповідачем було заплановано до перевезення 10000 т вантажу у 150 вагонах. План був прийнятий позивачем до виконання за №672.

Виконання плану перевезень враховувалось позивачем в обліковій картці виконання плану перевезень №672 за лютий 2006р.

По плану перевезень №672 відповідач фактично перевіз 10041 тон вантажу, але на протязі 1-ї та 2 – ї декади допускав недовантаження.

Суть позову полягає у вимогах про стягнення з відповідача 7775,20  грн.- суми штрафу за невиконання обов’язків по обсягам перевезень вантажів на лютий 2006 р. подекадно, у тому числі, 1742,20 грн. – суми штрафу за невиконання плану по залізницям призначення.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на ст.ст. 17, 18, 105, 106, 107, 108, 109 Статуту.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України,  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.17 Статуту, перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов’язань здійснюється місячне планування перевезень; умови та порядок організації перевезень в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Згідно із ст. 18 Статуту, місячне планування перевезення вантажів здійснюється залізницями відправлення на основі поточних або довгострокових договорів про організацію перевезення вантажів та замовлень відправників. Замовлення складаються за встановленою формою у вагонах, а у випадках, передбачених Правилами, - і в тонах.

Статтею 105 Статуту встановлено, що залізниці, вантажовідправники,    вантажоодержувачі, пасажири,  транспортні, експедиторські і посередницькі організації та   особи,   які   виступають   від  імені  вантажовідправника  і вантажоодержувача,   несуть   матеріальну   відповідальність    за перевезення  у  межах  і  розмірах,  передбачених  цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст.106 Статуту, за   незабезпечення   залізницею   подачі   вагонів    і контейнерів  для  виконання  плану перевезень та за невикористання вантажовідправником поданих вагонів і контейнерів чи  відмову  від вагонів  і  контейнерів для виконання плану перевезень сплачується штраф у таких розмірах: за вантажі, перевезення яких планується у тоннах і вагонах, - з тонни по  5  відсотків  ставки  добової  плати  за  користування вагонами; за вантажі,  перевезення яких  планується  тільки  у  вагонах (контейнерах),  -  за вагон контейнер) по дві добові ставки плати за користування вагонами (контейнерами).

За незабезпечення  завантаження  маршруту  з  винної  сторони стягується на користь іншої сторони,  крім штрафу  за  невиконання плану перевезень,  штраф за маршрут у розмірі трьох добових ставок плати за користування вагонами.

Залізниця і  відправник  несуть  таку  ж  відповідальність за недотримання зобов'язань  надпланових  і  позапланових  перевезень вантажів за заявками відправника,  прийнятими залізницею,  а також за надолуження невиконання плану попереднього  місяця  (згідно  із статтею 19 цього Статуту).

За невиконання плану  перевезень  по  залізницях  призначення вантажовідправник  сплачує  штраф  за  вагон (контейнер) у розмірі однієї добової ставки за користування вагоном (контейнером).

Згідно із ст.107 Статуту, вантажовідправник  звільняється  від  сплати  штрафу  за невиконання плану перевезень у разі:

а) стихійного лиха (замети,  смерч, повінь, пожежа, землетрус тощо), що підтверджено відповідними документами згідно з Правилами і призвело до припинення руху на залізничних під'їзних коліях, або якщо   згідно  з  чинним  положенням  виконувати  вантажні  роботи заборонено,  а також у разі аварії на підприємстві,  через що було припинено  виробництво відвантажуваної продукції протягом не менше як трьох діб підряд;

б) обмеження перевезень згідно із статтею 29 цього Статуту;

в) невикористання  вагонів   (контейнерів),   поданих   понад планову норму без письмового погодження з вантажовідправником;

г) виконання  плану  в  тоннах  вантажів,  перевезення   яких планується у тоннах і вагонах;

д) надолуження недовантаження, допущеного протягом декади.

У разі коли вантажовідправник шляхом ущільненого завантаження вагонів  (контейнерів)  використав  менше  запланованої  кількості вагонів   (контейнерів),   штраф   за  недовантаження  відповідної кількості вагонів (контейнерів) не стягується.

Якщо вантажовідправник   письмово   відмовився   від  вагонів (контейнерів),  передбачених заявкою,  не менш ніж за дві доби  до дня завантаження, розмір штрафу зменшується на третину.

Статтею 20 Статуту передбачено ведення облікової картки по формі, що є додатком № 8 до Правил, пунктом 6.5 яких встановлено, що результати виконання плану перевезення вантажів за декаду визначаються в порядку пунктів 6.5.1-6.10. Відповідальність настає, якщо у обліковій картці визначено недовантаження або неподачу вагонів, та в інших випадках згідно із ст. 106 Статуту.

Вищенаведене свідчить про те, що ст.106 Статуту не містить санкції за невиконання плану у вигляді неперевезення певного обсягу вантажу та передбачає наслідки неподачі вагонів на виконання плану або незавантаження поданих вагонів.

У ст.107 Статуту не визначено терміну, протягом якого не виконується план, а у Правилах йдеться про застосування ст.107 Статуту після підрахунку виконання плану по закінченні кожної декади.

Статтею 107 Статуту не передбачено можливості звільнення вантажовідправника від відповідальності за невиконання плану перевезень по залізницям призначення.

Факт невиконання відповідачем плану перевезень  подекадно  у лютому 2006 р. підтверджено матеріалами справи. Відповідач проти даного факту не заперечив.

Розрахунок розміру позовних вимог відповідає вимогам вищенаведених норм, даним облікових карток та фактичним обставинам справи.

За даних обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що  підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, заперечення відповідача проти позову судом до уваги не приймаються.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 36, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,  ст.ст. 17, 18, 20, 105-107 Статуту залізниць України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства „Донецька залізниця”, м.Донецьк, до Товариства з обмеженою відповідальністю „ЦЗФ „Узлівська”, м.Горлівка,  - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЦЗФ „Узлівська” (84604,  м.Горлівка  Донецької області, вул.. Знатна, 41; ) на користь Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м.Донецьк, вул.. Артема, 68; ) 7775,20 грн. штрафу, 102,00 грн. держмита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Повний текст рішення оголошено в судовому засіданні 04.06.07 р.

Суддя

Надруковано 3 примірники:

1 – позивачу;

1- відповідачу;

1- у справу