СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

22 травня 2007 року

Справа № 20-1/018

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

прокурора: Бучко Романа Васильовича, посвідчення № 284 від 24.11.06,  військового прокурора Військово-Морський Сил України;

позивача: не з'явився, Міністерства оборони України;

позивача: не з'явився, військової частини А 0225;

відповідача: Марчукова Віктора Федоровича, директор приватного підприємства "АДЕПТ";

3-ої особи: не з'явився, Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської;

розглянувши апеляційне подання військового прокурора Військово-Морських Сил України на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя    Алсуф'єв В.В.) від 02 квітня 2007 року у справі № 20-1/018

за позовом           військового прокурора Військово-Морських Сил України

(вул. Леніна, 41, місто Севастополь, 99011)

в інтересах  держави в особі:

1) Міністерства оборони України

(Повітрянофлотський проспект, 6, місто Київ, 01001)

2) військової частини А 0225

(вул. Соловйова, 1, місто Севастополь, 99007)

до          приватного підприємства "АДЕПТ"

(вул. Гражданська, 3 а, місто Севастополь, 99011)

за участю третьої особи: Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської

(вул. Хрустальова, 60, місто Севастополь, 99040)

про застосування наслідків нікчемності мирової угоди, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя  від  02 квітня 2007 року (суддя Алсуф'єв В.В.)  у позові військового прокурора Військово-Морських Сил України  в інтересах  держави в особі: 1) Міністерства оборони України;          2) військової частини А 0225 до приватного підприємства "АДЕПТ"; за участю третьої особи -  Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської відмовлено.

Не погодившись з цим судовим актом,  військовий прокурор Військово-Морських Сил України звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Севастополя  від  02 квітня 2007 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов військового прокурора Військово-Морських Сил України задовольнити у повному обсязі.

Прокурор вважає рішення незаконним і необгрунтованим та  підлягаючим скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та  невірного застосування норм матеріального права.

На думку прокурора, висновки суду , що приватне підприємство "АДЕПТ"  правомірно набуло право  власності на спірний об'єкт на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду міста Севастополя від 06 листопада 2002 року є помилковими, оскільки спірний об'єкт незавершеного будівництва грязелікувальниці у військовому містечку № 174, що розташований у бухті Омега в місті Севастополі на  момент укладення зазначеної  мирової угоди  перебував у державній власності, тобто,  відчужений не власником, через це вважає угоду  нікчемною.

Крім того, відповідно до статті  216 Цивільного кодексу України  прокурор просить застосувати наслідки недійсності нікчемної угоди, а також, на підставі статей 15, 16, 392 Цивільного кодексу України визнати право власності держави України в особі  Міністерства  оборони України на спірний об'єкт, а на підставі  статей 387, 388 Цивільного кодексу України - повернути  це майно Міністерству оборони України.

За клопотанням сторін судочинство здійснювалось  російською мовою у відсутності представників Міністерства оборони України; військової частини А 0225 та Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської, про час та місце розгляду справи повідомлених належним чином, але не скориставшихся своїм правом участі у  судовому засіданні.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного  господарського суду від 22 травня 2007 року у  зв'язку  з відпусткою судді Сотула В.В., було здійснено її заміну  на суддю  Прокопанич Г.К.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши  справу, встановила наступне.

Прокурор Військово-Морських Сил України  в інтересах  держави в особі  Міністерства оборони України та військової частини А 0225 звернувся до господарського суду до приватного підприємства "АДЕПТ" та третьої особі -  Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської  про  визнання  права власності на  об'єкт незавершеного будівництва  грязелікувльниці  у військовому   містечку № 174, яке розташоване у бухті Омега міста Севастополя витребування майна з чужого незаконного  володіння та просить застосувати наслідки нікчемності мирової угоди про передачу спірного об'єкту, укладеної 01.11.2002 підприємством  "Будівельне управління Чорноморського флоту" дочірнього підприємства державного унітарного підприємства "Главное управление специального строительства Министерства оборони Російської Федерації" та відповідачем повернути це майно Міністерству оборони України.

Як вбачається з матеріалів справи, прийнятим рішенням, господарським судом міста Севастополя від 11 жовтня 2001 року у справі № 20-5/864 з дочірнього підприємства "Строительное управление Черноморского флота" на користь  приватного підприємства "АДЕПТ" стягнуто  42840,30 грн.

01 листопада 2002 року сторони у справі № 20-5/864 уклали мирову угоду про добровільне виконання  рішення на підставі  частини 3 статті 29 Закону України  "Про виконавче провадження" (а.с. 58)

06 листопада  2002 року  у справі № 20-5/864 господарський  суд прийняв ухвалу на підставі статті 78 Господарського процесуального кодексу України про затвердження  мирової угоди наданої сторонами виконавчого провадження (а.с. 62-63).

Згідно умов мирової угоди, дочірнє підприємство "Строительное управление Черноморского флота" в рахунок погашення боргу зобов'язувалось передати, а  приватне підприємство  "АДЕПТ"  прийняти у власність об'єкт незавершеного будівництва грязелікувальниці та  комплект проектно-кошторисної документації до нього.

Виконання умов вказаної мирової угоди підтверджено актом прийому-   передачі  об'єкту незавершеного будівництва від 12 листопада  2002 рок (т.1 а.с.12 по справі № 20-5/912), листом  підприємства "Строительное управление Черноморского флота"  від 09 грудня 2002 року за вих. № 86/10-360 (а.с. 29 у справі № 20-5/912) та довідкою  "Бюро технічної інвентаризації та державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської Ради про прийняття  спірного об'єкту на  облік (т.2 а.с. 44 у справі  № 20-5/912; т.2 а.с. 125 у справі № 20-5/912).

Судова колегія вважає обгрунтованими висновки господарського суду про те, що  питання дійсності мирової угоди, яке ставить прокурор у позові не може бути предметом розгляду даної справи, оскільки  віднесено  Господарським  процесуальним кодексом України до відання господарського суду, що розглядає заяву про затвердження мирової угоди.

Відповідно до пункту 3.9.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 господарський  суд  затверджує  мирову угоду, якщо вона відповідає закону, за своїм змістом є такою, що може бути  виконана у відповідності з її умовами, остаточно вирішує спір та не може призвести до виникнення судового спору.

Таким чином,  факт затвердження господарським  судом мирової угоди є підтвердженням законності.

Крім того, суду були надані докази виконання умов вказаної мирової угоди.

Відносно  вимог прокурора про  визнання права власності та витребування майна з  чужого незаконного володіння, то правомірними є  посилання господарського суду на  постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.08.2003 у справі № 20-5/912 за позовом приватного підприємства "АДЕПТ" до 9 відділу морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, 540-го Центрального  Військово-морському госпіталю  Військово-Морських Сил України про усунення перешкод  в користуванні власністю,  якою встановлено, що відповідач є власником спірного об'єкту  (т. 2 а.с. 94-95 у справі № 20-5/912).

В силу статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, які встановлені та не підлягають доказуванню, посилається Вищий  адміністративний суд України в ухвалі від 26.04.2006 у справі № 20-7/050-3/121 за позовом відповідача до Севастопольської  квартирно-експлуатаційної частини морської, Севастопольської міської державної адміністрації, Севастопольської міської Ради про вилучення земельної ділянки та  спонукання  переоформити земельну ділянку (т.3 а.с. 155-157 у справі № 20-7/050-3/121).

Враховуючи наведене, судова колегія вважає правомірним висновки господарського суду про відмову у задоволенні вимог прокурора, оскільки позовні вимоги недоведені,  клопотання відповідача про застосування позовної  давності до заявлених прокурором позовних  вимог  задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання військового прокурора Військово-Морських Сил України залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 02 квітня 2007 року у справі № 20-1/018 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді