ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2007                                                                                             Справа № А31/376-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   судді Науменко І.М. –доповідач

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання: Прокопець Т.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Іващенко Світлана Генадіївна, довіреність №03-06/0022  від 10.01.07,  представник;

від відповідача: Кулюкін Олександр Федорович, довіреність №29  від 30.10.06,  представник;

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства „Акцент”, м. Дніпродзержинськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  22.11.06р.  у справі № А31/376-06

за позовом   Дніпропетровського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ

до  приватного підприємства „Акцент”, м. Дніпродзержинськ

про  стягнення 2 088,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.06р. у справі № А31/376-06 (суддя Мороз В.Ф.) позовні вимоги задоволені.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що за даними Звіту на підприємстві відповідача у 2005році інваліди не працювали, хоча мали бути працевлаштовані інваліди у кількості 1 особи.

Не погодившись з постановою господарського суду від 22.11.06р., відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, в позові відмовити, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував те, що підприємство має специфічні умови праці, а інваліди можуть бути працевлаштовані на підприємства зі звичайними умовами праці.

Позивач витребуваний судом відзив на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" , з урахуванням внесених змін (надалі також - Закон), для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця, якщо інше не передбачено законом.

Ст. 20 зазначеного Закону встановлено, що підприємства (об'єднання), установи і організації, крім тих, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Відповідно до п. 2 "Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами, організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів", затвердженого Постановою КМУ від 28.12.2001р. № 1767 (надалі - Порядок), підприємства, на яких працює 8 і більше чоловік, реєструються у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Фонд) за своїм місцезнаходженням і щороку не пізніше 1 лютого подають до зазначених відділень звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою, що затверджується наказом Мінпраці за поданням Фонду та погоджується з Держкомстатом.

Згідно звіту відповідача „Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік":

Середньооблікова чисельність працюючих чоловік на підприємстві склала 25 осіб;

Фонд оплати праці - 52 200,00 грн.

Чисельність інвалідів - штатних   працівників, які повинні працювати на підприємстві - 1 особа;

За даними  Звіту     на  підприємстві  відповідача у  2005  р.  інваліди  не працювали.

Таким чином кількість нестворених робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, виходячи з розрахунку позивача та нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, встановленого ст. ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні") - 1 місце.

Згідно розрахунку позивача штрафні санкції за нестворені в 2005 р. робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів, виходячи з середньорічної заробітної плати штатного працівника на підприємстві, складають 2 088,00 грн.

Відповідно до п. 4 "Порядку..." штрафні санкції підприємствами сплачуються самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним. Штрафні санкції у розмірі 2088,00 грн.   відповідачем в установлений строк не сплачені. Доказів, що спростовували б наведене відповідачем не надано.

Не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою скасування постанови суду першої інстанції посилання скаржника на те, що його підприємство має специфічні умови праці оскільки, законом не встановлено інші (спеціальні) нормативи робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів на підприємствах, які надають послуги по забезпеченню безпеки, ніж ті, що встановлені ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні"; відповідачем не вживалось жодних заходів щодо працевлаштування інвалідів, інформування відповідних органів та служб про потребу в інвалідах. При цьому в ст.20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" йдеться саме про сплату штрафних санкцій, а не внесків до Фонду.

При вивченні матеріалів справи та постанови суду першої інстанції, судова колегія Дніпропетровського апеляційного господарського суду не знаходить підстав, передбачених ст..ст. 201, 202, 203 та 204 Кодексу адміністративного судочинства України, для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.200,205-206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.06р. у справі №А31/376-06  залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного підприємства „Акцент”, м. Дніпродзержинськ –без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                                              І.М. Науменко

Суддя                                                                                         Л.М. Білецька

Суддя                                                                                                    О.В. Голяшкін