ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 травня 2007 р.
№ 22/90

Колегія суддів  Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді    Кузьменка М.В.,

судді                              Васищака І.М.,

судді                               Палій В.М.,

розглянувши

касаційну скаргу       Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва"

на постанову              Київського апеляційного господарського суду

від 04.04.2007р. та рішення господарського суду м Києва від 16.02.2007р.

у справі                        №22/90  господарського суду м. Києва

за позовом                   Товариства з обмеженою відповідальністю

"Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва"

до                                  Товариства з обмеженою відповідальністю

"Волгабурмаш-Україна"

про                                визнання недійсними договорів купівлі-продажу, виселення

в с т а н о в и л а :

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 16.02.2007р.,  прийняті у справі №22/90.

Вказана скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню  скаржнику з таких підстав.

Порядок подання касаційних скарг визначений ст. 109 ГПК України. Відповідно до вказаної норми, касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через місцевий чи апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову.

Скаржником  вказаний порядок подання не дотриманий, касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 16.02.2007р. подана безпосередньо до Вищого господарського суду України.

Відповідно до п.4 ст.111 ГПК України, до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати державного мита.

В силу ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Державне мито сплачується в порядку і розмірі, встановлених законодавством України, що визначено ст.46 ГПК України.

Порядок сплати державного мита визначений Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993р. №15. Так, відповідно до п.14 Інструкції, при перерахуванні мита з рахунку платника, до документа щодо якого вчиняється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи про зарахування мита до бюджету, який скріпляється  першим і другим підписами посадових осіб та відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Отже, допустимим доказом сплати державного мита у разі перерахування мита з рахунку платника є примірник платіжного доручення з відповідним, скріпленим першим та другим підписами посадових осіб та відтиском печатки кредитної установи, написом про зарахування мита до бюджету з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Між тим, до поданої касаційної скарги додана незасвідчена ксерокопія платіжного доручення №6 від 25.04.2007р., яка не є допустим доказом сплати державного мита.

Додані до касаційної скарги незасвідчені ксерокопії опису вкладень у цінний лист, адресований відповідачу, та фіскального чеку №8587 від 25.04.2007р. також не можуть бути сприйняті судом в якості доказів виконання скаржником вимог ст.1111 ГПК України, оскільки не відповідають вимогам, що пред’являються до письмових доказів.

Так, в силу ч.2 ст.36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Допущені скаржником порушення є підставою для повернення касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.86, пп.2,3,4 ст.1113 ГПК України,  колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-консультативний центр сприяння розвитку підприємництва" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 16.02.2007р. у справі №22/90 та додані до неї документи повернути.

Головуючий суддя                                                 М.Кузьменко                                                                                                                                                                           Суддя                                                                        І.Васищак

Суддя                                                                          В.Палій