ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2007 р.
12:10
Справа №  7/206/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Семенчук Н.О.,

при секретарі Дзюбі Ю.Ф.,

з участю представника позивача –Каменецька О.Ю. по дов. № 662 від 17.11.2006 р., Відаймо Т.І. по дов. № 1403 від 11.08.2006 р.,

та відповідача –Одноор В.М. по дов. № 10/15-1501 від 10.11.2006 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом підприємства комунальної власності області „Фармація” (надалі – підприємство „Фармація”), 54030, м.Миколаїв, вул.Спаська, 35,

до Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області, 54009, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 41,

про визнання недійсним та скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області від 21.12.2006 р. за № 116.

Підприємство „Фармація” звернулося до господарського суду з позовними вимогами (уточнення позовних вимог від 18.04.2007 р. за вих.№ 268) про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Миколаївській області від 21.12.2006 р. за № 116.

В обґрунтування позовних вимог, підприємство „Фармація” зазначає, що при винесені оскаржуваного рішення від 21.12.2006 р. за № 116 Державною інспекцією з контролю за цінами в Миколаївській області порушено:

- ч.1 ст.14 Закону України „Про ціни та ціноутворення”, оскільки сума необґрунтовано одержаної виручки, зазначена у акті –346 грн. 51 коп. та у рішенні –346 грн. не є тотожними, що призвело до неправильно визначеного відповідачем розміру штрафу;

- п.1.4. Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами (надалі –Інструкція), затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 р. № 298/519, оскільки не правильно вказана підстава для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, а саме, нормативного акту „Перелік МОЗ” не існує;

- п. 3.1. Інструкції, а саме, підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами, а не лише матеріали перевірок, проте в рішенні № 116 взагалі відсутнє посилання на Акт перевірки від 20.12.2006р.

Підприємство „Фармація” вказує на те, що порушення, які встановлені перевіряючими в акті перевірки, а саме, щодо отримання позивачем необґрунтованої виручки через встановлення торгівельних націнок на регульовану групу лікарських засобів вище 35 % не відповідає дійсності, оскільки при закупівлі медичних товарів та лікарських засобів та формуванні торгової націнки на них позивач користується цінами, які надані постачальником у відпускній накладній.

Відповідач проти позову заперечує, вказує на те, що оскаржуване рішення складено за формою згідно з додатком 1 Інструкції. В мотивувальній частині рішення від 21.12.2006 р. за № 116 вказано, що встановлено завищення граничного рівня торгівельних надбавок при реалізації лікарських засобів і виробів медичного призначення згідно переліку МОЗ від 03.12.2001р. № 480/294. Назва вказаного нормативно-правового акта вказана в офіційному скороченому вигляді. Сума необґрунтовано отриманої виручки, зазначена в рішенні про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 21.12.2006 р. № 116, визначена на підставі акту перевірки від 20.12.2006 р. та розрахунку до нього, тобто матеріалів перевірки та підлягає вилученню на підставі матеріалів перевірки та нормативно-правових актів. Вказує на те, що саме на суб’єкта господарювання, що реалізовує лікарські засоби та вироби медичного призначення через аптечну мережу покладений обов’язок встановити оптову ціну виробника.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд, -

встановив:

Державною інспекцією з контролю за цінами в Миколаївській області 20.12.2006 р. здійснено перевірку Центральної районної аптеки № 81- філії ПКВО „Фармація” з питань виконання вимог розпорядження облдержадміністрації від 09.06.2006 р. № 191-р. „Про внесення змін в пункт 1 розпорядження голови облдержадміністрації від 20.02.2002 р. № 83-р „Про встановлення граничних торговельних надбавок на лікарські засоби і вироби медичного призначення, ціни на які підлягають державному регулюванню” за період серпень –грудень 2006 р. Перевіркою встановлено, що „...аптека застосовувала на окремі лікарські засоби торговельні надбавки в розмірі від 36,2% до 52,4 % до ціни виробника (митної вартості), замість гранично встановленого рівня 35%. Сума необґрунтовано отриманої виручки від реалізації лікарських засобів і медичних препаратів за період серпень –листопад 2006 р. складає 346 грн. 51 коп. За результатами перевірки посадовими особами органу державного контролю за цінами складено акт від 20.12.2006 р., який позивач підписав з запереченнями.

На підставі зазначеного акту Державною інспекцією з контролю за цінами в Миколаївській області прийнято рішення від 21.12.2006 р. за № 116 про вилучення у ПКВО “Фармація” 346 грн. суми необґрунтованої виручки та штрафу у розмірі 692 грн., всього 1038 грн.

Згідно статті 14 Закону України “Про ціни і ціноутворення” № 507-ХІІ від 03.12.1990 року (далі –ЗУ № 507), вся необгрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням  коштів   Державного   бюджету   України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також  коштів державних підприємств, установ та організацій  підлягає вилученню в доход  відповідного бюджету залежно   від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні   фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необгрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і  організацій  в банківських установах за рішенням суду.

Розпорядженням Миколаївської облдержадміністрації від 20.02.2002р. за № 83-р „Про встановлення граничних торговельних надбавок на лікарські засоби і вироби медичного призначення, ціни на які підлягають державному регулюванню” зі змінами внесеними розпорядженням Миколаївської облдержадміністрації від 09.06.2006 р. за №  191-р (надалі – Розпорядження), яке видане на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2006 р. № 660 „Про внесення змін до Постанови Кабінету міністрів України від 25.12.1996 р. № 1548”, встановлюються граничні торгівельні надбавки (націнки) на лікарські засоби і вироби медичного призначення, зазначені в Переліку вітчизняних та імпортних лікарських засобів і виробів медичного призначення, ціни на які підлягають державному регулюванню, затвердженому спільним наказом Міністерства охорони здоров’я України від 03.12.2001 р. № 480/294, що реалізуються населенню через аптечну мережу –на рівні не вище ніж 35% оптової ціни виробника (митної вартості) з урахуванням знижок. Отже, цим розпорядженням на суб’єкта господарювання, що реалізує лікарські засоби і вироби медичного призначення через аптечну мережу покладений обов’язок встановити оптову ціну виробника (митну вартість) з урахуванням знижок.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що ЦРА № 81застосовувала граничні торговельні надбавки на лікарські засоби та вироби медичного призначення від відпускної ціни складу, по якій аптека отримувала продукцію.

Перевіряючі здійснили розрахунок необґрунтовано отриманої виручки від реалізації лікарських засобів і медичних препаратів за період серпень –листопад 2006 р. ЦРА № 81 філії ПКВО “Фармація” на рівні 35,0 % від оптової ціни виробника (митної вартості) з урахуванням знижок (а.с.12, 13).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту перевірки (а.с.9-11), розрахунку до акту перевірки (ас.12,13), накладних на отримання лікарських засобів, переліку лікарських засобів та виробів медичного призначення, отриманих аптечним складом АОРК –філія ПКВО “Фармація”, ЦРА №81 завищила граничний рівень торгівельної надбавки на лікарські засоби і вироби медичного призначення, ціни на які підлягають державному регулюванню, затвердженому спільним наказом Міністерства охорони здоров’я України від 03.12.2001 р. № 480/294, від 36,2% до 52,4 % замість гранично встановленої 35,0 % Розпорядженням. В результаті вказаного порушення ЦРА № 81 отримала необґрунтовану виручку за серпень-листопад 2006 р. в розмірі 346 грн. 51 коп.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив дані які зазначені відповідачем в розрахунку необґрунтовано отриманої виручки від реалізації лікарських засобів і медичних препаратів за період серпень-листопад 2006 року ЦРА № 81 філії ПКВО „Фармація” (а.с. 12, 13).

Відповідно до ч.2 п.3.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції, Міністерства фінансів України № 298/519 (далі – Інструкція) рішення про застосування економічних санкцій складається за формою згідно з додатком 1, яким затверджена проформа рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, яка в повному об’ємі дотримана відповідачем при складанні рішення від 21.12.2006 р. за № 116, що спростовує твердження позивача про порушення відповідачем п. 3.1 Інструкції.

Твердження позивача, щодо зазначення в рішенні неіснуючого нормативного акту “Перелік МОЗ” є необґрунтованим, оскільки відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначений Перелік МОЗ від 03.12.2001 р. № 480/294, який є чинним.

Враховуючи вищевикладене, рішення державної інспекції з контролю за цінами у Миколаївській області від 21.12.2006 р. за № 116 про  застосування економічних санкції за порушення державної дисципліни цін, є законним і обґрунтованим в зв’язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 160-163, 167, 254 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Постанова у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя