СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.07                                                                                 Справа № 13/1пд.

За позовом Дочірнього підприємства “Центральний ринок м. Сєвєродонецька” Луганської обласної спілки споживчих товариств, м. Сєвєродонецьк

до Сєвєродонецької міської державної лікарні ветеринарної медицини Управління ветеринарної медицини в м. Сєвєродонецьку.

про визнання договору дійсним.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:

Від позивача
Пролигіна Н.І. дов. № 12 від 09.01.2007 р.

Від відповідача
Рубан Л.В. юрисконсульт, дов. № 01-12/04 від 15.01.2007 р., Морозов В.І. начальник управління ветмедицини в м. Сєвєродонецьк, дов. № 01-12/15 від 31.01.2007 р.

У судовому засіданні 22.01.2007 р. оголошувалась перерва до 01.02.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивачем заявлена вимога визнання дійсним з 02.08.2006 р. договору про відшкодування витрат на утримання ветлабораторії на ринку.

Позивач позов підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, з підстав зазначених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що відповідач безкоштовно користується приміщенням площею 125,8 м2 розташованим за адресою м. Сєвєродонецьк, пр. Хіміків 27  відповідно до вимог Закону України “Про ветеринарну медицину” на території позивача по справі.

Позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір про відшкодування витрат на утримання ветлабораторії на ринку від 02.08.2006 р.

Листом від 20.10.2006 р. № 01-12/127 відповідач відмовився від його укладення.

Позивач звернувся джо господарського суду Луганської області з позовом в якому просить визнати дійсним з 02.08.2006 р. договір про відшкодування витрат на утримання ветлабораторії на ринку. Свої вимоги позивач обґрунтовує положеннями ст. 179, 181 Господарського кодексу України, ст. 218 Цивільного кодексу України.

Відповідач позов не визнає, зазначаючи, що укладення договору не є обов’язковим, договір ним не був укладений.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він:

заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених  законом;

існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Договір, визнати якій дійсним прохає позивач, не заснований на державному замовленні, а також відносно нього немає прямої вказівки закону щодо його обов’язковості укладення.

Позивачем не доведено укладення зазначеного договору у будь який спосіб.

Що стосується посилань позивача на положення ст. 218 Цивільного кодексу України щодо визнання договору дійсним, то вони застосовуються у разі вирішення спору, щодо виконання договору.

За таких обставин позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 01.02.2007 р. за згодою сторін була оголошена тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Дата підписання рішення 06.02.2007 року.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                       Б.В. Яресько