КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2007                                                                                           № 3/615

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Панюта О.Д.

від відповідача - Потоцький П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Орендного підприємства "Кінотеатр Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.03.2007

у справі № 3/615

за позовом                               Орендного підприємства "Кінотеатр Україна"

до                                                   Херсонської обласної Ради

про                                                  визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

ОП «Кінотеатр Україна» звернулося до суду з позовом про визнання права власності на цілісний майновий комплекс кінотеатру «Україна», що знаходиться за адресою: м. Херсон, пр-т Ушакова, 45.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.03.2007 р. в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОП «Кінотеатр Україна» звернулось  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення скасувати та прийняти нове рішення про  задоволення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що оскільки будівництво спірного кінотеатру проводилось за власні кошти кінотеатру «Україна», право власності на будівлю, як новостворене майно, належить саме даному підприємству.

Відповідач   просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

Постановою Херсонського міського комітету компартії України від 09.01.58 № 53-3 вирішено у м. Херсон побудувати двозальний кінотеатр на 800 місць.

На прохання Херсонського обкому Компартії України і виконкому обласної ради депутатів трудящихся будівництво кінотеатру здійснювало за рахунок позичених у Держбанку СРСР коштів у розмірі 2 500 тис. крб.

Відповідно до статті 374 Цивільного кодексу УРСР, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші або речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості.

Таким чином, грошові кошти, які були надані Держбанку СРСР на будівництво кінотеатру стали власністю позичальника.

Стаття 375 Цивільного кодексу УРСР зазначає, що договір позики на суму понад п'ятдесят карбованців повинен бути укладений у письмовій формі.

У матеріалах справи відсутній договір позики, тому у суду не має можливості зробити висновок про те, яка саме особа виступила позичальником.

Позику, надану Держбанком СРСР на будівництво кінотеатру «Україна» після введення в експлуатацію зазначеного кінотеатру, протягом 1960-1962 р.р виплачував Кінотеатр «Україна».

В експлуатацію широкоекранний двозальний кінотеатр на 800 місць, розташований по вул. Ушакова, 45 у м. Херсон було прийнято на підставі акта державного приймання будівлі, споруди, затвердженого рішенням виконкому Херсонської ради депутатів трудящихся № 110 від 04.02.1960.

Грошові кошти, за рахунок яких було збудовано спірний кінотеатр було повністю повернуті банку до створення Орендного підприємства «Кінотеатр Україна», тобто позивач повернення позики не здійснював.

Згідно п. 3.1 Статуту Орендного підприємства «Кінотеатр Україна» підприємство приймає на себе зобов'язання взятого в оренду державного підприємства з реалізації його функцій і виконанню робіт та послуг.

Зважаючи на те, що на момент створення позивача зобов'язання щодо повернення позики було припинено, взяти його на себе позивач не міг.

Також, позивач не надав суду доказів свого правонаступництва щодо Державного підприємства кінотеатру «Україна», цілісний майновий комплекс якого позивач орендував на підставі договору оренди від 28 грудня 1992 року .

Крім того, відповідно до положень чинного законодавства України станом на 1992 рік та положень статті 345 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності у порядку, встановленому законом.

Способи приватизації державного і комунального майна передбачені Законами України «Про приватизацію державного майна», «Про державну програму приватизації», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Орендне підприємством «Кінотеатр Україна» не надало суду доказів набуття спірного кінотеатру у власність шляхом його приватизації.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на статтю 331 Цивільного кодексу України як на підставу виникнення у нього права власності на спірний кінотеатр з огляду на наступне.

Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України, особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Спірне майно було побудовано у 1960 році, тому застосування до нього положення статті 331 Цивільного кодексу України, які набрали чинності у 2004 році є неможливим.

Оскільки забудовником вказаного кінотеатру було Обласне управління Кінофікації та Кінопрокату, позивач не може вважатися власником кінотеатру на підставі положень, викладених у статті 331 Цивільного кодексу України, оскільки ні він, ні державне підприємство кінотеатр «Україна» замовниками будівництва не виступали.

Крім того, цілісний майновий комплекс кінотеатр «Україна» відповідно до рішення Херсонської обласної ради народних депутатів від 20.03.92 № 32 було передано до комунальної власності області, і як вже було зазначено вище, позивач може отримати його у власність лише шляхом приватизації.

З приводу підстави набуття права власності на кінотеатр «Україна» за позивачем у зв'язку зі здійсненими ним поліпшенням, які неможливо відокремити від орендованого майна без заподіяння йому шкоди, суд зазначає наступне.

Між Фондом комунального майна Херсонської області та Організацією орендарів кінотеатру «Україна» 28 грудня 1992 року було укладено договір оренди майна державного підприємства комунальної власності Херсонсьокої області -Кінотеатру «Україна» (цілісний майновий комплекс), який розташований у місті Херсон, пр. Ушакова, 45.

14 лютого 1997 року та 28 грудня 2002 року між сторонами зазначеного договору оренди укладалися додаткові угоди, за яким орендодавцем визначено Херсонську обласну раду, а орендарем - Орендне підприємство «Кінотеатр Україна».

За вказаним договором оренди, позивачу було надано у строкове платне користування цілісний майновий комплекс кінотеатру «Україна».

Відповідно до пункту 3.2.1 договору оренди, передача майна в оренду не припиняє права власності держави на це майно. Власником переданого в оренду майна залишається обласна рада народних депутатів. Орендар володіє і користується майном протягом строку оренди.

Пункт 3.2.2 договору оренди зазначає, що орендар є власником лише майна, створеного за рахунок його власних коштів, а також матеріалів та інших цінностей, що не входять до складу орендованого майна та отримані орендарем на підставах не заборонених законодавством.

Згідно пункту 3.2.3 договору оренди, вартість поліпшень орендованого майна, здійснених орендарем зі згоди орендодавця за рахунок власних коштів, які не можливо відокремити від орендованого майна без шкоди для нього, компенсується орендодавцем у повному обсязі.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОП «Кінотеатр Україна» про визнання права власності на цілісний майновий комплекс кінотеатру «Україна», що знаходиться за адресою: м. Херсон, пр-т Ушакова, 45.

З урахуванням викладеного суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 01.03.2007 року у справі № 3/615 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Орендного підприємства «Кінотеатр Україна» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 01.03.2007 року у справі № 3/615 залишити без змін, а апеляційну скаргу Орендного підприємства «Кінотеатр Україна»- без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

04.06.07 (відправлено)