донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

15.05.2007 р.
справа №18/471пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Волкова Р.В.

суддів

Запорощенка  М.Д. , Старовойтової  Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:

Кобзитский В.П. - головний держ.
податковий інспектор, довір. № 13258/10/10-113-3 від 11.05.2007р.,

від відповідача-1:
від відповідача-2:

ОСОБА_1;  не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Макіївської об'єднаної державної податкової
інспекції, м. Макіївка Донецької області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

22.12.2004 року

по справі

№18/471пд (суддя О.В.Овсяннікова)

за позовом

Макіївської об'єданої державної
податкової інспекціі, м. Макіївка Донецької області

до

1) приватного підприємця ОСОБА_1,
м. Макіївка Донецької області 2) приватного підприємства
"Акцепт-СВ", м. Київ

про

визнання договору б/н від
02.06.2003р. недійсним

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 22.12.2004р. у справі № 18/471пд частково задоволено
позов Гірницької міжрайонної державної податкової інспекції  м. Макіївки
до приватного підприємця ОСОБА_1, м. Макіївка та приватного підприємства
„ Акцепт-СВ”, м. Київ про визнання
недійсним договору б/н від 02.06.2003р. на підставі ст.ст. 207, 208  Господарського кодексу України.

Позивач, Гірницька міжрайонна
державна податкова інспекція м. Макіївки не погодилась з рішенням
господарського суду та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити
абз. 6 резолютивної частини рішення, а саме: „Наказ видати після  подання доказів стягнення суми з приватного
підприємства „Акцепт-СВ” на слова „Видати наказ”.

Посилається на порушення  судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права. Вказує на невірне тлумачення ч.1 ст. 208 Господарського
кодексу України стосовно залежності стягнення з доброчинної сторони в доход держави
всього отриманого по недійсній угоді від стягнення з недоброчинної сторони та
непередбаченість ст. 116 господарського процесуального кодексу України інших
умов видачі наказу, крім умови набрання судового рішення законної сили.

Позивач 09.03.2005р. звернувся з
клопотанням  зупинити провадження по
справі по ст. 79 ГПК України у зв'язку з неможливістю надати докази набрання
законної сили рішення Голосіївського суду м. Києва від 19.03.2003р. по справі №
2-1463/16 „про визнання установчих документів ПП „Акцепт СВ” недійсними”,
оскільки  вказане рішення оскаржено до
Верховного суду України.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 10.03.2005р. клопотання позивача задоволено та  зупинено провадження по справі  № 18/471пд.

12.04.2007р. на адресу суду від
позивача надійшли клопотання  про
надходження ухвали Верховного суду України
та    поновлення провадження по
справі. Позивач просить також замінити позивача по справі  Гірницьку міжрайонну державну податкову
інспекцію м. Макіївки  на правонаступника
прав та обов'язків  Макіївську об'єднану
державну податкову інспекцію. Клопотання судом розглянуті та задоволені.

Відповідно до ст. 81(1)
Господарського процесуального кодексу України
здійснювалась  фіксація судового
процесу за допомогою технічних засобів.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши доводи представників сторін, судова колегія встановила наступне.

Між приватним підприємцем ОСОБА_1,
м. Макіївка та приватним  підприємством
„Акцепт-СВ”, м. Київ 02.06.2003р. укладено договір б/н на поставку
матеріалів  на загальну суму  8718,00 грн.

Фактичне виконання сторонами умов
договору підтверджено доданими до матеріалів справи копією накладної від ПП
„Акцепт-СВ” № НОМЕР_1, податковою накладною від ПП „Акцепт-СВ” № НОМЕР_2 та
квитанцією до прибуткового касового ордеру НОМЕР_3.

Гірницька міжрайонна державна
податкова інспекція  м. Макіївки  вважає угоду укладену між відповідачами як
таку, що укладена з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства
та просить її визнати недійсною на підставі ст.ст. 207, 208 Господарського
кодексу України з посиланням на рішення Голосіївського районного суду м. Києва
від 19.03.2003р., згідно якого  установчі
документи  ПП „Акцепт-СВ”  визнано недійсними з моменту його реєстрації,
а свідоцтво платника ПДВ  № 37043312- з
моменту його видачі.

Зазначеним рішенням суду загальної
юрисдикції, що набуло законної сили на момент прийняття постанови судом
апеляційної інстанції встановлено, що:

-          засновник підприємства ОСОБА_2
заснував підприємство за грошову винагороду шляхом передачі свого паспорту
невстановленим особам. Засновником ніколи не був, обов'язки керівника ніколи не
виконував, господарської діяльності від імені підприємства не вів, директора не
призначав, довіреностей на право займатися діяльністю від імені підприємства не
підписував.

-          згідно відомостей наданих до ДПІ,
керівником підприємства був ОСОБА_3, раніше засуджений за крадіжку  та відсутній за місцем прописки.

-          Звітність підприємства до ДПІ  свідчить про відсутність фінансово-господарської  діяльності підприємства. Проте в результаті
перевірок податковими органами було виявлено, що приватне підприємство
„Акцепт-СВ” здійснювало фінансово-господарську
діяльність не нараховуючи та не сплачуючи податки.  Податкова звітність подавалась підприємством
до грудня 2002 року за підписом керівника ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Відповідно до ч.4 ст. 35
господарського процесуального кодексу України
вказане рішення місцевого суду для господарського суду першої інстанції
є обов'язковим щодо фактів, які встановлені судом та мають значення для
вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 207 Господарського
кодексу України, господарське
зобов'язання,   що  не
відповідає  вимогам закону,  або вчинено з метою,  яка завідомо
суперечить  інтересам держави  і
суспільства,  або  укладено
учасниками  господарських відносин
з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної  правосуб'єктності),  може
бути  на вимогу однієї із
сторін,  або відповідного органу  державної
влади  визнано  судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 208 Господарського
кодексу України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як  таке, що
вчинено  з метою,  яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства,  то за наявності  наміру
в  обох  сторін
-  у  разі виконання  зобов'язання
обома  сторонами  -
в  доход  держави за рішенням суду стягується все
одержане ними за зобов'язанням,  а  у разі
виконання  зобов'язання  однією
стороною  з  другої сторони стягується в доход держави все
одержане нею, а також все належне з неї
першій стороні на відшкодування одержаного.  У разі наявності наміру лише у однієї із  сторін
усе  одержане  нею
повинно  бути повернено  другій стороні,  а одержане останньою або належне їй на
відшкодування виконаного  стягується  за
рішенням  суду  в
доход держави.

Згідно п.19 Роз'яснень
Президії  Вищого Арбітражного суду
України від 12.03.1999р. N02-5/111 «Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними»у разі визнання у встановленому
порядку недійсними установчих документів суб'єкта підприємницької діяльності
або скасування його державної реєстрації у зв'язку із здійсненням відповідної
реєстрації на підставі загубленого документа, що посвідчує особу, або на
підставну особу - засновника суб'єкта підприємницької діяльності та за
наявності інших обставин, які свідчать про укладення оспорюваних угод з метою,
суперечною інтересам держави і суспільства держави і суспільства, укладені
таким суб'єктом підприємницької діяльності угоди мають визнаватися недійсними
незалежно від часу їх укладення”

Відповідно до п.11 Роз'яснень
Президії  Вищого Арбітражного суду
України від 12.03.1999р. за N02-5/111 «Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними»із змінами та доповненнями
внесеними Роз'ясненнями Президії Вищого господарського суду України № 04-5/491
від 26.04.02 щодо  угод , які мають метою
порушення інтересів держави зазначено, що до них відносяться і угоди,
спрямовані на ухилення від оподаткування”.

Беручи до уваги обставини,
викладені в рішенні суду загальної юрисдикції, укладення за таких обставин
спірної угоди, ухилення від сплати  в
подальшому податків, судова колегія дійшла висновку, що ПП „Акцепт-СВ” мало на
меті приховування отриманих за угодою грошових коштів від оподаткування.

За таких обставин визнання місцевим
господарським судом недійсним договору постачання б/н від 02.06.2003р. є цілком
правомірним.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо
порядку стягнення грошових коштів з ПП "Акцепт-СВ" на користь ПП
ОСОБА_1, та з ПП ОСОБА_1 на користь державного бюджету , суд припустився
помилки.

Висновок суду, що грошові кошти
можуть бути стягненні в доход держави з ПП ОСОБА_1 лише у разі стягнення
грошових коштів на користь ПП ОСОБА_1 з ПП "Акцепт-СВ" не
відповідають вимогам чинного законодавства.

У зв'язку з цим вимоги апеляційної
скарги про зміну абзацу 6 резолютивної частини рішення, а саме слова:
"Наказ видати після надання доказів стягнення суми з приватного
підприємства "Акцепт-СВ" на слова "Видати наказ"
обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального Кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно
від результатів вирішення спору. За таких обставин та враховуючи, що спір виник
внаслідок неправильних дій приватного підприємства „Акцепт-СВ”, судова колегія
вважає за необхідне витрати з оплати державного мита покласти на вказане
приватне підприємство.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу Макіївської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Макіївки на рішення
господарського суду Донецької області від 22.12.2004р. по справі № 18/471пд -
задовольнити.

Рішення господарського суду
Донецької  області від 22.12.2004р. по
справі             18/471пд за позовом  Макіївської об'єднаної державної податкової
інспекції, м. Макіївка до  приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Макіївка та приватного підприємства „ Акцепт-СВ”, м.
Київ про  визнання недійсним договору б/н
від 02.06.2003р. - змінити.

В абзаці 6 резолютивної частини
рішення замінити слова: "Наказ видати після надання доказів стягнення суми
з приватного підприємства "Акцепт-СВ" на слова "Видати
наказ".

Доручити господарському суду
Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний
господарський суд.

Результати розгляду апеляційної
скарги оголошенні в судовому засіданні.

Головуючий          Р.В.
Волков

Судді:          М.Д.
Запорощенко

Г.Я.
Старовойтова

Надруковано: 5 прим.

1- позивачу

2- відповідачу

1-у справу

1-ДАГС