ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
№ 2-14/12384-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                              Кота О.В.,

суддів                                                  Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу          Відкритого акціонерного товариства "Будмеханізація"

на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 31 жовтня 2006 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2006 року

у справі                              № 2-14/12384-2006

за позовом                              Відкритого акціонерного товариства "Будмеханізація"

до          Товариства з обмеженою відповідальністю   "Курортпрофбуд"

за участю 3-ої особи          Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма

"Консоль ЛТД"

про                                        визнання договору недійсним

за участю представників:

позивача:                     Кияненко М.В., Рощін Д.О.;

відповідача:           не з’явилися;

третьої особи:           не з’явилися;

встановив:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Курапова З.І.) від 31 жовтня 2006 року у справі № 2-14/12384-2006 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2006 року (судді Горошко Н.П., Борисова Ю.В., Щепанська О.А.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 31 жовтня 2006 року залишено без змін.

ВАТ "Будмеханізація" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів, оскільки ними при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального права та задовольнити позовні вимоги в повному об’ємі.

Згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України сторони належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, проте відповідач та третя особа не скористалися передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

В судовому засіданні від 10 травня 2007 року оголошувалась перерва до 17 травня 2007 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами, 2 вересня 2005 року між ВАТ "Будмеханізація" і ТОВ "Курортпрофбуд" уклали біржовий договір (угоду) купівлі-продажу транспортного засобу № 508990 –баштового крану КБ-403А.

Відмовляючи в позові господарські суди зазначили, що на підставі Статуту ВАТ  "Будмеханізація" директор Майстер С.Р. мав право підписувати оспорюваний договір купівлі-продажу. Крім того, на момент укладення договору купівлі-продажу директор Майстер С.Р. здійснював свої повноваження на підставі трудового контракту.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що директор ВАТ “Будмеханізація” Майстер С.Р. в силу Статуту товариства мав повноваження на укладення спірного договору купівлі-продажу від 2 вересня 2005 року є передчасними і не відповідають вимогам законодавства, що регулює спірні відносини.

Відповідно до частини першої та третьої ст. 92, статті 154 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов’язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов’язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень; установчим документам акціонерного товариства є його статут; статут акціонерного товариства крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити, зокрема, відомості про склад і компетенцію органів управління товариством та про порядок ухвалення ними рішень.

Нормами ст.ст. 97, 99, 161 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи (загальні збори і виконавчий орган); виконавчий орган створюють загальні збори в складі однієї або кількох осіб і він діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом товариства і законом; виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Отже, директор товариства не є самостійним органом управління, бо останній складається не з однієї, а кількох осіб (пункт 8.4.4 статуту), а тому для набуття товариством цивільних прав та обов’язків він повинен виносити відповідні питання на розгляд засідання правління чи загальних зборів акціонерів (частина друга ст. 99, ст. 161 ЦК України).

Відповідно до пункту 8.4.7 Статуту засідання правління товариства проводяться не рідше одного разу на місяць і вважаються правомочними, якщо на них присутні Ѕ його членів; рішення правління приймаються більшістю голосів; у разі розподілу голосів порівну –голос голови правління є вирішальним.

В порушення ст. 43 ГПК України господарські суди попередніх інстанцій не дослідили чи виносилось питання відчуження майна на засідання правління чи на загальні збори акціонерів позивача, чи зазначений договір укладався директором товариства одноособово.

Поза увагою суддів попередніх інстанцій залишилися доводи позивача про недійсність норм Статуту Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація” в редакції 2004 р. Матеріали справи не містять доказів  чинності  Статуту  позивача в редакції 2004 р., а судами зазначений факт не перевірявся.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення”, рішення є законними тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до  даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги ст.1117 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється застосування попередніми інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Будмеханізація" задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 31 жовтня 2006 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2006 року у справі № 2-14/12384-2006 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим в іншому складі суду.

Головуючий суддя                                                                       О. Кот

судді                                                                      С. Владимиренко

С. Шевчук