ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.02.2007
Справа №2-2/1199-2007

За позовом: Прокурора Нижньогірського району АРК (97100, смт.Ніжньогірське, вул.Шкільна 8 а) в інтересах держави в особі: Українського державного фонду фермерських господарств (01010, м. Київ, вул. Суворова, 9) в особі відділення АР Крим Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (95034, м. Сімферополь, 81 каб. 610)

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства „Юлія” (97120 Нижньогірський район, с. Ізобільне, вул. Молодіжна, 12)

Про стягнення 18593,00грн.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивачів : не з’явилися.

Від відповідача: не з’явився.

За участю прокурору відділу прокуратури АРК – не з’явився.

Суть спору:

Прокурор Нижньогірського району АРК звернувся у Господарський суд АРК в інтересах держави в особі Українського державного фонду фермерських господарств в особі відділення АР Крим Українського державного фонду фермерських господарств з позовом  до відповідача – Селянського ( фермерського) господарства „Юлія” про стягнення 17000,00грн. боргу та 1 593,00грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.11.2003р., між відділенням АР Крим Українського державного фонду фермерських господарств і селянським (фермерським) господарством „Юлія” було укладено договір № 42 про надання фінансової допомоги. У виконання умов договору позивач  перерахував СФГ «Юлія» фінансову допомогу в розмірі 20000 грн. для погашення заборгованості перед державним бюджетом, яку останній повинен повернути в термін і розмірі, вказаному в пункті 1.2 укладеної угоди.          30.7.2005р. було укладено додаткову угоду до договору № 42 від 27.11.2003р., в якій зазначалось, що повернути фінансову допомогу СФГ «Юлія»  зобов’язалось до 01.10.2005 р. в розмірі 18000 грн. Свої обов’язки за угодою відповідач не виконав, фінансову допомогу бюджету у встановлений строк не повернув, у зв’язку з чим державі завдано збитків. Позивачем на суму боргу відповідачу була нарахована пеня у розмірі 1593,00 грн.

Сторони та прокурор у судове засідання не з’явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

07.02.07р. до ГС АРК надійшов відзив на позов у якому відповідач пояснює суду, що з позовом не згодний, тому що на його думку на момент звернення до суду заборгованість склала 2500грн., яку він погасив 25.01.07р. платіжним дорученням №2.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив:

27.11.2003р., між сторонами було укладено договір № 42 про надання фінансової допомоги, відповідно до якого позивач зобов’язався видати відповідачу  фінансову допомогу у розмірі 20000грн, а відповідач використовувати фінансову допомогу за цілями визначеними договором та повернути її не пізніш ніж 01.8.2004р. (п.п.1.1,1.2 договору).

30.7.2005р. було укладено додаткову угоду до договору № 42 від 27.11.2003р., в якій зазначалось, що повернути фінансову допомогу СФГ «Юлія»  зобов’язалось до 01.10.2005 р. в розмірі 18000 грн.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення.  Зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст.  526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У виконання умов договору позивач перерахував СФГ «Юлія» фінансову допомогу в розмірі 20000 грн. для погашення заборгованості перед державним бюджетом, що підтверджується матеріалами справи у тому числі платіжними дорученнями №84 від 18.12.2003р., №77 від 12.12.2003р.

У встановлений додатковою угодою строк, відповідач повернув лише 2000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12 від 12.10.04р. Судом встановлено, що на момент звернення прокурора Нижньогірського району АРК в суд позивачем вже було сплачено 17500грн.

Таким чином, на момент звернення з позовом у суд заборгованість за вищенаведеним договором склала 2500грн., що підтверджується матеріалами справи, у тому числі платіжними дорученнями №22 від 22.12.2005р., №43 від 15.8.06р., №46 від 19.12.06р. №53 від 08.12.06р.

Однак, після надходження до суду даного позову, відповідач перерахував на користь позивача 2500грн., що підтверджується платіжним дорученням №2 від 25.01.07р. та актом звірки взаємних рахунків.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне у частині стягнення основного боргу у розмірі 17000грн. провадження у справі  припинити відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв’язку із відсутністю предмету спору.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу заявлена вимога про стягнення пені у розмірі 1593грн. за період з 01.10.2005р. по 29.03.2006р.

Стаття 549 ЦК України визначє наступне: 1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

3. Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання..

Вимога позивача про стягнення пені у розмірі 1593грн. підлягає задоволенню за наступними підставами:

Відповідно до ст. 547 ЦК України угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі.

Сторони в договорі передбачили відповідальність відповідача за несвоєчасне повернення фінансової допомоги (п.1.5 договору).

Відповідно до п.6.ст 232 ЦК України, нарахування  штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлене  законом або договором, припиняється через шість місяців з дня, коли  зобов'язання повинне було бути виконане.

До вимоги про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік (ст. 258 ЦК України).

Як вже було наведено вище, відповідно до умов додаткової угоди відповідач повинен повернути фінансову допомогу  до 01.10.2005р. Відповідно до штампу на позовній заяві, позов був пред’явлений 09.01.2007р., тобто після закінчення строку позовної давності.

Однак, відповідно до п.3 ст.267 ЦК України позовна  давність  застосовується  судом  лише  за  заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

На момент розгляду спору від відповідача не надійшло заяви про відмову позивачу у стягненні пені у зв’язку із пропуском строку позовної давності.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у частині стягнення пені позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг відносяться на відповідача.

Рішення оформлене та підписане 16.02.2007р.

Керуючись ст.49,п.1-1 ст. 80, ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Селянського (фермерського) господарства „Юлія” (97120 Нижньогірський район, с. Ізобільне, вул. Молодіжна, 12, , р/р в ВАТ «Райффайзен банк Аваль» Нижньогірське відділення код 380805) на користь Українського державного фонду фермерських господарств в особі відділення АР Крим Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (95034, м. Сімферополь, 81 каб. 610, п/р 0822  в УДК м. Сімферополь, МФО 824026, ) 1593грн. пені.

3.          Стягнути з Селянського (фермерського) господарства „Юлія” (97120 Нижньогірський район, с. Ізобільне, вул. Молодіжна, 12, , р/р в ВАТ «Райффайзен банк Аваль» Нижньогірське відділення код 380805) на користь держбюджету України (р/р 0002; одержувач: Держбюджет м. Сімферополь, код платежу 22090200, ЕДРПОУ 34740405, Банк – ГУ ДКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026 або на інший розрахунковий рахунок) держмито в сумі 102грн.

4.          Стягнути з Селянського (фермерського) господарства „Юлія” (97120 Нижньогірський район, с. Ізобільне, вул. Молодіжна, 12, , р/р в ВАТ «Райффайзен банк Аваль» Нижньогірське відділення код 380805) на користь ДП «Судовий інформаційний центр», (м. Київ, вул.. Трутенко 2, р/р 2600  у ВАТ «Банк Універсальний», (м. Львів), МФО 325 707, ЄДРПОУ 300 453 70  118,00 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

5.           У частині стягнення  17000грн. провадження у справі припинити у зв’язку із відсутністю предмету спору.

6.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.