ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2007 р.                                                                   Справа № 9/17

Суддя господарського суду Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи справу

за позовом   Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сонячний"

до відповідача Комунальне підприємство "Новодністровське бюро технічної інвентаризації"

про визнання нечинним рішення реєстратора про відмову в державній реєстрації та спонукання до державної реєстрації нерухомого майна

за участю представників:

позивача:  Заєць А.В. директор; Драбчук В.С. довіреність від 27.12.2006р.

відповідача:  не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сонячний» звернулося із позовною заявою до КП «Новодністровське бюро технічної інвентаризації» про визнання нечинним рішення реєстратора про відмову в державній реєстрації від 14.09.2006 року та спонукання відповідача здійснити державну реєстрацію нерухомого майна переданого ВАТ «Енергетик Буковини» в якості внеску на формування статутного фонду ТзОВ «Торговий дім «Сонячний» : будівлю їдальні №3 (кафе «Дубок») та будівлю магазину №8 «Промтовари».

Під час судового засідання, представники позивача позовні підтримали в повному обсязі.

Відповідач, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, проте звернувся з клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача.

Суд вважає, що розгляд справи можливо провести без участі представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників позивача, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення проти позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив наступне.

Згідно наказу РВ ФДМУ по Чернівецькій області № 619-АТ від 26 червня 1996 року до статутного фонду ВАТ «Енергетик Буковини» передано об’єкти нерухомості в кількості 13 шт. на загальну суму 340400 грн. в тому числі - будівлю їдальні №3 та  будівлю магазину №8.

Відповідно до пункту 7 протоколу № 1 від 29 березня 2005 року загальних зборів акціонерів ВАТ «Енергетик Буковини» вирішено надати згоду органам управління товариства на відчуження майна товариства з врахуванням обмежень, накладених Статутом та надати правлінню повноваження на прийняття рішення по участі товариства майном та іншими активами в якості засновника інших господарських товариств.

Протоколом засідання спостережної ради ВАТ “Енергетик Буковини” вирішено виступити співзасновником  ТзОВ «Торговий дім «Сонячний»  наступним майном : будівлею їдальні №3 та  будівлею магазину №8 “Промтовари”.

24 травня 2005 року укладено засновницький договір товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сонячний»  відповідно до якого ВАТ "Енергетик "Буковини", як співзасновник ТОВ «Торговий дім «Сонячний» , передає як внесок до статутного фонду майно залишковою вартістю 93752,00 грн.

Згідно акту прийому передачі від 1 червня 2005 року, укладеного між ВАТ «Енергетик Буковини» та ТОВ «Торговий дім «Сонячний» , позивач передав до статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Сонячний» майно, а саме будівлю магазину № 8 "Промтовари" первісною вартістю 118502,02 грн.. з урахуванням зносу погоджена вартість 84958.14 грн. та будівлю їдальні № 3 погодженою вартістю 8793,89 грн.

4 липня 2005 року, виконавчий комітет Новодністровської міської ради Чернівецької області провів державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сонячний» , одним із Учасників якого виступає Відкрите акціонерне товариство "Енергетик Буковини".

Пунктом 4.1., 4.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сонячний» визначено, що ВАТ «Енергетик Буковини» є учасником товариства та передав до статутного фонду майно, що визначається як загальна сума внеску 93752,00 грн.

Частиною першою статті 85 Господарського кодексу України визначено, що господарське товариство є власником майна переданого йому у власність засновниками  і учасниками як внески.  Тобто, формування статутного фонду товариства відбувається шляхом передання майна у власність створеного господарського товариства.

За таких обставин, слід дійти висновку, що ВАТ «Енергетик Буковини як засновник ( учасник ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сонячний»  передав до "Статутного фонду товариства майно, а саме будівлю магазину № 8 "Промтовари" погодженою вартістю 84958,14 грн. та будівлю Отже, майно — приміщення магазину № 8 "Промтовари" переданого до статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Сонячний» яке належить даному товариству на праві власності. Таким чином, у відповідності із ст. 12 Закону "Про господарські товариства", ст. 115 Цивільного кодексу України та п. 4.8 Статуту ТзОВ «Торговий дім «Сонячний» , товариство є власником майна переданого в якості внеску на формування його статутного фонду.

7 листопада 2005 року, між ТзОВ «Торговий дім «Сонячний»  та Відповідачем укладено Договір на виконання робіт № 39, у відповідності із яким останній зобов'язався провести державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна переданих ВАТ “Енергетик Буковини”, в якості внеску на формування статутного фонду ТзОВ «Торговий дім «Сонячний». Рішенням відповідача від 14 вересня 2006 року, позивачеві відмовлено в реєстрації посилаючись на п. 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухомого майна із зазначенням того, що відсутні документи, які підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна.

Суд виходить з того, що внесення ВАТ «Енергетик Буковини» внеску на формування статутного фонду в натуральному вигляді передбачено умовами засновницького договору ТзОВ «Торговий дім «Сонячний»  від 24 травня 2005 року. За своїм характером цей договір не потребує нотаріального посвідчення і є правовстановлюючим документом в розумінні п. 1 Додатку до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Право власності ВАТ «Енергетик Буковини» на майно передане в якості внеску до статутного фонду ТзОВ «Торговий дім «Сонячний»  підтверджено  наказом РВ ФДМУ по Чернівецькій області № 175-ЗПАТвід 10 березня 1998 року та виданим ним Свідоцтвом про право власності від 11 березня 1998 року  № 146-77СПВ, які на момент їх видачі також були правовстановлюючими документами.

Згідно з п. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом позову в даній справі є, зокрема, визнання недійсним рішення Новодністровського бюро технічної інвентаризації від 27 вересня 2006 року про відмову в реєстрації права власності та зобов'язання зареєструвати право власності.

Реєстрацію прав власності згідно з п. 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 28 січня 2003 року N 6/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28 січня 2003 року N 66/7387, здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ).

Вказане свідчить, що БТІ на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, БТІ в розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є суб'єктом владних повноважень.  Аналіз суб'єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справ є справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення реєстратора  про відмову позивачеві в реєстрації  від 14 вересня 2006 року не відповідає вимогам чинного законодавства.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного ст. 12 Закону "Про господарські товариства", ст. 115 Цивільного кодексу України, ст. 85 Господарського кодексу України, та п. 4.8 Статуту ТзОВ «Торговий дім “Сонячний”, рішення господарського суду Чернівецької області по справі № 4/30 від 20 березня 2006 року, враховуючи практику Верховного Суду України ( постанова від 06.06.2006 по справі до Сватівського районного бюро технічної інвентаризації ) та керуючись ст. ст. 2, 71, 72, 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов'язати Комунальне підприємство «Новодністровське бюро технічної інвентаризації» ( м. Новодністровськ, м-н “Діброва”буд. №1-В код 32340296) здійснити державну реєстрацію права власності ТзОВ «Торговий дім «Сонячний»  на нерухоме майно передане ВАТ «Енергетик Буковини» в якості внеску на формування статутного фонду товариства, яке знаходиться в м. Новодністровськ, а саме:

- будівлю їдальні №3 (кафе "Дубок")

- будівлю магазину №8 "Промтовари

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз