Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2007
р.
Справа № 9/32-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Камар А.Ю.

відповідача -  Кайнар В.Ф.,
Сафронов М.А.

прокурора - Павленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційне подання Заступника військового
прокурора Центрального регіону України, м. Київ (вх. № 1158С/3-7) на
рішення господарського суду Сумської області від 23.02.07 р. по справі №
9/32-07

за позовом Заступника
військового прокурора Центрального регіону України, м. Київ в інтересах держави
в особі Міністерства оборони України, м. Київ

до Шосткинського казенного заводу
"Імпульс", м. Шостка

про стягнення 178791,20 грн

встановила:

У січні 2007 р. прокурор в інтересах позивача звернувся до
господарського суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на
користь Міністерства оборони України штраф у розмірі 178791 грн. 72 коп. за
неналежне виконання умов договору № 252/6/5-06, укладеного між міністерством
оборони України та Шосткінським казенним заводом "Імпульс" 11.04.2006
року на виконання робіт з комплексної утилізації звичайних видів боєприпасів,
непридатних для подальшого використання і зберігання.

Рішенням господарського суду Сумської області від 23.02.2007 р.
(суддя - Лущик М.С.) по справі № 9/32-07 в задоволенні позовних вимог  відмовлено, з посиланням на те , що
утилізацію мін ТМ-52, ТМ-62-Д, ТМ-62ПЗ передбачалось здійснювати у
відповідності до вимог, встановлених технологічним процесом інв. № 1375-Т, який
стосувався здійснення утилізації методом розбирання (розснарядження)
боєприпасів, споряджених тротилом,замовником безпідставно  передавались на утилізацію міни ТМ споряджені
гексогеновою сумішшю - ТГА та морською сумішшю (МС), що підтверджується
формулярами військової частини А0543, позивачем та прокурором не доведено
факту, що зміна способу виконання робіт по договору є саме підтвердженням факту
їх неякісного виконання.

Прокурор з рішенням
господарського суду не погоджуються, подав апеляційне подання, в якому просить
рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, оскільки рішення прийнято з порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом не в повному обсязі з'ясовані обставини, що мають
значення для справи. Прокурор вказує, що господарський суд безпідставно не
прийняв до уваги той факт, що під час виконання договору відповідачем допущене
порушення п.п. 3.1, 3.6, 7.3  договору,
вимог ст.ст. 526, 857 ЦК України, ст.ст. 188, 193 ГК України, та в
односторонньому порядку без погодження з позивачем технологію утилізації мін
типу ТМ, замість затвердженого замовником методу розбирання відповідач без
згоди позивача в односторонньому порядку застосував метод підриву, що призвело
до порушень встановленого законом порядку виконання зобов'язань, та збитків у
розмірі втраченого металобрухту.

Позивач також з рішенням господарського суду не погоджуються,
просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, оскільки рішення прийнято з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Позивач вказує, що
суд першої інстанції  не прийняв
до уваги той факт, що відповідач порушуючи вимоги чинного законодавства та
умови договору, утилізував міни типу ТМ з порушенням зазначеного порядку та
дозволу йому використовувати державне майно на власний розсуд, що призвело до
порушень ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна ЗСУ», ст. 10 Закону
України «Про оборону»та умов договору.

Відповідач з обставинами, викладеними в апеляційному поданні не
погоджується, вважає рішення суду обґрунтованим, законним, а апеляційне подання
таким, що не підлягає задоволенню.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, вислухавши
представників сторін встановила:

Між позивачем -
Міністерством оборони України та відповідачем - Шосткінським казенним заводом
"Імпульс" був укладений договір № 251/6/5-06 ЗФ від 11.04.06 на
виконання робіт з комплексної утилізації звичайних видів боєприпасів,
непридатних для подальшого використання і зберігання (за кошти державного
бюджету).

Відповідно до умов
договору, а саме: п.п. 1.1., 2.2.2. відповідач зобов'язаний у відповідності до
вимог затвердженого замовником (позивачем) технологічного процесу, виконати
роботи з комплексної утилізації боєприпасів, якість яких повинна відповідати
умовам договору. Номенклатура та кількість боєприпасів, які підлягають
утилізації визначені у cпецифікації (додаток №1 договору), але в номенклатурі
боєприпасів  позивачем не передбачена
суттєва умова виконання робіт  необхідна
для визначення засобу утилізації та погодження технологічних процесів :
відомості про наповнювач боєприпасів.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідно до умов
договору на виконання робіт з комплексної утилізації звичайних видів
боєприпасів, непридатних для подальшого використання і зберігання (за кошти
державного бюджету України, за результатами проведення тендеру на вибір
виконавця робіт з комплексної утилізації ракет і боєприпасів) № 251/6/5-06 ЗФ
від 11.04.06 р. відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити утилізацію
боєприпасів, номенклатура та обсяги яких визначено cпецифікацією боєприпасів,
що підлягають утилізації, яка є невід'ємною частиною вказаного договору.

Умовами договору, специфікацією та затвердженим технологічним
процесом не передбачалась утилізація боєприпасів, зокрема мін ТМ з наповнювачами
ТГА та  МС/тротилогексогеновоалмінєва та
морська суміши/

Суд першої інстанції правомірно встановив, що утилізацію мін
ТМ-52,ТМ-62-Д, ТМ-62ПЗ передбачалось здійснювати у відповідності до вимог,
встановлених технологічним процесом інв. № 1375-Т, який стосувався здійснення
утилізації методом розбирання (розснарядження) боєприпасів, споряджених
тротилом.

В порушення умов договору, без узгодження технологічного процесу
та його зміни замовником /позивачем/
передавались на утилізацію міни ТМ споряджені гексогеновою сумішшю - ТГА
та морською сумішшю (МС), що підтверджується формулярами військової частини
А0543.

Суд першої
інстанції обґрунтовано встановив, що на сьогодні не існує безпечної та
ефективної технології розбирання мін споряджених вибуховими речовинами типу МС
і ТГА та конверсійного використання вказаних вибухових речовин, що
підтверджується відсутністю нормативної документації на промислові вибухові
речовини з використанням ТГА та МС. Вказані факти підтверджуються листом
ДержНДІХП № 2005к/12 від 28.08.2006 р., Концепцією Державної програми
утилізації звичайних видів боєприпасів, непридатних для подальшого використання
і зберігання, на 2006-2017 роки, схваленою Розпорядженням Кабінету Міністрів
України «Про схвалення Концепції Державної програми утилізації звичайних видів
боєприпасів, не придатних для подальшого використання і зберігання, на 2006 -
2017 роки»від 28 вересня 2006 р. № 501-р. Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів від 7 червня 2006 року № 812 "Про затвердження Порядку утилізації
ракет, боєприпасів і вибухових речовин", «...утилізація боєприпасів - це
роботи, спрямовані на безпечну та екологічно чисту зміну їх якісних, фізичних,
хімічних та інших властивостей для унеможливлення використання за призначенням,
результатом яких є отримання виробів спецхімії, вибухопожежобезпечних  елементів,
у   тому    числі
металобрухту,  вторинної  сировини, що можуть бути використані в
національній економіці або підлягають знищенню».

Господарський суд
правомірно встановив, що  вибухові
речовини, які містять гексоген (МС та ТГА) мають високу чутливість до
механічного впливу, що унеможливлює здійснення утилізації боєприпасів методом
розснарядження (розрізання), відповідно до вимог п. 2.2.2 договору, з точки
зору безпеки праці, захисту життя та здоров'я.

Враховуючи високу
небезпеку утилізації мін ТМ, споряджених вибуховими речовинами типу МС і ТГА,
методом розснарядження (розрізання) з послідуючим спалюванням вибухової
речовини, відповідач розробив технологію їх утилізації методом підриву, про що
в відповідності до діючого Стандарту ДОСТ 2.503-90 внесені відповідні зміни до
технологічного процесу інв. № 1375-Т. Вказані зміни погоджені з ДержНДІХП м.
Шостка, як того вимагає п. 2.22 Правил експлуатації /підприємств по
виготовленню порохів, ракетних твердих палив, вибухових речовин, піротехнічних
засобів та составів, засобів ініціювання та виробів військової техніки на їх
основі, а змінений технологічний процес погоджено з Представництвом замовника
ПЗ-152, як того вимагає ДОСТ 2.503-90, що підтверджується титульним аркушем
технологічного процесу інв. № 1375-Т.

Посилання позивача на
те, що відповідачем в односторонньому порядку було змінено метод утилізації та
на необхідність узгодження змін, що вносяться до технологічного процесу з
замовником, є необґрунтованим, оскільки: договір, специфікація та технологічний
процес не передбачали утилізації боєприпасів з наповнювачами ТГА та  МС/тротилогексогеновоалмінєва та морська
суміши/, відповідно до розділу 8 Договору додатком до Договору є не
технологічний процес, а лише витяг з технологічного процесу; за текстом
договору відсутня    вимога   щодо
узгодження  з замовником змін до
технологічного процесу.

Зазначені зміни
відповідають вимогам п.16 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня
2006 р. № 812 "Про затвердження Порядку утилізації ракет, боєприпасів і
вибухових речовин», в якому зазначено, що "У разі неможливості розбирання
на елементи через конструктивні особливості або тип вибухових речовин,
боєприпаси підлягають знищенню шляхом підриву чи спалюванню". Тим більше,
необхідність і законність знищення вибухових речовин підтверджується їх
відсутністю в погодженій з Міністерством оборони відомості планового виходу
продуктів утилізації (Додаток № 6 до договору).

Суд першої інстанції правомірно вважав, що посилання Міністерства
оборони України на те, що відповідач тендерною пропозицією, або умовами
договору брав на себе зобов'язання провести утилізацію мін типу ТМ з
наповнювачами ТГА та  МС
/тротилогексогеновоалмінєва та морська суміши/, виключно методом розрізання
суперечить вимогам вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України.

Відповідно до
вимог діючого законодавства замовника було повідомлено про зміну технології
утилізації, що підтверджується наступним: місцем утилізації був вибраний
полігон Міністерства оборони в/ч А4152 м. Рівне, що дало змогу проводити
знешкодження мін, виконуючи всі вимоги безпеки праці і охорони навколишнього
середовища. Про ведення робіт по утилізації боєприпасів методом підриву на
полігоні в м. Рівне було проінформовано Департамент утилізації ракет і
боєприпасів Міністерства оборони України до початку ведення робіт 25.05.2006 р.
(лист вих. № 05/1148 від 25.06.06 р. з проханням організувати контроль
проведення робіт по утилізації на полігоні.

Директор Департаменту утилізації ракет і боєприпасів Міністерства
оборони України В.В.Попович узгодив підписом таке рішення і звернувся до
Начальника управління військових представництв Міністерства оборони України
В.Ф. Мельника з проханням організувати контроль ведення робіт. Начальник
управління військових представництв Міністерства оборони України не заперечував
відносно контролю начальником військового представництва ПЗ-152 з виїздом на
полігон для здійснення повноважень щодо контролю за якістю у відповідності з п.
п. 2.5.1. та 2.5.7. та 3.8. Договору, що підтверджується наявним в справі
листом 05/1148 від 25.05.06. Начальник військового представництва ПЗ-152 з
групою спеціалістів відповідача 28 травня 2006 року виїхав на полігон в м. Рівне,
де в його присутності були проведені підриви мін, що підтверджується
посвідченням відрядженого № 1342.

21 червня 2006 року
відповідач звернувся до заступника Міністра оборони з листом від 21.06.2006
року № 03/209, в якому повідомив про технологію утилізації мін ТМ методом
підриву, зміни в технологічному процесі і підтвердив виконання своїх
зобов'язань відносно передачі Міністерству оборони металобрухту в кількості,
згідно відомості планового виходу продуктів утилізації. Також відповідач
виказав свою готовність компенсувати вартість металобрухту у грошовій формі,
виходячи із максимальних ринкових, або вказаних Міністерством Оборони України
цін, що підтверджується спільним рішенням. 29 листопада 2006 року платіжним
дорученням № 6869, відповідно до вимог Спільного рішення, кошти, як компенсація
вартості металобрухту, відповідач перерахував на рахунок Міністерства
оборони.

Отже, в порушення умов
договору позивач надав міни утилізація яких методом розрізання не передбачена,
що підтверджується технологічним процесом утилізації, після чого відповідач
вніс зміни до технологічного процесу, узгодив їх з представником замовника та
утилізував міни методом підриву. Претензії по якості утилізації не
пред'являлися.

Прокурор та позивач необґрунтовано вважали, що відповідач порушив
умови договору та технологічний процес, при цьому не звернули уваги на те, що
договором та технологічним процесом не передбачалась утилізація мін ТМ з
наповнювачами ТГА та  МС /тротилогексогеновоалмінєва
та морська суміши/, тобто відсутні порушення умов договору в частині якості
утилізації зазначених мін, так як їх утилізація шляхом розрізання або іншим
шляхом не передбачалась. Утилізація зазначених мін була проведена на підставі
змін до технологічного процесу методом підриву та без претензій була прийнята
замовником. Прокурор та позивач не надали технологічного процесу або інших
доказів ,підтверджуючих можливість утилізації мін ТМ з наповнювачами ТГА
та  МС /тротилогексогеновоалмінєва та
морська суміши /методом розрізання або іншим методом /без підриву./

Суд першої інстанції
обґрунтовано вважав, що позивач здійснив ряд дій, які свідчать про його згоду
на зміну технології утилізації та прийняття виконаних робіт, а саме: після
закінчення першого етапу виконання робіт 27.06.2006 р. був підписаний акт № 1
від 27.06.06 р. про виконання робіт, в якому вказано, що роботи виконані у
відповідності з умовами державного контракту № 251/6/5-063Ф від 11.04.06 р і
сторони взаємних претензій не мають. Після закінчення робіт за договором також
підписано акт № 2 від 29.11.06 р., в якому вказано, що роботи виконані у
відповідності з умовами державного контракту № 251/6/5-063Ф від 11.04.06 р. і
сторони взаємних претензій не мають, а актом звіряння розрахунків від
01.01.2007 року Міністерство оборони не пред'явило жодних претензій, і сторони
дійшли згоди відносно повного виконання умов договору, а тим самим до його
припинення.

В зв'язку з чим підстави
для стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору відсутні і
рішення суду не підлягає скасуванню.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що прокурором та
позивачем не виконано, а саме не доведено факту, що зміна способу виконання
робіт по договору, є саме підтвердженням факту їх неякісного виконання, що
позивачем не виконано.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду
відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам, а мотиви прокурора
не можуть бути  підставою для його
скасування, керуючись ст.ст. 526 ЦК України, ст. ст. 101-105 ГПК України

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 23.02.2007 р. по
справі № 9/32-07 залишити без змін, а апеляційне подання - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді