ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007 р.
№ 366/13-06

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Полянський А. Г.
Коробенко Г. П.

розглянувши
касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД"

на постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.02.2007 року

по справі
№ 366/13-06 Господарського суду Київської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна науково-виробнича компанія "Агропромтехіндустрія"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД"

про
зміну умов договору № 1 оренди приміщень для дистриб'ютерського центру від 01.02.2002 року

За участю представників сторін:

від позивача:
Красовський О.О. –дов. № 3 від 26.12.06
Скрицький А.К. –дов. № 4 від 26.12.06

від відповідача:
Тімченко О.А.-дов. від 20.07.06

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.03.2007 року касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД" була прийнята до провадження, її розгляд призначений на 03.04.2007 року.

Ухвалою Заступника Голови Вищого господарського суду України від 04.04.2007 року відхилена заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна науково-виробнича компанія "Агропромтехіндустрія" про відвід судді Муравйова О. В. У зв'язку із необхіжністю розгляду заявленого відводу 03.04.2007 року розгляд касаційної скарги не відбувся. Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.04.2007 року розгляд касаційної скарги призначений на 08.05.2007 року об 11 год. 50 хв.

У зв’язку з перебуванням судді Фролової Г.М. у відпустці, розпорядженням виконуючого обов’язки Голови судової палати від 07.05.2007 року для розгляду справи № 366/13-06 в касаційному порядку утворена колегія суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О. В., судді Полянський А. Г., Коробенко Г. П.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 08.05.2007 року було оголошено вступну і резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна науково-виробнича компанія "Агропромтехіндустрія" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД" про внесення змін до умов договору № 1 оренди приміщень для дистриб'ютерського центру від 01.02.2002 року, а саме: до пунктів 4.2, 5.1, 5.3, 5.4 договору. Позовні вимоги обгрунтовані істотною зміною обставин, а саме: надзвичайним підвищенням вартості нерухомого майна, що потягло за собою істотне підвищення ставок орендної плати за нерухоме майно. Також позивач стверджував про істотне порушення відповідачем умов договору щодо сплати орендних та комунальних платежів.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.12.2006 року по справі № 366/13-06 (суддя Наріжний С. Ю.), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.02.2007 року (головуючий суддя Зеленіна Н. І., судді Жук Г. А, Швець В. О.), позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна науково-виробнича компанія "Агропромтехіндустрія" задоволені частково: змінено п. 4.2 договору № 1 оренди приміщень для дистриб'ютерського центру від 01.02.2002 року, виклавши його в наступній редакції: "Пролонгація (продовження строку дії цього договору) можлива лише за письмовим погодженням обох сторін, шляхом укладення нового договору оренди". Встановлено, що п. 4.2 договору № 1 оренди приміщень для дистриб'ютерського центру від 01.02.2002 року змінено з дня набрання рішенням законної сили. В задоволенні інших вимог відмовлено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрна науково-виробнича компанія "Агропромтехіндустрія" державне мито в сумі 42,5 грн. та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області в частині внесення змін в п. 4.2 Договору оренди № 1 від 01.02.2002 року скасувати, постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.02.2007 року скасувати, справу направити на новий розгляд до Господарського суду Київської області в іншому складі суду. В іншому рішення Господарського суду Київської області від 29.11.2006 року залишити без змін. В касаційній скарзі заявник стверджує, що рішення та постанова в оскаржуваній частині прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрна науково-виробнича компанія "Агропромтехіндустрія" проти вимог та доводів відповідача заперечує, просить рішення місцевого суду та постанову апеляційної інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу та відзив на неї, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Згідно із ст. 108 ГПК України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 1115 ГПК України у касаційній інстанції скарга (подання) розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням; касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 1117 ГПК України).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 01.02.2002 року між Міжнародним аграрно-промисловим інвестиційним концерном "Агропромінвест Інтернешнл" та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД" був укладений договір № 1 оренди приміщень для дистриб'ютерського центру, за яким відповідач прийняв у тимчасове володіння частину приміщення офісу та виробничого корпусу, а також площадку з твердим покриттям, супутні споруди та підсобні приміщення, що знаходяться за адресою: смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, вул. Машинобудівна, 1-А.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що строк оренди складає 5 років з моменту прийняття об'єкта.

З 19.09.2006 року власником нерухомого майна, частина якого є предметом оренди за спірним договором, став позивач, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.09.2006 року, яке зареєстроване 21.09.2006 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України до позивача перейшли права та обов'язки наймодавця.

Позивач листом від 26.09.2006 року № 133 повідомив відповідача про те, він став правонаступником орендодавця по спірному договору та запропонував розпочати переговори по питаннях подальшої оренди приміщення офісу, виробничого корпусу, площадки з твердим покриттям, зміни ціни оренди, подачі електроенергії, тепла, води, водовідведення, послуг телефонного зв'язку.

Відповідач листом від 04.10.2006 року № 137 повідомив про незмінність умов договору та обов'язку позивача як правонаступника орендодавця їх дотримуватись.

Задовольняючи позов в частині внесення змін в п. 4.2 договору, місцевий та апеляційний господарський суди виходили з того, що матеріалами справи встановлено істотне порушення відповідачем умов договору оренди, яке полягало в несвоєчасній сплаті комунальних платежів та сплатою орендної плати за жовтень 2006 року в сумі 64607,55 грн. тільки 17.11.2006 року.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд послався на ч.ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України, відповідно до яких договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Доводи відповідача про порушення позивачем та судом першої інстанції ст. 188 ГК України щодо невиконання позивачем обов'язку направлення відповідачу пропозицій про внесення змін до договору судом апеляційної інстанції відхилені з огляду на те, що листом № 137 від 04.10.2006 року відповідач відмовився проводити переговори з приводу внесення змін до договору.

Суд касаційної інстанції вважає такий висновок суду апеляційної інстанції помилковим і таким, що не відповідає змісту ст. 188 ГК України, ст. 11 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Суд касаційної інстанції вважає, що в зазначених нормах наведений імперативний обов'язок сторін, відступити від якого вони не вправі.

Згідно з ч. 4 ст. 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, умови передачі спору на вирішення суду пов'язані з розглядом конкретних пропозицій сторонами договору.

Статтею 11 ГПК України передбачено, що підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором. Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді в установлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Виходячи з викладеного, суд касаційної інстанції вважає, що задовольняючи позов в частині внесення змін до п. 4.2 спірного договору суди допустили невірне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 188 ГК України та ст. 11 ГПК України, що має наслідком скасування рішення місцевого суду та постанови апеляційного господарського суду.

Як вбачається із змісту листа позивача № 133 від 26.09.2006 року, він не зазначав конкретних пропозицій щодо зміни умов договору. Зокрема, в листі зазначається про істотне підвищення цін оренди нерухомого майна. Разом з тим, позовна вимога задоволена про зміну порядку пролонгації договору.

Також обгрунтовуючи підстави внесення змін до договору оренди, суд встановив в якості такої підстави істотне порушення договору відповідачем, яке полягало в несвоєчасній сплаті орендної плати та комунальних платежів відповідачем.

Однак за змістом ст. 651 ЦК України внесення змін до договору повинно бути пов'язане з істотним порушенням його умов.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не обгрунтував, в чому полягає зв'язок між несвоєчасною сплатою позивачем орендної плати та комунальних платежів і зміною порядку продовження строку дії договору оренди. Не усунутий цей недолік і судом апеляційної інстанції.

Оскільки встановлення фактичних обставин справи відповідно до ст.ст. 1115, 1117 ГПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції, справа підлягає передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати викладене, витребувати відповідні пояснення та докази від учасників спору, надати ним відповідну правову оцінку та вирішити спір згідно з нормами законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПОТ ЛТД" задовольнити.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.02.2007 року по справі № 366/13-06 та рішення Господарського суду Київської області від 29.11.2006 року по справі № 366/13-06 в частині задоволення позовних вимог про змінення п. 4.2 договору № 1 оренди нежилих приміщень для дистриб'ютерського центру від 01.02.2002 року, виклавши їх в наступній редакції: "Пролонгація (продовження) строку дії цього Договору) можливе лише за письмовим погодженням обох Сторін, шляхом укладення нового договору оренди" та встановлення, що п. 4.2 договору № 1 оренди приміщень для дистриб'ютерського центру від 01 лютого 2002 року змінено з для набрання рішенням законної сили, скасувати.

В цій частині справу передати на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

В решті постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.02.2007 року та рішення Господарського суду Київської області від 29.11.2006 року по справі № 366/13-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. П. Коробенко