ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.
№ 22/433-06-12656

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Ходаківська І.П.

касаційну скаргу
Управління Одеської обласної ради з майнових відносин

на
постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.02.2007 р.

у справі
№ 22/433-06-12656 господарського суду Одеської області

за позовом
Управління Одеської обласної ради з майнових відносин

До
1.          Приватного технічного підприємства "Гефест"
2.          Південноукраїнського державного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського в особі Одеського педагогічного коледжу  Південноукраїнського державного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського

про
визнання договору недійсним

За участю представників сторін:

позивача – не з’явились,

відповідача –1: Свертілова П.О., дов. від 21.05.2007 р. № 117/07

відповідача –2: не з’явились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.12.2006 р. (суддя Торчинська Л.О.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.02.2007 р. (судді: Бєляновський В.В., Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.) вказане рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, Управління Одеської обласної ради з майнових відносин звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про визнання недійсним договору від 17.08.2005 р., мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Позивач та відповідач-2 не скористались наданим процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач - 1 просить залишити рішення та постанову без змін.

Розпорядженням В.о. Заступника Голови Вищого господарського суду України від 25.05.2007 р. у зв’язку з відпусткою судді Фролової Г.М., для перегляду в касаційному порядку справи № 22/433-06-12656, призначеної до розгляду на 29.05.2007 р. утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О.В., судді – Полянський А.Г., Ходаківська І.П.

Заслухавши пояснення представника відповідача -1 перевіривши повноту встановлення обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17.08.2005 р. між Одеським педагогічним коледжем Південноукраїнського державного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського та Приватним технічним підприємством "Гефест" було укладено договір б/н, ( далі –Договір) за умовами якого Одеський педагогічний коледж надав ПТП "Гефест"  згоду на будування житлового комплексу із забудовою частини земельної ділянки, загальною (орієнтовною) площею 491,7 кв.м., на якій розташовані будівлі, а саме: спортивний зал –літ. «Г»,  сараї –літ. «Д», «Ж», «Ж1», бойлерна –літ. «Е»та спортивної площадки (орієнтовною) площею –965 кв.м. Одеського педагогічного коледжу Південноукраїнського державного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 1.

В п. 1.2 Договору сторони передбачили, що для здійснення забудови частини земельної ділянки, вказаної в п. 1.1 цього Договору ПТП "Гефест" здійснює реконструкцію і перебудову приміщення спортивного залу, бойлерної з організацією автономної опалювальної системи та знесення літ. «Д», «Ж», «Ж1».

Договір з боку Одеського педагогічного коледжу підписано директором, повноваження якого визначені Положенням Педагогічного коледжу Південноукраїнського державного педагогічного університету ім. К.Д. Ушинського, яке в свою чергу погоджено Управлінням освіти і науки Одеської облдержадміністрації.

Відмовляючи в позові суди першої та апеляційної інстанції виходили з наступного.

Так, згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою –третьою, п’ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, та також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочини, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з матеріалів справи, директор Одеського педагогічного коледжу мав право на підписання спірного договору, крім того, даний Договір погоджений з Управлінням освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації 17.08.2005р. і  Управлінням обласної ради з майнових відносин 02.09.2005р., листом Одеської обласної державної адміністрації № 175 від 18.08.2005 р. надано дозвіл на відведення земельної ділянки ПТП "Гефест".

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що підстави визнання Договору від 17.08.2005р., недійсним відсутні, оскільки сторони під час укладення Договору дотримувалися вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України.

Крім того, заслуговують на увагу висновки апеляційного господарського суду щодо територіальної громади м. Одеси, представником якої є Одеська міська рада, яка і є власником земельної ділянки, на якій розташовані будівлі педколеджу, що підлягають перенесенню згідно з оспорюваним договором та відповідно до приписів ст. 12 Земельного кодексу України знаходиться у сфері її управління та прийняла відповідне рішення від 23.12.2005 року № 5205-VI про відведення означеної земельної ділянки ПТП "Гефест" у встановленому чинним законодавством порядку.

Слід зазначити, що відсутність підстав для визнання недійсним спірного договору доведено рішенням господарського суду Одеської області від 29.06.2006 р. у справі № 15/154-06-4308, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Вищевказані факти встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили у справі, де брали участь ці самі сторони, а тому вони не повинні доводитися знову у даній справі.

Отже, висновки апеляційного суду, якими спростовано обставини на які посилався позивач в обґрунтування своїх вимог, ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

А тому, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції, дійшли обґрунтованого висновку відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги щодо порушення та неправильного застосування судами норм матеріального та процесуального права, є також безпідставними, оскільки  вони зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

Касаційна інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим, підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутнього представника відповідача - 1 оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.  1115, 1117, п.1 ст.1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Одеської обласної ради з майнових відносин залишити  без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області  від 18.12.2006 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.02.2007 року у справі № 22/433-06-12656 залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                   Муравйов О.В.

Судді                                                                                             Полянський А.Г.

Ходаківська І.П.