ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007 р.                                                                                Справа № 14/139-07

Господарський суд Вінницької області у складі:  судді Залімського І.Г., при секретарі  судового засідання Гриневичі В.С.,

з участю представників сторін

позивача          - Вергелес В.О.

відповідача      - не з’явився

розглянувши в приміщенні суду справу за позовом  Приватного підприємства "Дуумвірат" (вул. Пархоменка, 22, м. Бершадь, Вінницька область, 24400) до Державного підприємства "Національна компанія "Укренерго" (вул. Комінтерну, 25, м. Київ, 01032) про скасування постанови про накладення штрафу

В С Т А Н О В И В:

Заявлено позов про скасування постанови №В-24-06 від 10.03.06 Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Вінницькій області про накладення штрафу в розмірі 4250 грн.

Позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що оскаржувана ним постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства. Так, зокрема, на момент винесення вказаної постанови позивач в повному обсязі виконав припис від 18.11.05, а оскільки підприємство не було належним чином повідомлено про проведення перевірки 22.02.06, то, через відсутність директора підприємства та головного енергетика,  не змогло надати документи, які б свідчили про своєчасне виконання припису.

Відповідач витребуваних ухвалою суду від 12.04.07 документів не надав, в судове засідання  29.05.07 не з’явився, повноважного представника не направив, про причини неприбуття суд не повідомив. Про час і місце судового засідання  відповідач був повідомлений ухвалою та судовою повісткою, які направлені йому рекомендованим листом. Факт вручення ухвали та судової повістки підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №39590 від 23.04.07. Відповідно ж до п.8 ст. 35 КАС України, вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

В судове засідання 11.06.07 відповідач не з’явився повторно, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно  ж до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про  причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене,  беручи до уваги вжиття судом  всіх належних заходів для реалізації відповідачем права судового захисту своїх прав та інтересів, суд вважає за можливе розглянути  справу без участі представника відповідача і за наявними матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази та матеріали справи, в судовому засіданні встановлено наступне.

18 листопада 2005 року  на підставі акта обстеження №27 –Г-ОКС-388  Гайсинським відділенням  Держенергонагляду у Вінницькій області позивачу за порушення законодавства про електроенергетику винесено припис №27 –Г-ОКС-388  від 18.11.05 із граничним терміном виконання до 10.02.06.

22.02.06 Гайсинським відділенням  Держенергонагляду у Вінницькій області  здійснено перевірку  виконання  зазначеного вище  припису. Відповідно до акту - обстеження (перевірки) №27-Г-ППС/23 від 22.02.07, відповідно до якого  позивачем не виконано деякі  пункти припису, зокрема:

п. 3 –відсутнє положення про енергетичну службу в ПП «Фірма «Дуумвірат»;

п. 4  -  не розроблено і не затверджено графіки ППР;

п. 5 –не представлено протоколи профвипробування усього електротехнічного  обладнання  згідно додатку Е1 ПТЕЕС;

п.6 -   не заведена  технічну та оперативну документацію;

п. 13 –електроустановки  не забезпечені засобами захисту;

п. 14 –електроустановки не укомплектовані протипожежними засобами;

п. 17 –на заземлюючи пристрої не заведені паспорти.

За результатами перевірки  складено акт  №27-Г-ППС/23 від 22.02.07, яким   встановлено невиконання вимог припису  №27 –Г-ОКС-388  від 18.11.05. На підставі  зазначеного акту Держенергонаглядом у Вінницькій області складено акт –припис №24 від 10.03.07 та  винесено оскаржувану постанову №В-24-06 від  10.03.07 про накладення на позивача штрафу в розмірі 4250 грн.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для  задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за правопорушення в електроенергетиці:

за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Національної комісії регулювання електроенергетики України, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій - штраф у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що Національна комісія регулювання електроенергетики України, державні інспектори з експлуатації електричних станцій і мереж, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності постанови про накладення штрафів за встановленою формою.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що  на момент винесення оскаржуваної постанови  позивачем повністю виконано припис №27 –Г-ОКС-388  від 18.11.05, що підтверджується витягами з  журналу  виробничого інструктажу електротехнічного персоналу, з журналу обліку та зберігання засобів захисту та електроінструменту, з журналу обліку електроенергії, з журналу обліку робіт по нарядам і розпорядженням; положенням про енергетичну службу; затвердженим 28.12.05,  протоколами  випробування; протоколами №6 вимірювання опору ізоляції проводів та кабелів від 12.12.05; протоколом №7  вимірювання опору розтікання  на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування від 12.12.05; протоколом №8  перевірки повного опору кола фаза-нуль від 12.12.05; протоколом №10 вимірювання опору кола між заземлювачами і заземленими установками від 12.12.05; протоколом №12 випробувань силового трансформатора від 12.12.05, протоколом №13  випробувань  трансформаторного масла  від 12.2.05;  протоколом випробувань вентильних розрядників від 12.12.05; паспортами на заземлюючи установки; списком осіб, що мають право віддавати оперативні розпорядження та право огляду електроустановок №37 від 20.12.05; актом встановлення протипожежних засобів від 20.12.05.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідач не довів фактичних обставин допущених  позивачем порушень та правомірність прийнятого ним рішення щодо накладення на позивача штрафу, а тому позовні вимоги  підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно статті 86 вказаного кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах  щодо  оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі:

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

безсторонньо (неупереджено);

добросовісно;

розсудливо;

з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії  при здійсненні перевірки та винесенні постанови  про накладення на позивача штрафу відповідачем не дотримані, у зв’язку з чим позов підлягає  задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України,  підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.69, 70, 86-98, 159-163, 167, прикінцевими та перехідними  положеннями КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Скасувати постанову №В-24-06 від 10.03.06 Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Вінницькій області про накладення на приватне підприємство «Фірма «Дуумвірат»штрафу в розмірі 4250 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України 3,4 грн. (три грн. сорок коп.)  витрат на державне мито на користь Приватного підприємства "Дуумвірат" (вул. Пархоменка, 22, м. Бершадь, Вінницька область, 24400, ) в рахунок відшкодування судових витрат.

4.          Постанову направити сторонам.

Судове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

Відповідно до ст.186. КАСУ Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі, яка подається до суду апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів  після  подання  заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі

відповідно до ч.3 ст.160 КАС України 14.06.07 р.

Суддя                                                    Залімський І.Г.