Харківський апеляційний господарський суд
Ухвала

Іменем України

Адміністративна справа                   Головуючий по 1-й інстанції                                                                                                                                                       № 12/542-06                                                      Суддя –Костенко Л.А.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Бабакова Л.М.

25 квітня 2007 р.                                                    м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:        головуючого судді Шутенко І.А., суддів Бабакової Л.М., Кравець Т.В.

При секретарі  Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

позивача –Біловол Л.О. –дов. № 968/10/10-015 від 02.02.2007р.

відповідача –не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу (вх. 813С/2-4) відповідача, ТОВ "МП "Пульс", на Постанову господарського суду Сумської області від 15.01.2007 року по справі № 12/542-06

за позовом Роменської МДПІ, м. Ромни

до  ТОВ "МП "Пульс", м. Ромни

про стягнення 10812,28 грн.

Встановила:

Постановою господарського суду Сумської області від 15.01.2007р. (суддя  Костенко Л.А.) позов було задоволено. Стягнуто з відповідача 10812,28 грн. за рахунок активів боргу в доход Державного бюджету України на користь Роменської МДПІ.

Відповідач, ТОВ "МП "Пульс", з Постановою господарського суду не згодний, подав заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в яких просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та позов залишити без розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме на те, що господарський суд першої інстанції помилково застосував норми ГПК України при порушенні провадження у справі, яка підвідомча адміністративному суду і повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Представник відповідача двічі в судове засідання не з’являвся, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, що підтверджується повідомленням поштового відправлення № 2785548 від 21.03.2007р., яке мається в матеріалах справи.

Позивач, Роменська МДПІ, у запереченні на апеляційну скаргу та у судовому засіданні просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, постанову господарського суду Сумської області від 15.01.2007р. без змін, вважає, що постанова суду першої інстанції обґрунтована та прийнята у відповідності до чинного законодавства.

Судова колегія вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами на підставі ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представника позивача, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Роменська МДПІ звернулася до господарського суду Сумської області з позовною заявою про стягнення боргу за рахунок активів з ТОВ "МП "Пульс" на підставі ч. 2 ст. 2 ГПК України, яка передбачає порушення справ за позовами державних та інших органів у випадках, передбачених законодавчими актами України. Ухвалою господарського суду Сумської області від 10.11.2006 року порушено справу та прийнято вказаний позов до розгляду.

З 01.09.2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, ст.16 Прикінцевих та перехідних положень якого визначає, що до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Ст. 17 зазначеного Кодексу визначає компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних судів, згідно п.4 якої компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненнями суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. П.2 ст.18 цього ж Кодексу передбачає, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, в яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган. Враховуючи, що органи державної податкової служби є органами державної влади, тому позов по даній справі повинен розглядатися за правилами КАС України. У зв'язку з чим господарський суд Сумської області перейшов на здійснення розгляду справи за правилами КАС України.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21.12.2006 року було здійснено перехід розгляду даної справи за правилами КАС України.

Також, необґрунтованими є твердження відповідача щодо направлення йому копії позовної заяви без додання копій підтверджуючих документів, оскільки сума позовних вимог - сума податкового боргу, що самостійно узгоджена відповідачем при поданні декларацій до Роменської МДПІ або узгоджена при отриманні ним податкових повідомлень-рішень, тобто всі додані до позовної заяви матеріали маються у відповідача. Крім того, під час звірки взаємних розрахунків відповідачеві було надано копії документів, які підтверджують позовні вимоги позивача. Таким чином, відповідач не був позбавлений можливості ознайомлення з доданими до позовної заяви документами і, відповідно, мав можливість підготуватися до справи та надати суду обґрунтовані заперечення.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі не оскаржував постанову першої інстанції щодо застосування ним матеріального права, а саме стягнення 10812,28 грн. податкового боргу за рахунок активів відповідача. Однак, постанова господарського суду Сумської області від 15.01.2007р. в частині застосування норм матеріального права прийнята обґрунтовано.

Так, згідно матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мале підприємство "Пульс" зареєстрований виконавчим комітетом Роменської міської ради 10.09.2002 року. Роменською міжрайонною державною податковою інспекцією відповідача поставлено на облік, як платника податків згідно довідки №814 від 16.10.2002 року. Відповідач є юридичною особою та відповідно до довідки Сумського обласного управління статистики від 13.02.1997 р. включений до єдиного державного реєстру підприємств та організацій.

Станом на 18.10.2006р. податкова заборгованість відповідача до бюджету складала 10812,28 грн., в тому числі: штрафні санкції - 3871 грн. 20 коп.; податок з доходів найманих працівників - 556 грн. 80 коп.; податок з власників транспортних засобів - 2824 грн. 48 коп.; комунальний податок - 23 грн. 80 коп., єдиний податок - 3536 грн. 00 коп., що виникла починаючи з 21.01.2005р., відповідно до Закону України "Про систему оподаткування" № 1251-IX від 25.06.1991р., Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 -III від 21.12.2000р., Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями.

Факт заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи, а саме: розрахунком заборгованості, податковими вимогами, актом звірення розрахунків № 201 від 12.01.2007р., податковими розрахунками, податковими повідомленнями-рішеннями № /0 від 17.12.2004р., № /0 від 17.12.2004р., № /0 від 16.12.2004р., № /0 від 16.12.2004р. та іншими документами.

Згідно ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000р.  позивачем було направлено першу та другу податкові вимоги, відповідно № 1/18 від 11.02.2005р. та № 2/36 від 31.03.2005р. Однак, на момент настання граничного строку сплати податкових зобов'язань наступних податкових періодів, сума боргу визначена попередньо податковими вимогами сплачена не була.

Згідно з п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій декларації

У відповідності до п. 5.1 ст. 5 цього Закону податкові зобов'язання, самостійно визначені податків. вважаються узгодженими з дня подання декларації.

Відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, податкове зобов'язання вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Відповідно до положень Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", узгодження податкового зобов'язання може бути здійснено у таких формах:

- Самостійне узгодження податкового зобов'язання (самостійне визначення платником податків у податковій декларації суми податкового зобов'язання);

- Апеляційне узгодження податкового зобов'язання (узгодження податкового зобов'язання за процедурами адміністративного або судового оскарження).

Відповідач не скористався своїм правом та не оскаржив податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій ні в адміністративному порядку, ні в судовому порядку, тому сума 10007640,1 грн. вважається самостійно узгодженою.

Згідно з п.5.4 ст.5 даного Закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені Законом, визнається сумою податкового боргу.

Статтею 9 Закону України "Про систему оподаткування" №1251-XII від 25.06.1991р. (із змінами та доповненнями) визначено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни, що відповідачем було порушено.

Відповідно до п. 3.1.1 ст. 3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. із змінами та доповненнями, активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду.

Позивач, як орган державної виконавчої влади, що здійснює контроль у сфері податкового законодавства, за змістом п.11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" може виступати стороною у справах про стягнення заборгованості перед бюджетами і державними цільовими фондами за рахунок майна підприємств. Тому, неможливо погасити податкову заборгованість до бюджету інакше, ніж шляхом звернення стягнення на майно підприємства відповідача.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблений висновок, що вимоги позивача є обґрунтованими, правомірними і підлягають задоволенню.

За таких обставин, постанова господарського суду Сумської області від 15.01.2007 року відповідає вимогам чинного законодавства і колегія суддів не вбачає підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Сумської області від 15.01.2007р. по справі № 12/542-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя          Шутенко І.А.

Судді                                                                      Бабакова Л.М.

Кравець Т.В.