СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.05.07                                                                                 Справа № 2/195ад.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали за позовом

Державної податкової інспекції у м. Свердловську , м. Свердловськ Луганської області

до Сільськогосподарського виробничого колективу «Калинінський», с. Калинінське Луганської області

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову –Головне управління Державного казначейства України в Луганській області , м. Луганськ

про стягнення 6932 грн. 81 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Домніна М.В., дов. від 09.01.07 № 3,

від відповідача -  не прибув ( явка обов’язкова), був повідомлений належним чином про

час та місце судового розгляду, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення

рекомендованої кореспонденції,

від 3-ої особи –не прибув ( явка обов’язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача в доход Державного бюджету заборгованості за бюджетною позичкою на проведення комплексу весняно-польових робіт 1998 році у сумі 6932 грн. 81 коп., у тому числі пеня у сумі 906 грн. 81 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, у засідання суду не прибув. Відповідно до вимог ст. 128 КАС України неявка у судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

З-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи,  вислухавши представників сторін суд встановив наступне.

Між СВК «Калінінське” (правонаступник КСП «Калінінське»)–відповідачем у справі та відділенням Державного казначейства в у м. Свердловську відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.98 № 108/98-ВР «Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році», Постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.98 № 220 «Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році», Постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.97 № 1003 «Про фінансову допомогу  на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98», Постанови Верховної Ради України від 15.08.97 № 505/97-ВР «Про інформацію Кабінету Міністрів України про ситуацію в сільському господарстві та невідкладні заходи щодо державної підтримки агропромислового комплексу», Постанови Кабінету Міністрів України від 10.12.98 № 1953 «Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами у 1999 році»встановлено надання фінансової допомоги на проведення комплексу польових робіт в 1997-1999 році та укладено з відповідачем договори від 30.09.97 № 1 про надання фінансової допомоги в сумі 3100 грн. на умовах повернення до 01.10. 98, від 27.03.98 № 5 про надання фінансової допомоги в  сумі 9200 грн. на умовах повернення до 01.10.98, від 12.02.99 № 11 про надання фінансової допомоги в сумі 2395 грн. на умовах повернення до 01.10.99.

Відповідно до п.1.6 Статуту СВК «Калинінський»підприємство є правонаступником КСП «Калинінський».

У встановлений, п. 1.1 укладених договорів, строк безвідсоткова фінансова допомога не повернута, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду за примусовим стягненням даної заборгованості на підставі ст. 22 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік», Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»та відповідно до спільного наказу Державного казначейства України і Державної податкової адміністрації України від 25.04.02 № 74/294 «Про затвердження порядку взаємодії між органами Державного казначейства та Державної податкової адміністрації України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами», внаслідок чого  заборгованість відповідача перед бюджетом за договором від 30.09.97 № 1, складає 3075 грн., за договором від 27.03.98 № 5 складає 2116 грн., за договором від 12.02.99 № 11 складає 785 грн., які позивач просить стягнути на його користь.

Відповідно до вимог п. 5.2, п.6.1. договорів сторонами передбачена відповідальність за несвоєчасне повернення фінансової допомоги. За розрахунком позивача сума пені складає 906 грн. 81 коп. , яку позивач просить стягнути на його користь.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно пункту 30 статті 2 Бюджетного кодексу України органом стягнення по наданим позичкам є податкові органи. Статтею 21 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” органи податкової служби України визнані органом стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою, або під державні гарантії, та бюджетними позичками. У разі невиконання юридичними особами своїх зобов’язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов’язань та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками, органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення невнесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників, що передбачено ст. 17 Бюджетного кодексу України.

Взаємовідносини між відповідачем і 3-ю особою є цивільно –правовими. Відповідно до ст. 161 ЦК УРСР, що діяв на момент виникнення договірних відносин зобов’язання  повинні  виконуватися  належним  чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до  вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 71, 74, 76, 77 ЦК УРСР для захисту порушеного права був встановлений 3 річний строк позовної давності, перебіг якого почався з дня виникнення права на позов, тобто строк позовної давності по вказаним договорам тривав з 01.10.1997р. по 01.10.2000р. Згідно ст. 80 ЦК УРСР, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З матеріалів справи вбачається що позивачем вживались заходи щодо погашення боргу, що підтверджено графіком погашення заборгованості реструктуризованих згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.04.02 № 186.

Оцінивши надані документи, доводи позивача, суд визнає причини пропуску позовної давності за ЦК УРСР поважними. Наявність податкового боргу підтверджена матеріалами справи і визнається відповідачем, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАСУ  у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа,   судові витрати, здійснені  позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  29.05.07 проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

На  підставі  викладеного та,    керуючись ст.ст.   18, 51, 94,  128,158 –163,  Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов   задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого колективу «Калинінський», с. Калінінський Луганської області, вул. Совхозна,1, код 00847038 в доход державного бюджету України заборгованість по бюджетній позичці у сумі 6932 грн. 81 коп., у тому числі пеня у сумі 906 грн. 81 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена  04.06.07

Суддя                                                                                О.О.Седляр