ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.05.2007
Справа №2-13/3102-2007А

Господарського суду Автономної Республіки Крим у складі колегії суддів:

Головуючого судді            Жукової А.І.

Суддів:                                Чонгової С.І., Проніної О.Л.

при секретарі                       Ковальчук К.В.

за участю:

Від позивача:  Сидоренко О.В. – консультант юрид., управління, дов. № 1032/28-50 від 26.03.2007 року.

Від відповідача 1:  Погорілко Н.М. – гол., спец., ю/к, юридичного департаменту, дов. № 654 від 27.12.2006 року

Від відповідача 2: Журавльова Т.В. – представник, дов. № 70 від 21.03.2007 року

Від третьої особи:  Мамонова В.О. – представник, дов. від 23.10.2006 року

За участю прокурора – Монаков К.В. – посвідчення № 06101

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом: Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора, м. Сімферополь в інтересах держави в особі Верховної Ради АР Крим, м. Сімферополь

До відповідача 1: Фонду державного майна України, м. Київ

До відповідача 2: ВАТ „Янтарний”, Сімферопольський район

Третя особа:  Республіканський комітет АРК по водогосподарському будівництву та зрошуваному землеробству, м. Сімферополь

Про визнання недійсним  наказу.

Суть спору: Сімферопольський міжрайонний природоохоронний прокурор  в інтересах держави в особі Верховної ради АР Крим звернувся до Господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до відповідачів –Фонду майна АР Крим та ВАТ «Янтарний» та просить визнати    недійсним наказ  Фонду державного майна України від 06.11.2000 року  № 20-АП «Про створення  ВАТ «Янтарний» в частині передачі до уставного фонду ВАТ «Янтариний»: водного об’єкту місцевого значення під інвентарним № 1166 та водного об’єкту місцевого значення  під інвентарним № 1167, які розташовані на території Пожарської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим.

Також просить зобов’язати ВАТ «Янтарний» негайно повернути державі в особі ВР АР Крим : водний об’єкт  місцевого значення під інвентарним № 1166 та водний об’єкт  місцевого значення  під інвентарним № 1167, які розташовані на території Пожарської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом Фонду державного майна України від 06.11.2000 року  № 20-АП «Про створення  ВАТ «Янтарний» до уставного фонду, у власність даного акціонерного товариства незаконно передані: водний об’єкт місцевого значення об’ємом 700 т. куб. м. під інвентарним № 1166 та водний об’єкт місцевого значення об’ємом 25 т. куб. м. під інвентарним № 1167, які розташовані на території Пожарської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим.

Статтею 13 Конституцією України встановлено, що водні та інші природні ресурсі, які знаходяться у межах території України є об’єктами право власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.

Статтями 1, 6 Водного Кодексу України визначено, що водний об’єкт це природний або створенні штучно елемент довкілля в якому зосереджуються води. Води (водні об’єкти) є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування. Народ України здійснює право власності на води через Верховну Раду України, Верховну Раду АР Крим та місцеві Ради.

Водні об’єкти під інвентарними № 1166, 1167, які передані відповідачем до уставного фонду у власність ВАТ «Янтарний» є штучно створеними  елементами довкілля, знаходяться та використовуються в межах однієї територіальної одиниці – АР Крим та не віднесенні до водних об’єктів загальнодержавного значення, тому в силу ч. 2 ст. 5 ВК України вони є водними об’єктами місцевого значення, відносно яких згідно ст. 8 ВК України права власника здійснює Верховна Рада АР Крим.

Передача штучно створених водних об’єктів у власність фізичних ці юридичних осіб діючим законодавством взагалі не передбачено.

Прокурор вважає, що  Фонд державного майна України, в порушення вищезазначених норм, перевищуючи надані йому законом повноваження, своїм наказом від  06.11.2000 року № 20-АП «Про створення ВАТ «Янтарний»незаконно передав до уставного фонду у власність даного акціонерного товариства водний об’єкт місцевого значення 700 т. куб. м. під інвентарним № 1166 та водний об’єкт місцевого значення об’ємом 25 т. куб. м. під інвентарним № 1167, які розташовані на території Пожарської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим, що привело до відчуження вказаних об’єктів від держави.

Відповідачі проти позовних вимог прокурора заперечують за наступним підставами.

Відповідно до підпункту г пункту 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» не підлягають приватизації водосховищі та водогосподарські канали комплексного призначення, міжгосподарські меліоративні системи, гідротехнічні затісни споруди.

Згідно зі ст. 4 Земельного Кодексу України, чинного на дату оцінки не могли передаватися у колективну та приватну власність землі водного фонду, за винятком невеликих (до 3 га.) ділянок водойм і боліт, що входять до складу угідь сільськогосподарських підприємств, селянських (фермерських) господарств.

Гідротехнічні споруди, які значаться у приватизаційній справі радгоспу заводу «Янтарний» під назвами вод. Чакурлі 700 ТМЗ інвентарний № 1166, та вод. Дем’янівка 25 ТМЗ інвентарний № 1167 будувалися для забезпечення водою зрошувальної системи земель радгоспу заводу «Янтарний» тому ці гідротехнічні споруди не є водосховищ ямі комплексного призначення, а меліоративна система в свою чергу є внутрігосподарська.

У валюту балансу радгоспу заводу «Янтарний» входила вартість будівництва гідроспоруд. Згідно з нормами введення бухгалтерського обліку вартість землі під водними об’єктами, гідроспорудами та вартість води в них у валюту балансу не включається.

З огляду на наведене, до статутного фонду ВАТ «Янтарний» комісією з приватизацією радгоспу заводу «Янтарний» були включенні гідроспоруди (вод. Чакурлі 700 ТМЗ інвентарний № 1166, та вод. Дем’янівка 25 ТМЗ інвентарний № 1167), а земля під водними об’єктами, гідроспорудами та вода до статутного фонду не були включенні.

З викладеного вище слідує, що стаття 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» та стаття 4 Земельного Кодексу України у процесі приватизації радгоспу «Янтарний» не були порушенні.

Відповідно до пункту 2 роз’яснення Президії Вищого арбітражного Суду України від 26.01.2000 року № 02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних ці інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та / або визначений законом компетенції органу, який видав цей акт.

Третя особа позовні вимоги підтримує у повному обсязі та пояснює, що згідно зі ст. 5 Водного Кодексу України к водним об’єктам місцевого призначення відносяться:  поверхові води, які знаходяться та використовуються в межах однією області і які не віднесені к водним об’єктам загальнодержавного значення, підземні води, які не можуть бути джерелом централізованого водопостачання.

Водні об’єкти місцевого значення включені в перелік рік та водоймів, які віднесені до водних об’єктів місцевого значення – наказ Державного комітету України по водному господарству від 03.06.1997 року. У листі Державний комітет України по водному господарству роз’яснив, що в даний перечень не включені всі водні об’єкти місцевого значення, із-за їх великої кількості та включені тільки самі великі.

Пруди руслові інвентарний № 12р, № 13р (по Акту інвентаризації нерухомого майна Фонду державного майна інвентарний № 1166, № 1167), які знаходяться на території Пожарської сільської ради, розташовані в басейні ріки Булганак - №166 в переліку рік та водойомів, які відносяться до об’єктів місцевого значення та згідно до роз’яснення Державного комітету України по водному господарству та Водного Кодексу України є водними об’єктами місцевого значення.

Провадження у справі здійснювалось відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та третя особа відмовились від послуг перекладача.

Згідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005 р. №2875-1У) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимоги особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Сторони та третя особа у судовому засіданні заявили про відмову у фіксуванні судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком слухання справи сторонам та третій особі були вручені пам’ятки про права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третьої особи, думку прокурора, суд  -

В с т а н о в и в:

Відповідно до п.6, 8 ст.3 КАС України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1, ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Фонду майна України за № 20-АТ від 06.11.2000р.  перетворено радгосп-завод «Янтарний» у ВАТ «Янтарний». Пунктом 2 вказаного наказу затверджений статут ВАТ «Янтарний».

Пунктом 3 вказаного наказу, затверджений акт передачі нерухомого майна до статутного фонду ВАТ «Янтарний».

Акт передачі нерухомого майна ВАТ «Янтарний» є додатком до Наказу Фонду державного майна України «Про створення ВАТ «Янтарний».

Відповідно до вказаного акту передано майна на загальну суму 2114857,73 грн. у тому числі й вод. Чекурлі 700 ТМЗ інв. № 1166, та вод. Дем’янівка 25 ТМЗ інв. № 167  залишковою вартістю станом на  01.06.2000 року - 3427,17 грн.

Прокурор, в обґрунтування адміністративного позову, посилається на приписи ст.. 6 Водного кодексу України, відповідно до яких Води  (водні  об'єкти)  є виключно власністю народу України і надаються тільки у користування.

Однак, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно до ст.. 1 Водного кодексу України водний  об'єкт  -  природний  або  створений  штучно  елемент довкілля,   в  якому  зосереджуються  води  (море,  річка,  озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).

Ставок –це штучно створена водойма місткістю не більше  1  млн. кубічних метрів.

Озеро -  природна западина суші, заповнена прісними або солоними водами.

Статтею 5 Водного кодексу України визначено, що до водних об'єктів місцевого значення належать: 1) поверхневі води, що знаходяться і використовуються в межах однієї  області  і  які  не  віднесені    до    водних    об'єктів загальнодержавного значення;   2)  підземні  води,   які    не    можуть    бути    джерелом централізованого водопостачання.

Згідно до п. 2 ст. 12 Водного кодексу України Державні,   цільові,   міждержавні  та  регіональні  програми використання   і   охорони  вод  та  відтворення  водних  ресурсів розробляються  на  основі  даних  державного  обліку  вод, водного кадастру,  схем  використання  і охорони вод та відтворення водних ресурсів тощо.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1996р. за № 413 затверджено Порядок ведення державного водного кадастру.

Відповідно до п. 6 Порядку  ведення державного  водного кадастру,  державний водний кадастр ведеться Державним водним господарством –за розділом “Водокористування”, та Мінекоресурсів -  за розділами “Підземні води” та “Поверхневі води”. Зазначені центральні органи виконавчої влади  є замовниками робіт щодо вкладання державного водного кадастру і затверджують кадастрові матеріали Мінекоресурсів – самостійно, а Держводгосп –за погодженням з Мінекоресурсів.

Наказом Державного комітету України з водного господарства від 03.06.1997р. за № 41,  зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.01.1998р. за № 22442 затверджений Перелік  річок та водойм, що віднесені до водних об’єктів місцевого значення.

Вказаний перелік складено з  певними критеріями щодо водного об’єкту, який належить включити до вказаного Переліку, а саме: “Назва річки (водойми)”, “Куди впадає (де знаходиться)”, “Довжина (виражена в км)”, “Площа водозбору (водної поверхні), виражена в кв.м.”, “Адміністративна одиниця, в якій знаходиться”та “Код”.

Однак, до вказаного Переліку   вод. Чекурлі 700 ТМЗ інв. № 1166, та вод. Дем’янівка 25 ТМЗ інв. № 167  залишковою вартістю станом на  01.06.2000 року - 3427,17 грн. які увійшли до статутного фонду ВАТ “Янтарний” не включено, відомості щодо них у вказаному Переліку не містяться.

Відповідно  до указу Президента України  від 18.08.1995р. № 75795 Фонд майна АР Крим у межах повноважень,  визначених Фондом державного  майна України та повноважень, делегованих Верховною Радою АР Крим, здійснює державну політику  в сфері приватизації майна, що знаходиться  в загальнодержавній власності, власності Автономної Республіки Крим, комунальної власності.

Спірні об’єкти побудовані  Радгоспом “Янтарний” господарським способом   для поливу. Вказані гідроспоруди  передані до статутного фонду ВАТ “Янтарний” в процесі приватизації у відповідності з законом України “Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі” від 10.07.1996р. № 29096 –ВР, Положенням “Про порядок приватизації  майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також, створених на їх базі орендних підприємств”, затвердженим  наказом Фонду державного майна України від 17.08.2000р.№ 1718.

Відповідно до ч. 8 ст. 25 Земельного кодексу України гідротехнічні споруди, водойми та інше можуть бути передані  до власності  сільськогосподарських підприємств, створених колишніми працівниками державних сільськогосподарських  підприємств.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно наданих до матеріалів справи документів, категорично не визначено чим саме є  водні об’єкти – озером, водосховищем або прудом тощо.

Об’єкти, передані до статутного фонду ВАТ “Янтарний”,  не є водними об’єктами  у розумінні ст. 1 Водного кодексу України та, також, не є водними об’єктами місцевого значення у розумінні ст.. 5 Водного кодексу України.

Вказані об’єкти не відповідають ознакам водного об’єкту, не містить гідротехнічних споруд тощо, визначення яких міститься, зокрема, в Наказі Державного комітету України зі справ містобудування та архітектури №252 від 19.12.1995р. “Про затвердження Методики обстеження та паспортизації гідротехнічних споруд мереж гідравлічного вилучення та складування промислових відходів”, згідно якого   гідротехнічними спорудами визнаються споруди для використання водних об’єктів, а також для боротьби зі шкідливим впливом вод.

Слід також зауважити, що 31.03.2006 року старшим помічником Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора винесена постанова про відмову у порушенні кримінальної справи по факту відчуження посадовими особами Фонду державного майна України водних об’єктів місцевого значення «Чеку Елі» та «Демянівка» на території Пожарської сільської ради Сімферопольського районі АР Крим.

Відповідно до ст.. 13. Закону України “Про господарські товариства” встановлено, що вкладами учасників  та  засновників  товариства  можуть  бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні  цінності.

Ст.  12 Закону України “Про господарські товариства” встановлено, що Товариство є власником:  майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність.

Предметом спору по дійсній справі  є  питання про законність прийняття наказу  Фонду державного майна України від 06.11.2000 року  № 20-АП «Про створення  ВАТ «Янтарний» в частині передачі до уставного фонду ВАТ «Янтарний»: водного об’єкту місцевого значення під інвентарним № 1166 та водного об’єкту місцевого значення  під інвентарним № 1167, які розташовані на території Пожарської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень при здійсненні ними владних (делегованих) функцій на основі законодавства.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб’єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно Роз’ясненням Президії Вищого арбітражного суду України N 02-5/35 від 26.01.2000 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” підставами для визнання акта недійсним  є  невідповідність його  вимогам  чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який  видав  цей  акт.

З огляду на викладене суд  вважає, що Фондом майна України наказ від 06.11.2000 року  № 20-АП «Про створення  ВАТ «Янтарний» в частині передачі до уставного фонду ВАТ «Янтарний»: водного об’єкту місцевого значення під інвентарним № 1166 та водного об’єкту місцевого значення  під інвентарним № 1167, які розташовані на території Пожарської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим прийнято у межах компетенції та  відповідності з вимогами чинного законодавства.

Щодо  вимоги Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора про зобов’язання ВАТ «Янтарний» негайно повернути державі в особі ВР АР Крим: водний об’єкт  місцевого значення під інвентарним № 1166 та водний об’єкт  місцевого значення  під інвентарним № 1167, які розташовані на території Пожарської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим, суд  вважає за необхідне зауважити наступне.

Оскільки наказ Фонду державного майна України від 06.11.2000 року  № 20-АП «Про створення  ВАТ «Янтарний» в частині передачі до уставного фонду ВАТ «Янтарний»: водного об’єкту місцевого значення під інвентарним № 1166 та водного об’єкту місцевого значення  під інвентарним № 1167, які розташовані на території Пожарської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим прийнято у межах компетенції та  відповідності з вимогами чинного законодавства, то й відсутні причини повернення вищевказаного майна державі в особі Верховної Ради АР Крим.

За такими обставинами, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні проголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена відповідно до статті 163 КАС України та підписана 24.05.2007 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

п о с т а н о в и в:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.