ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.07 р.                                                                             Справа № 22/141пд

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Калмиковій Л. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче підприємство „ДонСет” м. Красноармійськ

до відповідача 2: Приватного підприємства „Зодіак-КМ” м. Київ

про визнання недійсною угоди купівлі – продажу на суму 12 596,88 грн. за податковою накладною від 31.03.2003 р. № 25 із застосуванням наслідків, передбачених ч. 1 ст. 208 КАС України

При участі представників:

від позивача: Гришкан О. Г. – за довір., Удод М. І. – за довір.

від відповідача-1: не з’явились

від відповідача-2: не з’явились

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Красноармійська об’єднана державна податкова інспекція, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче підприємство „ДонСет” м. Красноармійськ та Приватного підприємства „Зодіак-КМ” м. Київ про визнання недійсною угоди купівлі – продажу на суму 12 596,88 грн. за податковою накладною від 31.03.2003 р. № 25 із застосуванням наслідків, передбачених ч. 1 ст. 208 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірна угода повинна бути визнана судом недійсною на підставі ст. 49 ЦК УРСР та ст. ст. 207, 208 Господарського кодексу України, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства та суперечить інтересам держави та суспільства з тих підстав, що 17.11.2003 року Деснянським районним судом м. Києва установчі документи Приватного підприємства „Зодіак-КМ” м. Київ визнано недійсними з моменту реєстрації.

Вказаним рішенням встановлено, що засновник Приватного підприємства „Зодіак-КМ„ м. Київ з моменту реєстрації і до розгляду справи судом ніякої господарської діяльності не здійснював, звітність до податкової інспекції не надавав. Судом також встановлено, що реєстрації відповідача 2 здійснена з порушенням діючого законодавства.

Позивач вважає, що мету, спрямовану на приховування від оподаткування доходів, що суперечить інтересам держави та суспільства, мав саме відповідач 2.

Позивачем надано суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд визнати недійсною угоду купівлі-продажу № 104/03 від 01.04.2003р., укладену між відповідачами, на підставі ст.  49 ЦК УРСР та застосувати передбачені цією статтею наслідки визнання угоди недійсною.

Відповідачі заперечень на адміністративний позов не подали, не використали своє право на участь у судовому засіданні, представників  в судове засідання не  направили.

Суд вважає, що відсутність відповідачів у судовому процесі не зашкоджує розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідач 1, Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробниче підприємство “ДонСет” м. Красноармійськ є юридичною особою, зареєстрований виконавчим комітетом Красноармійської міської ради 16 вересня 1998 року, включене до ЄДРПОУ за номером 20387952.

Відповідач 2, Приватне підприємство “Зодіак-КМ” м. Донецьк, було зареєстроване рішенням Дніпропетровської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.09.02 р. Включене до ЄДРПОУ 19.09.02 р. за кодом 32106162.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2003 р. між відповідачами була укладена усна угода купівлі – продажу товарно – матеріальних цінностей на суму 12 596,88 грн.

На виконання умов зазначеної угоди Приватне підприємство „Зодіак-КМ” м. Київ поставило Товариству з обмеженою відповідальністю „Виробничому підприємству „ДонСет” м. Красноармійськ продукцію на загальну суму 12 596,88 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи податковою накладною від 31.03.2003 р. № 25 на суму 12 596,88 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 2 099,48 грн.

Докази здійснення платежу або будь – яких інших заходів, спрямованих на виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Виробничим підприємством „ДонСет” м. Красноармійськ, зобов’язань за угодою купівлі – продажу суду не представлені.

З урахуванням Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (п.4) при вирішенні даного спору, суд керується цивільним законодавством, чинним на момент виникнення відносин щодо укладення та виконання спірної угоди.

Відповідно до ст. 49 ЦК України (у редакції 1963 року) недійсними визнаються угоди, які укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Отже зі змісту наведеної норми права  випливає, що для застосування вимог цієї статті суд повинен встановити наявність певних обставин, які свідчать про те, що сторона (або сторони), укладаючи угоду, завідомо діяла з прямим умислом, спрямованим на досягнення такої мети, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Пленум Верховного Суду України в пункті 6 Постанови “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” № 3 від 28 квітня 1978 року (з наступними змінами) роз’яснив, що до таких угод належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання всупереч Закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисною метою тощо.

Зазначена норма передбачає необхідність встановлення умислу на укладення спірної угоди з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, у однієї або у обох сторін угоди. Наявність умислу у сторін чи однієї сторони угоди означає, що вони (вона), виходячи із обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеної угоди і суперечність її мети інтересам держави і суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. При цьому, достатньо умислу у однієї сторони на укладення угоди і настання відповідних наслідків її виконання.

Таким чином, із змісту наведеної норми права  випливає, що для застосування її вимог суд повинен встановити наявність певних обставин, які свідчать про те, що сторона (або сторони), укладаючи угоду, завідомо діяла з прямим умислом, спрямованим на досягнення такої мети, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати  докази за  своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У законодавчому порядку встановлюються також обмеження у здійсненні підприємницької діяльності шляхом встановлення обов’язків діяти суб’єкту підприємницької діяльності певним чином.

Так, відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом. Законом України “Про систему оподаткування” встановлюється обов'язок платників податків, яким є, зокрема, сплата податків і зборів до бюджетів та до державних цільових фондів у порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.03р. установчі документи відповідача–2 визнані недійсними. При цьому було встановлено, що засновник відповідача–2 Тимофєєв Е.В. не є засновником приватного підприємства “Зодіак-КМ”, його паспорт було використано невідомими особами для незаконної реєстрації підприємства, отже відсутня дійсна воля і волевиявлення особи, яка визначена в якості засновника, яка, як наслідок не мала мети здійснювати підприємницьку діяльність та  отримувати прибуток. Крім того, судом було встановлено, що відповідач-2, обов’язкову звітність до податкового органу не подає, підприємницькою діяльністю від імені підприємства не займався. З урахуванням наведеного районний суд визнав недійсними  установчі документи ПП “Зодіак-КМ”.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначене рішення Деснянського районного суду м. Києва вступило в закону силу.

Викладені у рішенні місцевого суду факти мають суттєве значення при розгляді справи господарським судом щодо встановлення наявності умислу відповідача 2 при укладенні угоди діяти з метою ухилення від сплати податків, зборів та обов’язкових платежів.

Умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи, що уклала та виконала угоду від імені юридичної особи, не маючи на це належних повноважень.

Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що свідоцтво платника ПДВ відповідача 2 анульовано згідно з актом від 24.03.2004р. № 19-321/161, останній звіт до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва надано за І квартал 2003 року, відповідач 2 звітував про відсутність фінансово-господарської діяльності з моменту реєстрації.

Таким чином, Приватне підприємство „Зодіак-КМ” не включило до своєї податкової звітності відомості про здійснення оспорюваної угоди, не сплатило податки, приховало отриманий доход і ухилилось від його оподаткування. Тобто, такі факти свідчать про спрямованість дій відповідача 2 при здійсненні угоди на досягнення мети, суперечної інтересам держави та суспільства.

За таких умов, матеріалами справи, з урахуванням фактів, встановлених у рішенні місцевого суду, доводиться, що здійснення фінансово-господарських операцій відповідачем-2 направлено на здійснення підприємницької діяльності поза межами правової відповідальності, що є порушенням чинного законодавства. Укладення і здійснення угод без сплати з цих операцій податків, ненадання податкової звітності, приховування оподатковуваного доходу, а також визнання недійсними засновницьких документів підприємства, - є доказами умислу, направленого на безпідставне отримання прибутків (доходів) та приховування їх від оподаткування. Таке суперечить інтересам держави і суспільства.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають.

У спірних відносинах суд застосовує наслідки визнання угоди недійсною, передбачені статтею 49 Цивільного кодексу Української РСР (1963р.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158 – 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції м. Красноармійськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничого підприємства „ДонСет” м. Красноармійськ та Приватного підприємства „Зодіак-КМ” м. Київ про визнання недійсною угоди купівлі – продажу на суму 12 596,88 грн. за податковою накладною від 31.03.2003 р. № 25 із застосуванням наслідків, передбачених ч. 1 ст. 208 КАС України  задовольнити.

Визнати недійсною угоду купівлі – продажу на суму 12 596,88 грн. за податковою накладною від 31.03.2003 р. № 25., яка укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробниче підприємство “ДонСет” м. Красноармійськ та Приватним підприємством „Зодіак-КМ” м. Київ.

Стягнути з Приватного підприємства “ Зодіак-КМ” (02127, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 2, р/р 0 в ЗАТ „Банк Український капітал”, МФО 320371, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче підприємство “ДонСет” (85300, Донецька область м. Красноармійськ, вул. Соціалістична,22, рахунок № 8001 у Красноармійській філії ЗАТ КБ “Приватбанк”, МФО 335236, ) грошові кошти у розмірі 12 596,88 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче підприємство “ДонСет” (85300, Донецька область м. Красноармійськ, вул. Соціалістична,22, рахунок № 8001, № 8001, № 8305 у Красноармійській філії ЗАТ КБ “Приватбанк”, МФО 335236, ) на користь Державного бюджету України (рахунок № 060, код платежу 210811, банк - ГУДК у Донецькій області, МФО 834016, ) грошові кошти у розмірі 12 596,88 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова складена у повному обсязі 04.06.2007 р.

Суддя