ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.                Справа № АС-52/60-07

вх. № 2177/4-52

Судова колегія господарського суду Харківської області у складі:

Головуючий суддя

суддя

суддя

за участю секретаря судового засідання

представників сторін :

позивача - Крячко О.А. за дорученням б/н від 10.02.2007 року;

відповідача - не з"явився;

по справі за позовом  ТОВ фірма "Діоніс" м. Харків

до  Міністерства оборони України м. Київ

про визнання незаконними дій

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ Фірма "Діоніс" звернулася до господарського суду Харківської області з адміністративним позовом про визнання незаконними дії Міністерства оборони України щодо подання позову "Про визнання недійсним договору оренди № 6/1999 ГоловКЕУ МО України від 14.01.1999р. та додаткової угоди № 95"д"/ГоловКЕУ МО України від 31.05.2001р. в господарський суд м. Київа, як невідповідаючих вимогам чинного законодавства, яке виключало право Міноборони України бути позивачем на час позову.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 20.03.2007р. до розгляду справи було залучено суддю Кононову О.В. і справа призначена до слухання в складі колегії суддів: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Дюкарєва С.В., суддя Кононова О.В.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов в повному обсязі. Надав клопотання про залучення додаткових документів для залучення до матеріалів справи (вх. №№9978,№9985). Які були долучені судом до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання свого повноважного представника не направив, витребуваних судом документів не надав, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судова колегія вислухавши представника позивача по справі, розглянувши матеріали справи в їх сукупності встановила.

Розпорядженням від  29.12.1998 року Регіонального відділення ФДМ України по Харківській області були затверджені „висновки експерта” про вартість нежитлового приміщення Харківської  квартирно-експлуатаційної частини  району Міністерства оборони України нежилого приміщення площею 187,3кв.м. за адресою м. Харків, проспект Леніна, 22-а, що надаються в оренду ТОВ „Діоніс”, для розрахунку орендної плати.

Відповідно до договору оренди №6/1999/ГоловКЕУ оренди державного майна, що знаходиться в управлінні міністерства оборони України, Міністерство Оборони України, в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України генерал-майора Литвиненко Василя Васильовича (орендодавець) передало, а товариство з обмеженою відповідальністю „Діоніс” в особі директора Ханюкова Віктора Васильовича (орендар) прийняло в строкове платне користування нежиле приміщення площею 187,3кв.м. за адресою м. Харків, проспект Леніна, 22, що знаходиться на балансі Харківської квартирно-експлуатаційної частини району. Орендодавцем договір підписаний 14.01.1999 року, орендарем 12.01.1999 року. Також  даний договір  був погоджений начальником КЕУ (МІС ВМС) -  13.01.1999 року та Начальником КЕЧ району -12.01.1999 року. Пунктом 10.1. сторони погодили, що договір діє з 01.12.1998 року по 30.11.2003 року, строком на 5 років.

Актом приймання-передачі від 14.01.1999 року, приміщення були передані від орендодавця орендарю.

Додатковою угодою №950/2001/ГоловКЕУ від 31.05.2001 року до договору оренди, сторони, серед іншого, змінили строк дії договору до 31.12.2011 року.

Міністерство оборони України звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача, про визнання недійсним договору оренди №6/1999/ГоловЕУ від 14.01.1999 року, додаткової угоди 95д/ГоловКЕУ від 31.05.2001 року до договору оренди. Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.12.2003 року наведений позов був прийнятий до розгляду та порушено провадження у справі №44/29.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.03.2004 року по справі №44/29 позовні вимоги Міністерства оборони були задоволені повністю. Визнано недійсним  договір оренди №6/1999/ГоловЕУ від 14.01.1999 року та додаткову угоду  95д/ГоловКЕУ від 31.05.2001 року до нього, припинивши зобов”язання на майбутнє.

Постановою від 28.04.2004 року Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ „Діоніс” було задоволено частково. Визнано недійсним  додаткову угоду  95д/ГоловКЕУ від 31.05.2001 року припинивши зобов”язання на майбутнє. Договір оренди №6/1999/ГоловЕУ від 14.01.1999 року визнано таким, що втратив дію з 30.11.2003 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.09.2004 року по справі №44/29 попередні судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2004 року справі присвоєно номер   №44/29-3/37.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2005 року позов Міністерства оборони України залишений без розгляду у відповідності до пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Як свідчать наявні в матеріалах справи документи 24.01.2003 року, між Державною акціонерною компанією „Національна мережа аукціонних центрів” (уповноваженою організацією, що діяла від імені Міністерства оборони України на підставі Договору комісії №1/18-112 від 11.12.2002 року)  (продавець) та акціонерним товариством „Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації” (покупець) був підписаний договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-9, загальною площею 187,3кв.м., у житловому будинку літ. „А-6”, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, буд.22 та значаться на балансі Міністерства оборони України як нежитлові приміщення будівлі №1 військового містечка №205 по проспекту Леніна, буд.22 у місті Харкові.

12.02.2003 року між ПП „Елада” (продавець) та Григораш Сергієм Володимировичем був підписаний договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-9 загальною площею 187,3кв.м. у житловому будинку літ. „А-6”, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, 22. Як зазначено пунктом 2 договору нежитлові приміщення, що відчужуються за цим договором, належать продавцю на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 05.02.2003 року між акціонерним товариством „Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації” та ПП „Елада”.

Судова колегія  розглянула вимоги заявленого позову та вважає його таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1,6,7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір , у кому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб”єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Адміністративний позов, відповідно до пункту  6 цієї статті , - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно правових відносинах. Суб”єктом же владних повноважень визначено орган державної влади, орган місцевого самоврядування , їхню посадову чи службову особу, іншого суб”єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справа адміністративної юрисдикції це адміністративний спір  між суб”єктами суспільства стосовно їхніх прав і обов”язків у конкретних правових відносинах , у яких хоча б один суб”єкт законодавчо уповноважений владно керувати  поведінкою іншого   суб”єкта, а ці суб”єкти відповідно зобов”язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб”єкта. У даному випадку, звернення Міністерства оборони до господарського суду з позовом про визнання недійсними господарського договору оренди та додатку до нього не можна розцінювати які дії суб”єкта владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій.

Вимогами свого позову позивач визначив визнання дій Міністерства оборони України щодо подання позову "Про визнання недійсним договору оренди № 6/1999 ГоловКЕУ МО України від 14.01.1999р. та додаткової угоди № 95"д"/ГоловКЕУ МО України від 31.05.2001р. в господарський суд м. Київа, як невідповідаючих вимогам чинного законодавства, яке виключало право Міноборони України бути позивачем на час позову.

Відповідно до статті  1 Господарського процесуального кодексу України, Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За результатами розгляду позовних заяв, відповідно до норм судочинства  господарський суд приймає рішення яким надає оцінку обґрунтованості  заявлених позовних вимог та наявності порушень  прав та інтересів позивача. Тобто законності та обґрунтованості вимог та визначення обсягу повноважень на  звернення до суду, надає оцінку склад суду який розглядає справу в своєму провадженні.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає вимоги заявленого позову необґрунтованими, не підтвердженими матеріалами справи та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись 94,158,160,161,162, 163  Кодексу адміністративного судочинства України , колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У позові відмовити.

Сторони та інші особи які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права і обов”язки,  мають право оскаржити в апеляційному порядку цю постанову суду.

Особи визначені статтею 185 КАС України можуть  подати заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі. Обґрунтування мотивів оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі, яка подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга може бути подана до апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова  складена у повному обсязі  03.05.2007 року о 15-00.

Головуючий суддя

суддя

суддя

справа №АС-52/60-07