ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"11" січня 2007 р.                                                                                Справа № 14/177/2

09 год. 20хв. Господарський суд Чернігівської області у складі

Головуючого судді Книш Н.Ю.

При секретарі судового засідання Калюжній Н.І.

За участю  представників сторін:

Від позивача:  Волкова О.М. провідний спеціаліст, дов.№2 від 11.01.07р.

Від відповідача:  не з’явився

Розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу  № 14/177/2

За позовом: Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття –робочий орган виконавчої дирекції Новгород-Сіверський районний центр зайнятості населення, м.Н-Сіверський, вул.Поштова,13

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Вільна праця”, с.Студінка, Новгород-Сіверський р-н, 16082

про   стягнення  2397грн.60коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті страхових внесків на випадок безробіття в сумі 2397грн. 60коп. за період з 01.01.05р. по 01.10.06р.

Відповідач відзив на позов не надав. Повноважного представника в судове засідання не направив. Відповідач судову повістку отримав та про дату, час і місце судового засідання був повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Частиною 2 ст. 128 КАСУ, передбачено, що неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ними про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду справи. Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду і ним не повідомлено про причини неприбуття його представника та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами (доказами).

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до ст.8 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 2.03.2000р. №1533-111 (далі –Закон України №1533) створено Фонд загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг.

Функції виконавчої дирекції Фонду, до обов’язків якої входить обов’язок по збору страхових внесків із страхувальників, покладено на орган державної служби зайнятості згідно ст.12 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”.

Згідно п.3 ст.17 зазначеного закону роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці. За несвоєчасну чи не в повному обсязі сплату страхових внесків роботодавці несуть відповідальність передбачену ст.38 цього ж закону, крім того, строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій не застосовується.

Відповідач зареєстрований як платник страхових внесків на випадок безробіття за №00295.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 35 Закону України №1533 роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески. Як вбачається із розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 9 місяців 2006р. заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків до Фонду становила 16963,93грн.

У відповідності зі ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовими рішеннями в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням господарського суду Чернігівської області від 15.04.04р. у справі №4/42 з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вільна праця” стягнуто на користь Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття 7404,13грн. заборгованості по страхових внесках на випадок безробіття за період з 01.01.02р. по 01.04.03р., та рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.02.05р. у справі №14/56 з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вільна праця” стягнуто на користь позивача 7162,20грн. заборгованості по страхових внесках на випадок безробіття за період з 01.04.03р. по 01.01.05р.

Позивач враховуючи, що за вищевказаними рішеннями з відповідача стягнуто на користь Фонду заборгованість по страховим внескам в сумі 14566,33грн., просить суд стягнути з відповідача решту заборгованості по сплаті страхових внесків за період з 01.01.05р. по 01.10.06р. в сумі 2397,60грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення вимог Закону України №1533, не сплатив страхові внески за період з 01.01.05р. по 01.10.06р. в сумі 2397,60грн.

Згідно п.2 ст.34 Закону №1533 Фонд зобов'язаний забезпечувати збір страхових внесків, контролювати правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань страхування на випадок безробіття, правильність призначення роботодавцем та виплати застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю. Згідно ст.39 Закону України №1533 спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Оскільки, відповідач в порушення Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” своєчасно і в повній сумі страхові внески на випадок безробіття не сплатив, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення страхових внесків на користь Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у сумі 2397грн. 60коп.

Відповідно до ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.8,12,17,19,34,35,39 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”, ст.ст.72,94,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вільна праця” (с.Студінка, Новгород-Сіверський р-н, р/р відділення Ощадбанку №3048 МФО 343143 код 30829400) на користь на користь Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (м. Новгород-Сіверський, вул.Поштова,13, р/р 0334, р/р 0334 в ГУДК України в Чернігівській області, МФО 853592 код 21401223) 2397грн.60коп. заборгованості по страховим внесках.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного господарського суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Н.Ю.Книш

В повному обсязі постанова виготовлена  12.01.2007р.

Суддя                                                                                                     Н.Ю.Книш