КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2007                                                                                           № 31/28

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Губенко Н.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Дітковський А.М. - представник, дов. б/н від 19.04.2007;

від відповідача - не викликався та не з’явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатів Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.02.2007

у справі № 31/28

за позовом                               Приватне підприємство "Онікс ЛТД"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатів Україна"

про                                                  стягнення 16968,20 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України 24.04.2007 та 24.05.2007 розгляд справи відкладався на 24.05.2007 та 12.06.2007.

Відповідно до ст.ст. 69, 99 ГПК України строк розгляду справи продовжено.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2007 у справі №31/28 позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти, набуті без достатньої правової підстави, у розмірі 16 362,20 грн., державне мито у розмірі 163,62 грн., 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що наступні документи: акт передання-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.07.2006, рахунок № 320365 від 31.07.2006 ДП "Одеський морський торговий порт" не є безумовними доказами того, що відповідач поніс додаткові витрати у зв’язку з розкриттям контейнера та проведенням перевірки комплектності вантажу; суд визнає обґрунтованими витрати, понесені відповідачем у розмірі 606 грн., що підтверджується актом № 91029 передання-прийняття робіт від 25.07.2006; враховуючи, що відповідачем доведено понесення витрат лише частково, то суд приходить до висновку, що позов є частково обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню частково.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2007 у справі № 31/28 з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та припинити провадження у справі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Заявник вважає, що ним надано суду достатню кількість документів, що підтверджують його додаткові витрати у розмірі 16 968,20 грн. у зв’язку з перерахунком вантажу позивача, а саме: рахунок допоміжних робіт № 320365 від 31.07.2006 на суму 1 083,04 грн., акт передання-прийняття робіт від 31.07.2006 на суму 8 837,50 грн.,  акт № 91029  від 25.07.2006 на суму 606 грн., акт наданих послуг на загальну суму 16 968,20 грн., де 6 479,66 грн. втрати відповідача у зв’язку із затратами додаткових 8-ми робочих днів співробітниками відповідача, пов’язаних з перерахунком вантажу позивача.

На думку заявника, судом не дотримано вимог ст. 43 ГПК України щодо оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, заперечуючи доводи скарги, посилається, зокрема, на те, що відповідач крім підтвердження витрат у розмірі 606 грн., не надав до суду документів, які підтверджували б понесення інших витрат у зв’язку з розкриттям контейнеру № TTNU5555308; позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати документи, що обґрунтовують розмір додаткових витрат відповідача, однак відповідач не надав позивачеві необхідні документи.

Відповідно до вимог ухвали апеляційного господарського суду від 24.04.2007 у справі № 31/28 сторони надали документи.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу,  колегія суддів встановила наступне.

Згідно із договором транспортного експедирування № SFF35/04/2006LC від 26.04.2006 відповідач, за договором експедитор, приймає на себе зобов’язання щодо виконання або організації виконання за рахунок позивача, за договором замовника, транспортно-експедиторських послуг, пов’язаних з організацією та забезпеченням перевезень вантажів, визначених позивачем у заявці.

Позивачем надана, а відповідачем прийнята до виконання заявка № 2 від 23.06.2006 на виконання транспортно-експедиторських послуг щодо вантажу, який надійшов за коносаментом Zimupie142864.

В п. 18 заявки № 2 передбачена загальна сума оплати відповідачу в розмірі 1 430 дол. США у гривнях по курсу НБУ на день оплати.

Відповідно до п. 3.5 договору SFF35/04/2006LC оплата згідно із підтвердженою заявкою та згідно з рахунками відповідача здійснюється позивачем в режимі передоплати.

Виставлений відповідачем рахунок-фактуру № 01/07-06 від 03.07.2006 на оплату транспортних та транспортно-експедиторських послуг за маршрутом: Одеса – Донецьк у сумі 7 222 грн. позивачем оплачений повністю, за платіжним дорученням № 657 від 06.07.2006.

Відповідно до комерційного акту № 060001 від 17.07.2006, складеного Одеським морським торговельним портом, при перевірці вантажу, що прибув за коносаментом № Zimupie142864 у контейнері TTNU5555308 виявлено невідповідність фактичної пломби заявленій у документах та нестачу вантажу, докладно описану в гр. 13 комерційного акту.

Відповідач листом від 20.07.2006 повідомив позивача про додаткові витрати, пов’язані із перевіркою вантажу в контейнері № TTNU5555308, внаслідок чого відповідачем виставлений позивачу рахунок-фактуру № 43/07-06 від 19.07.2006 на суму 16 968,20 грн. (а.с. 23).

Позивачем оплачено зазначений рахунок відповідача за платіжним дорученням № 709 від 20.07.2006 в сумі, вказаній у рахунку.

Позивачем пред’явлена відповідачу претензія від 18.09.2006 № 01-06П з вимогами на підставі п. 4.2 договору SFF35/04/2006LC протягом 5-ти робочих днів надати документи, підтверджуючі суму додаткових витрат, вказану відповідачем у рахунку-фактурі № 43/07-06 від 19.07.2006 та надіслано відповідачу лист від 22.09.2006 за № 270 про відмову від підпису акту передання-прийняття послуг у зв’язку із ненаданням документів, підтверджуючих затрати відповідача та повторно пред’явлено вимогу про надсилання підтверджуючих документів, а у випадку ненадання документів, повернути перераховані грошові кошти у розмірі 16 968,20 грн.

Згідно із п. 3.3 договору SFF35/04/2006LC підставою для здійснення позивачем оплати по кожному перевезенню є рахунок відповідача; підставою для відшкодування додаткових, попередньо узгоджених із позивачем, витрат відповідача є рахунок відповідача з обов’язковим прикладенням копій документів,  які підтверджують такі витрати.

Відповідно до ст.ст. 9, 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01.07.2004 № 1955-IV експедитор має право на відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні договору транспортного експедирування, якщо такі витрати здійснювались в інтересах клієнта; клієнт зобов’язаний відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку; майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем матеріалами справи не доведено понесення ним додаткових витрат в інтересах позивача в процесі виконання заявки № 2 від 23.06.2006 саме у розмірі 16 968,20 грн., у зв’язку з чим не підтверджено обґрунтованість одержання виконання позивачем зобов’язання по оплаті додаткових витрат відповідача у зазначеній сумі.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно; особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов’язанні.

Відповідачем надано до матеріалів справи різні за змістом та датами рахунки-фактуру № 43/07-06 щодо складу додаткових витрат у розмірі 16 968,20 грн., а саме: від 19.07.2006 з витратами на перестафирування, послуги сюрвейера, експедиторські послуги перевізника, транспортно-експедиторські послуги, простій автомобіля, деммередж та зберігання вантажу (а.с. 23), та від 16.02.2007 з витратами на інспекцію вантажу, використання інфраструктури, транспортні послуги по Україні у розмірі 7 364,58 грн. та у розмірі 5 399,72 грн.

Виходячи із зазначення відповідачем у листі від 20.07.2006 (а.с. 13) про попереднє розшифрування складу витрат виставленого рахунку, можна дійти висновку, що остаточною редакцією рахунку на сплату додаткових витрат  є редакція рахунку-фактури від 16.02.2007.

Проект акту передання-прийняття робіт (надання послуг) № 43/07-06 від 26.07.2006, підписаний та скріплений печаткою відповідача,  складається із наступних видів витрат: інспекція вантажу, використання інфраструктури, транспортні послуги з ПДВ, транспортно-експедиторські послуги.

Витрати на послуги по інспекції вантажу у контейнері № TTNU5555308 у порту Одеса в розмірі 606 грн., надані Підприємством з обмеженою відповідальністю "Бюро Верітас-Україна", підтверджені рахунком-фактурою № 91 029 KIV від 25.07.2006 та актом № 91 029 передання-прийняття робіт від 25.07.2006 (а.с. 35).

Отже відповідач матеріалами справи підтвердив додаткові витрати по інспекції вантажу у розмірі 606 грн.

Щодо решти суми, сплаченої позивачем на додаткові витрати, відповідачем не надано документів, підтверджуючих факт та розмір таких витрат.

Надана відповідачем довідка про додаткові затрати 8-ми робочих днів на перевірку вантажу, оформлення документів, перерахунок вантажу, не має юридичної сили доказу, оскільки відсутні перелік конкретних операцій по зазначених видах робіт, по часу, витраченому на проведення таких робіт, кількості працівників, дані про застосовані розцінки заробітної плати, інші відомості, які підтвердили б факт додаткових витрат та їх розмір, як це вимагалось в ухвалі апеляційного господарського суду від 24.04.2007.

Також відповідачем не надано доказів, підтверджуючих факт та розмір додаткових витрат на транспортні послуги, тому не доведено, що мали місце ще якісь транспортні послуги, крім передбачених у заявці № 2 від 23.06.2006.

Відповідачем надано довідку про те, що під терміном "використання інфраструктури" розуміється технологічна затримка оформлення транспортних засобів на території Одеського морського порту і вартість таких витрат становить суму 1 054,04 грн. з ПДВ.

Однак, у рахунку ДП "Одеський морський торговий порт" № 320365 від 31.07.2006 зазначена загальна сума за використання інфраструктури за 1-шу добу та за 2-гу добу в розмірі 1 083,04 грн. Із рахунку № 320365 не вбачається даних щодо дат зазначених діб та відсутні будь-які відомості, що надавали б підставу зробити висновок про причетність цих витрат до вантажу позивача.

У наданому відповідачем витязі із договору № ЛКД-6682/1 від 14.06.2006 відсутні відомості про сторони у договорі, строк чинності цього договору, у п. 2.2.21 наведено лише загальний перелік послуг, які надає порт по використанню автотранспортними засобами експедитора інфраструктури порту. Таким чином зазначений витяг не має сили доказу, на підставі якого можна встановити наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на матеріалах справи, враховуючи викладене та наступні обставини.

Статтею 80 ГПК України передбачено обставини, за наявністю яких господарський суд припиняє провадження у справі, проте у справі № 31/28 відсутні обставини, передбачені статтею 80 ГПК України, норми якого розширеному тлумаченню не підлягають.

Акт передання-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2006, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Форвард" та відповідачем свідчить про надання послуг по доставці вантажу в контейнері TTNU5555308 автотранспортом за маршрутом: Одеса-Донецьк. Однак, згідно із заявкою № 2 від 23.06.2006 в склад транспортно-експедиторських послуг, вартість яких сторонами визначена у сумі 1 430 дол. США по курсу НБУ на день оплати, входять також послуги по доставці вантажу у м. Донецьк. Відповідачем не надано доказів, які б підтвердили ту обставину, що послуги по доставці вантажу ТОВ "Форвард" на суму 7 364,58 грн. були надані окрім передбачених у заявці № 2 від 23.06.2006 та в інтересах позивача, а за відсутністю таких доказів, зазначений акт від 31.07.2006 є недостатньою підставою для твердження про додаткові витрати по доставці вантажу автотранспортом у розмірі 7 364,58 грн., які повинен нести позивач.

Акти передання-прийняття робіт (надання послуг), складені позивачем та відповідачем від 26.07.2006 на суму 16 968,20 грн. відсутні, у матеріалах справи № 31/28 наявні проекти цих актів, тому що вони підписані та скріплені печаткою лише однієї сторони – відповідача. Оскільки проекти документів не мають юридичної сили документу, то посилання відповідача на них є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність  підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2007 у справі № 31/28 залишити без змін, а скаргу без задоволення.

2.          Справу № 31/28 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді