Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04»квітня 2007 року
справа №45/461-06

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді
В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді О.В.Шевель

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача
-          ОСОБА_1

відповідача
-          не явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового
засідання № 9 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу
відповідача  (вхідний НОМЕР_1) на
рішення господарського суду Харківської області від                20 лютого 2007 року по справі №
45/461-06

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (місто Харків)

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерефянська скляна
компанія»(місто Мерефа Харківської обл..)

про
стягнення 30000,00 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду
Харківської  області від 20 лютого
2007 року по справі №45/461-06 (суддя Калініченко Н.В.) позов задоволено
повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача -30000,00 грн. боргу, 300,
грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Мерефянська
скляна компанія», з рішенням господарського суду Харківської області не
погодився і у своїй  апеляційній скарзі
просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову
повністю, посилаючись при цьому на порушення судом норм  матеріального та процесуального права та
неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав, його представник в
судове засідання не явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Разом з
тим 03 квітня 2007 року відповідач через канцелярію Харківського апеляційного
господарського суду подав заяву про перенесення розгляду апеляційної  скарги на інший день у зв'язку із участю в
іншому судовому процесі його представника.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі
доводи, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, перевіривши
правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської
області виходив з результатів встановлення та дослідження документально
підтверджених обставин спору, за якими встановив що:

між позивачем та відповідачем було укладено договір на юридичне
обслуговування НОМЕР_2 від 26 червня 2006 року, відповідно до умов якого
відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов'язання щодо надання юридичного
обслуговування (п. 1.1 договору). Згідно до розділу 3 договору «Строк і порядок
розрахунків»сторонами був передбачений наступний порядок : оплата робіт
(послуг), виконуємих за даним договором, здійснюється замовником (відповідачем)
шляхом перерахування грошових коштів та поточний рахунок виконавця (позивача)
на протязі 2 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт
(послуг). Вартість робіт (послуг), виконуємих за даним договором,
встановлюється в розмірі 15000 грн. в місяць, остаточна вартість встановлюється
на підставі актів виконаних робіт (послуг) (п.п. 3.1, 3.2 договору). Позивач
свої зобов'язання за договором виконав, про що сторонами було підписано акти
виконаних робіт за період липень-жовтень 2006 року. Акти виконаних робіт
підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками сторін.
Надані акти виконаних робіт містять посилання на  спірний договір, сума виконаних робіт за
кожен акт складає 15000,00 грн. Отже на виконання умов договору позивачем було
надано відповідачеві послуги загальною вартістю 60000,00 грн. Відповідач провів
частковий розрахунок за надані послуги в розмірі 30000,00 грн. проте остаточний
розрахунок за надані послуги не здійснив, що стало підставою для звернення
позивача з позовом до суду. Крім того, між сторонами станом на 20 листопада
2006 року було підписано акт звірки взаєморозрахунків, акт підписаний
повноважними представниками сторін та скріплений печатками сторін, вказаний акт
звірки також містить посилання на договір НОМЕР_2 від 26 червня 2006 року та
акти виконаних робіт за договором, згідно до проведеної звірки станом на 20
листопада 2006 року заборгованість відповідача складала 30000,00 грн.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного Кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається та відповідно статті 525 даного Кодексу, позовні вимоги позивача в
сумі 30000,00 грн. суд визнав обґрунтованими, підтвердженими наданими доказами
та підлягаючими задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву
судом визнано безпідставними та не підлягаючими задоволенню, оскільки згідно до
умов договору повернення документів не пов'язане з оплатою наданих послуг,
відповідачем не надано суду належних доказів щодо наявності документів
відповідача у позивача, акт приймання-передачі документів між сторонами не
укладався, більш того, як зазначено сторонами під час розгляду справи в суді,
послуги надавались позивачем на території відповідача.

Посилання на претензію та на відповідь на претензію взагалі є
безпідставними, оскільки самими умовами договору сторонами був чітко
визначений  порядок розрахунків і
дотримання в даному випадку норм ст. 530 ЦК України - це ініціатива позивача, а
не обов'язкова вимога, судом при розгляді справи не робився акцент саме на
визнанні претензії відповідачем. Твердження відповідача щодо неякісності
наданих послуг також є необґрунтованими, належних доказів неякісності наданих
послуг відповідачем не надано, акти виконаних робіт містять зауваження щодо
прийнятті відповідачем наданих послуг (виконаних робіт). Більш того, останній
акт за договором підписаний сторонами у жовтні 2006 року, відповідач не
звертався а ні до позивача, а ні до суду, з питань якості виконаних робіт.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії
суддів в основному  відповідають
фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна  правова оцінка, через що відсутні підстави
для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового
рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської
області  забезпечив додержання вимог
статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та
об'єктивно дослідив  фактичні обставини
справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому
чинним законодавством України.

Оскаржуючи прийняте по справі судове рішення відповідач у своїй
апеляційній скарзі єдиною підставою для
його скасування зазначив,  що
позивачем неналежним чином виконані умови договору щодо повернення документації
відповідача. При цьому жодних документально обґрунтованих пояснень своїх
тверджень відповідач не надав.

Разом з тим позивач надав усі необхідні документи у
обґрунтування  свого позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України
статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,

постановила:

У клопотанні відповідача про відкладення розгляду апеляційної
скарги відмовити.

Рішення господарського суду
Харківської  області від 20 лютого
2007 року у  справі № 45/461-06 залишити
без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Головуючий суддя                         В.В.Афанасьєв

суддя
А.І.Бухан

суддя                                 О.В.Шевель