ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 р.
№ 16/243/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,
Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.

за участю повноважних представників:

позивача
Матвєєвої В.А.,

відповідача
Лихольота А.В.,

розглянувши у відкритому
засіданні касаційну скаргу
на ухвалу
ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України"

від 11 жовтня 2006 року господарського суду Миколаївської області

та постанову
від 12 грудня 2006 року
Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№16/243/06

за позовом
ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”

до
ВАТ по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз”

про
стягнення 210980, 14 грн.,

встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 18 липня 2006 року (суддя Фролов В.Д.) позов задоволений частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 182355, 58 грн. основного боргу, 8200, 25 грн. інфляційних витрат, 3132, 76 грн. 3% річних, 6916, 62 грн. пені, судові витрати. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 10374, 99 грн. відмовлено.

Відповідач звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання вказаного рішення суду строком на один рік, у зв’язку з тяжким фінансовим станом.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11 жовтня 2006 року (суддя Фролов В.Д.) відстрочено виконання рішення господарського суду від 18.07.2006 року у даній справі строком на шість місяців.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду  від 12 грудня 2006 року вказану ухвалу суду залишено без змін.

У касаційній скарзі  ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” просить вказані ухвалу та постанову суду скасувати, як прийняті з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній  фактичних обставин, проаналізувавши  правильність застосування господарськими судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

До таких обставин відносяться матеріально-правові факти, зокрема фінансовий стан сторін, а також ступінь вини відповідача та інші обставини справи.

Виносячи ухвалу, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правильно встановив, що з матерів справи вбачається наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення, а саме скрутне фінансове становище ВАТ "Миколаївгаз" та заборгованість перед позивачем, яка утворилась внаслідок несвоєчасної оплати споживачами за поставлений природний газ. Вказане підтверджується, зокрема, реєстром кредиторської заборгованості боржника перед ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та довідкою органу статистики про дебіторську заборгованість ВАТ "Миколаївгаз".

Згідно Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" від 20.02.2003 року, заборгованість з квартирної плати та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир, яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації, шляхом укладання з підприємствами - надавачами таких послуг договорів про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги.

Розглядаючи справу, суди правильно встановили факт наявності у ВАТ "Миколаївгаз" дебіторської заборгованості за надані послуги з газопостачання населенню. При цьому, платоспроможність відповідача прямо залежить від обсягу платежів споживачів, яким цим законом передбачена можливість здійснення реструктуризації своїх боргів перед надавачами житлово-комунальних послуг, в тому числі й перед ВАТ "Миколаївгаз".

Враховуючи наведене, суд вважає, що місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, враховуючи існування реальних обставин, які ускладнюють виконання рішення у даній справі, обгрунтовано відстрочив виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 18.07.2006 року у даній справі строком на шість місяців.

За таких обставин, суд вважає, що судові рішення відповідають обставинам справи і вимогам закону, тому їх необхідно залишити без  змін.

Доводи, викладені ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” в касаційній скарзі, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та не відповідають вимогам діючого законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111           Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11 жовтня 2006 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду  від 12 грудня 2006 року залишити без змін, а касаційну скаргу ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                                В.Дерепа

Судді                                                                                                            Б.Грек

Л.Стратієнко