ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.06.07 р.                                                                               Справа № 40/120

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Донецький проектно-конструкторський технологічний інститут” м. Донецьк

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Донецька машинобудівельна компанія” м. Донецьк

про стягнення 1300 грн. 74  коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Патенко В.М.- начальник юридичного відділу, Погосян О.Є. - головний бухгалтер

від відповідача не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 1300 грн. 74 коп. згідно договору оренди майна № 67/10 від 07.10.02р.

Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи вважаються належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Оскільки підприємство відповідача не знаходиться за адресою, вказаною в позовній заяві, позивач надіслав копію позовної заяви на адресу відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстрі підприємств та організацій України.

З’ясувавши  фактичні  обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 07.10.02р. між відкритим акціонерним товариством „Донецький проектно-конструкторський технологічний інститут” та товариством з обмеженою відповідальністю „Донецька машинобудівельна компанія” був укладений договір оренди № 67/10 майна – ліфта, реєстраційний № 54378, розташований в адміністративній будівлі позивача за адресою: 83003, м. Донецьк, проспект Ілліча, 89.

На виконання п. 1.1 договору позивач передав відповідачеві в оренду майно – ліфт, що підтверджується актом приймання-передачі від 04.10.02р.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається у відповідності до розрахунку орендної плати (додаток № 3 до договору) та сплачується на розрахунковий рахунок позивача щомісячно не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним.

Факт користування майном підтверджується актами виконаних робіт № 621001 від 31.10.03р., № 621101 від 28.11.03р., № 621201 від 31.12.03р., № 620101 від 30.01.04р., № 620102 від 27.02.04р., № 180303 від 31.03.04р., № 180304 від 30.04.04р., № 180305 від 31.05.04р., № 180306 від 30.06.04р., № 180307 від 30.07.04р., № 180308 від 31.08.04р., № 180309 від 30.09.04р., № 180301 від 29.10.04р., № 180311 від 30.11.04р., рахунком-фактурою № 18031201 від 01.12.04р.

Відповідач свої зобов’язання не виконав, орендну плату відповідно до договору оренди майна № 67/10 від 07.10.02р. у повному обсязі не сплатив, внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 1300 грн. 74 коп., який позивач намагається стягнути.

За приписами п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Слід звернути увагу сторін на те, що коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів установить, що право позивача, захистити яке він просить, відповідачем не порушено, приймається рішення про відмову у задоволенні позову саме з цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності.

Якщо буде встановлено, що право позивача порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд приймає рішення, яким відмовляє в позові у зв’язку із закінченням строку позовної давності. А при визнанні причин пропуску цього строку поважною порушене право має бути захищене.

З введенням нового ЦК України 2003р. суд може застосувати строк позовної давності тільки за заявою сторони у спорі (частина 4 ст. 267 ЦК України). Така заява стане підставою для відмови у позові, коли суд не визнає причину пропуску строку поважною. По старому ЦК України 1963р. суд був зобов’язаний застосувати строк позовної давності незалежно  від заяв сторін.

Представник відповідача не прибув у судове засідання, заяву про застосування строку позовної давності до суду не надав.

Тому питання захисту порушеного права позивача вирішується за наявними у матеріалами доказами. Це прояв прагнення, наскільки це можливо, невтручання у правовідносини суб’єктів господарювання.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір  оренди.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов’язковим для виконання сторонами.

У силу частини першої ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 283 ГК України як спеціальна норма передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За такими обставинами, позов щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 1300 грн. 74 коп. обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Витрати по держмиту та забезпечення судового процесу покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Суддя може оголосити в судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення за наявності згоди на це представників як позивача, так і відповідача, присутніх у засіданні. А в разі присутності представника лише однієї сторони - за згодою цього представника. Позивачем надана така згода, тому судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення по справі.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 526, 759, 762 ЦК України 2003 року, ст. ст. 55, 193, 202, 283 ГК України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з суб’єкта товариства з обмеженою відповідальністю „Донецька машинобудівельна компанія”, 83000, м. Донецьк, вул. Артема, 143А, ід.код 32123460, р/р 8653 в філії ГУ Промінвестбанку в Донецькій області, МФО 334635, на користь:

-          відкритого акціонерного товариства „Донецький проектно-конструкторський технологічний інститут”, 83003, м. Донецьк, проспект Ілліча, 89, ід. код 00174071, р/р 0404 в ДФ АКБ „Мрія”, МФО 335571, борг в сумі 1300 грн. 74 коп., витрати по держмиту в сумі 102 грн. 00 коп., витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп., видавши наказ.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 12.06.07р.

Суддя