ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.07
Справа №АС12/643-06.

за позовом: Спільного українсько-білоруського підприємства «Укртехносинтез»

у  формі ТОВ

до відповідача:   Державної податкової інспекції в м. Суми

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог:

Сумська міська рада

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення

СУДДЯ  КОСТЕНКО Л.А.

Представники сторін:

від позивача: Шелегеда О.І., (довіреність 75-юр від 23.08.2006 р.),

Рудченко О.М., (довіреність  № 02/07-100 від 15.01.2007 р.)

від відповідача: Шаповал Л.О. (довіреність № 387/9/10-009 від

09.01.2007р.)

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог -

Сумська міська рада – не прибув

Предмет спору: Позивач просить визнати нечинним податкове  повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми від 22.12.2006р. № , посилаючись на прийняття його з порушенням  законодавства.

Відповідач позов  не визнає мотивуючи тим, що при перевірці позивача було встановлено заниження плати за землю (орендної плати) за перевіряє мий період на загальну суму 23 331 грн. 21 коп. внаслідок порушення позивачем ст. 21Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 2, 5, 14, 23  Закону України «Про плату за землю», та ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи відкладався з 15.01.2007р. до 29.01.2007р, з 29.01.2007р. до 15.02.2007р., з 15.02.2007р. до 05.03.2007р. Ухвалою господарського суду від 15.02.2007р. розгляд справи було продовжено до 12.03.2007р.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 29.01.2007р. за заявою відповідача до участі у справі залучено Сумську міську раду в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін, суд встановив:

За результатом проведеної виїзної планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005р. по 30.09.2006р. (акт перевірки від 08.12.2006р. № 7662/2311/21127532/35) відповідачем прийняте повідомлення-рішення № /0/82180 від 22.12.2006р. про донарахування орендної плати за землю в сумі 23 331 грн. 21 коп. фінансової санкції 11665 грн. 60 коп., а всього на суму 34996 грн. 81 коп.

В ході перевірки було встановлено (на підставі  листа управління земельних та природних ресурсів Сумської міської ради  від 27.11.2006р. № 2386, що

позивач має діючі договори оренди землі, а саме: договір оренди землі від 10.03.1998р. за № 186, строк дії до 28.02.2021р. на земельну ділянку площею 0, 4 га.  по вул. Тополянській, 15 в м. Суми.;

-          договір оренди землі від 17.10.1998р. за № 103, строк дії до 17.10.2021 р.; на земельну ділянку площею 0. 11 га по вул.. Косівщинська, 96 в м. Суми;

-          договір оренди землі від 22.10.1996р. № 104, строк дії до 17.10.2021р. на земельну ділянку площею 0, 125 га по вул. Тополянській, 15.в м. Суми.

Відповідач вважає що зазначені договори оренди земельних ділянок підтверджують право позивача на оренду земельних ділянок, відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, на момент проведення перевірки договори залишалися діючими, тому позивач зобов’язаний був  нараховувати та сплачувати орендну плату за землю. Також як вбачається з акту перевірки, відповідачем було встановлено, що позивач за користування земельними ділянками, розташованими в м. Суми по вул. Харківська, 9/1 та по вул. Тополянській, 17 згідно договорів оренди землі від 21.03.2001р. № 396 та від 20.03.2001р. № 402 у перевіряємому періоді з 01.07.2005р. по 30.09.2006р. сплачував орендну плату без врахування коефіцієнту інфляції. Станом на 01.01.2006р. нормативна грошова оцінка землі була проіндексована на коефіцієнт індексації 1, 035, в зв’язку з чим відповідач при проведенні перевірки донарахував позивачу орендну плату за земельні ділянки за договорами від 29.03.2001р. № 186 вул. То полянська, 17 за 2006р. – 7 598 грн. 08 коп.; по договору № 396 від 21.03.2001р., вул. Харківська 9/1 за 2006р. – 576 грн. 84 коп., а всього донараховано 8174 грн. 92 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Справляння сплати за землю здійснюється відповідно до Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992р. № 2535 –ХІІ (надалі Закон 2535), який визначає  розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, пільги щодо плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до ст. 13 Закону 2535 підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності – договір оренди такої земельної ділянки.

Відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV  (надалі Закон № 161).

Статтею 21 Закону № 161 встановлено, що розмір, форма, і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст. 23 Закону 2535 грошова оцінка земельної ділянки  проводиться Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Грошова оцінка земельної ділянки щороку станом на 1 січня уточнюється на коефіцієнт індексації, порядок проведення якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошової оцінки затвердженої  постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000р. № 783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель». Відповідно до ст. 3 цієї постанови на Держкомзем України покладено обов’язки повідомляти, зокрема обласні управління земельних ресурсів про необхідність щороку індексувати грошову оцінку земель (як сільськогосподарського призначення, так і населених пунктів) на 1 січня відповідного року на коефіцієнт індексації, розрахований відповідно до постанови № 783.

Згідно із ст. 14 Закону 2535 платники земельного податку та орендної плати щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки, податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов’язку подання щомісячних декларацій.

Індексація розміру орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнтів інфляції передбачена статтями 15 та 21 Закону № 161 і є однією із істотних умов договору оренди. Відповідно якщо у договорі оренди земельних ділянок не передбачено проведення індексації грошової оцінки, яка впливає на розмір орендної плати, орендодавець має право вимагати збільшення її розміру відповідно до чинного законодавства.

Договори оренди на земельні ділянки розташовані по вул. Харківській 9/1 м. Суми та Тополянській, 17 були укладені між позивачем та Сумською міською радою відповідно 22.02.2001р. та 24.10.2000р. На час проведення відповідачем перевірки діяли договори оренди в редакції від дня укладення, зміни до них в тому числі в частині орендної плати (її  індексації самостійно позивачем) не вносились. Тобто позивач відповідно до норм діючого законодавства виконував належно умови договору оренди, та сплачував установлений йому розмір орендної плати. Тому відповідач не мав правових підстав для перегляду розміру орендної плати, поза межами договору, та донарахувати відповідно орендну плату в розмірі 8174. 92 грн.

Стосовно донарахування орендної плати за землю на загальну суму 15156, 29 грн. за договорами  про оренду № 186 від 10.03.1998 грн. (м. Суми, вул. Тополянська 15); № 104 від 22.10.1996р. (м. Суми, вул. Тополянська 15);   № 103 від 17.10.1998р. ( м. Суми, вул. Косівщинська 96), судом встановлено наступне:

При перевірці відповідачем не враховано, що відповідно до рішення Сумської міської ради від 21.06.2000р. позивачу надана в користування земельна ділянка за адресою по вул. Тополянська, 17 площею 1, 8007 га, яка складається з земельної ділянки площею 1,2230 га, яка належала конторі МТП «Облкооппостач», земельної ділянки площею 0,4048 га, яка належала СУБП «Укртехносинтез» у формі ТОВ (тобто позивачу) (по вул. Тополягнська 15)  та земельної ділянки площею 0, 1729 га – за рахунок земель Сумської міської ради. Таким чином позивачу двічі донарахована орендна плата за земельну ділянку площею 0, 4 га., а  саме за договорами оренди земельної ділянки від 24.10.2000р. та по договору № 186 від 10.03.1998р.

Земельна ділянка площею 0, 125 га за адресою м. Суми вул. Тополянська, 15 перейшла до ЗАТ «Укрросметал» в зв’язку з продажем об’єктів нерухомості. В договорі від 13.12.2006р.  про розірвання договору оренди земельної ділянки від 22.10.1996р. № 104  в п. 2 встановлено, що позивач, як орендар,

зобов’язаний сплатити орендну плату за весь час користування земельною ділянкою до дати набрання чинності нового   договору земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. То полянська, 15 від 16.02.2001р. № 372 площею 1, 5502 га, укладеного між Сумською міською радою та ЗАТ «Укрросметал».

Земельна ділянка площею 0,110 га за адресою м. Суми, вул. Косівщинська, 96 на час перевірки знаходилась і залишається в користуванні осіб, які придбали об’єкт нерухомості за Договорами купівлі-продажу від 21.04.2003р. (гр. Безбабний В.С.) та від 21.04.2003р. ( ТОВ Юніон Трейд). В договорі від 14.12.2006р. про розірвання договору оренди земельної ділянки від 17.10.1996р. № 103 (Косівщинська) в п. 2 також встановлено, що позивач зобов’язаний сплатити орендну плату за весь  час фактичного використання земельної ділянки, тобто до моменту укладання договорів кпівлі-продажу нежитлового приміщення від 21.04.2003р. № 2-16/6-2003 та від 21.04.2003р. № 1527.

Тобто в зазначених договорах про розірвання договорів оренди землі сторони Сумська міська рада та позивач встановили дати розірвання договорів оренди землі з моменту відчуження  об’єктів нерухомості, а тому у позивача відсутні підстави для сплати орендної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов  задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми № /0/82180 від 22.12.2006р. про донарахування орендної плати за землю на загальну суму 34 996 грн. 81 коп.

3.           Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,  якщо таку заяву не було подано. В разі подання  апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,  набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.