ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" січня 2007 р.                                                                                   Справа №  02/108

Господарський суд Черкаської області в складі   головуючого судді  Пащенко А.Д.,

із секретарем судового засідання Олененко С.П., за участю представників:

позивача: Красовський А.Ф. –директор, Тархов В.В. - за довіреністю,

відповідача: Міщенко Г.О., Гриценко Г.С. - за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу

за позовом Державного комунального підприємства "Екотехпром"

до Комунального підприємства Черкаського експлуатаційного лінійного управління автомобільних шляхів

про  відновлення пропущеного строку позовної давності  і стягнення 1599,34 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про відновлення пропущеного строку позовної давності  та стягнення із відповідача 1599 грн. 34 коп. боргу  за  виконані позивачем роботи по прийманню та утилізації опалого листя, що збиралося на території міста Черкаси.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали у заявленій сумі, просили відновити строк позовної давності, позов задовольнити. Причиною, з якої позивач не звертався раніше із даною вимогою, позивач назвав відсутність коштів у відповідача.

Відповідач у  відзиві на позов та представники у судовому засіданні проти позову заперечили з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, заявили про застосування судом вимог статей 256-276 ЦК України та пояснили, що в кінці 2002 року заборгованість перед позивачем було списано за строком давності, і в зв’язку з цим відповідач вказав у акті звірки на 01.11.2003 року про відсутність заборгованості перед позивачем; із вказаної суми відповідач сплатив до бюджету податок на прибуток.  Відповідач стверджує про відсутність його вини у непроведенні розрахунку із позивачем, оскільки  кошти надходили відповідачу епізодично, нерівномірно.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд  приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається,  що між державним комунальним підприємством "Екотехпром" та комунальним підприємством “Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів” у 1999 році існували договірні відносини, основані на угодах від 17.09.1999 року, 18.10.1999 року, 18.11.1999 року, за якими  позивач виконував роботи по прийманню та утилізації опалого листя, що збиралося з вулиць міста,  для відпрацювання технологій утилізації органічних відходів. Виконані  позивачем роботи оформлялися актами приймання виконаних робіт за вересень-жовтень 1999 року,  за жовтень-листопад 1999 року,  за листопад-грудень 1999 року.  Вказані акти  підписані представниками сторін, скріплені печатками підприємств.

Відповідно до пункту 2.3. названих  угод  відповідач,  як замовник, зобов’язався  проводити оплату за виконані роботи в строк 5 банківських днів із моменту підписання акту виконаних робіт.

Отже, строк оплати останнього акта приймання виконаних робіт -  не пізніше 10 січня 2000 року.

Як вбачається із матеріалів справи та із пояснень представників сторін, відповідач дійсно частково провів розрахунок із  позивачем  і мав залишок заборгованості перед  ним в сумі 1599 грн. 34 коп.,  про що підтвердив у акті звірки станом на 12 червня 2002 року.  Однак, у акті звірки станом на 01.11.2003 року відповідач не вказав наявність у  нього заборгованості перед позивачем.  Як вбачається із пояснень відповідача,  останній списав кредиторську заборгованість  у зв’язку із спливом строку позовної давності.

Відповідач заявив про  застосування ст. 267 ЦК України та просить відмовити у заявленій позовній вимозі, оскільки строк позовної давності скінчився і позивач не навів поважних причин для його поновлення.

Суд вважає правомірною таку вимогу відповідача,  оскільки позивач дійсно пропустив строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду і не  вказав поважних причин його пропуску. Відсутність коштів у відповідача, яка наведена позивачем у судовому засіданні як причина, з якої позивач не звертався раніше до відповідача із вимогою сплатити кошти, не може бути прийнята судом як поважна та бути підставою для поновлення строку позовної давності.

Згідно ст. 76 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв до 01.01.2004 року –на час виникнення та виконання договірних зобов’язань між сторонами,  право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Як вказано вище,  вся вартість виконаних позивачем робіт повинна бути оплачена відповідачем не пізніше  07.01.2000 року.  Тобто,  право позивача на отримання коштів за виконані ним роботи порушене 08.01.2000 року  і саме з цієї дати починається  перебіг трирічного строку позовної давності для звернення до суду із позовом про стягнення вартості виконаних робіт, тобто право позивача порушене  .

Підписання акту звірки на 12.06.2002 року не перериває перебігу строку позовної давності, і трирічний строк позовної давності сплив ще 08.01.2003 року.

Оскільки строк позовної давності позивачем пропущений, поважних причин його пропуску позивачем не вказано, є  заява відповідача про застосування строку позовної давності, тому відповідно до статті 267 ЦК України  (статті 80  ЦК УРСР)  у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі статті 49 ГПК України понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями  49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити  повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                                            А.Д.Пащенко

Рішення  підписане суддею 16.01.2007р.