Харківський апеляційний
господарський суд
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2007
р.
Справа № АС-11/518-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Євтушенкові Є.В.

за
участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача -  1)
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 2)ОСОБА_3, копія пост. дов. б/н від 16.01.07 р.

треті особи - 1) не з"явився; 2) Ремінного В.І., копія пост.
дов. №01-02-20/1098 від 26.04.07 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача
(вх. № 864 Х/1-12) на ухвалу господарського суду Харківської області від
07.02.07 р. у справі № АС-11/518-06

за позовом Міністерства
оборони України, м. Київ,

до 1) Харківської районної
державної адміністрації Харківської області, м. Харків, 2) суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків,

треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, - 1)  Харківський
районний відділ земельних ресурсів, 2) Управління з контролю за використанням
та охороною земель у Харківській області,

про визнання нечинними розпоряджень та
визнання недійсними договорів купівлі-продажу

встановила:

Позивач, Міністерство оборони України, звернувся  до господарського суду Харківської області з
адміністративним позовом про визнання нечинними розпорядження Харківської
райдержадміністрації Харківської області НОМЕР_1 «Про надання земельної ділянки
приватному підприємцеві ОСОБА_1», розпорядження Харківської
райдержадміністрації Харківської області
НОМЕР_2«Про продаж земельної ділянки Харківської райдержадміністрації»,
а також про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки від
08.08.2003 року, укладеного між Харківською райдержадміністрацію та приватним
підприємцем ОСОБА_1 та державного акту на право власності на земельну ділянку
від 16.09.2003 року, виданого Харківською районно державною адміністрацією.
Посилався на те, що вказана земельна ділянка знаходилася у користуванні
військової частини А-1215 для потреб Збройних Сил України, продаж її була
здійснена першим відповідачем з порушенням земельного законодавства та прав
Міністерства оборони України, до господарського суду Харківської області була
направлена помилково.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про
передачу справи до господарського суду м. Києва за територіальною підсудністю з
посиланням на частину другу статті 19 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2007р. у
цій справі (суддя  Черленяк М.І.)  відмовлено позивачеві в задоволенні
клопотання про передачу справи до господарського суду м. Києва.

Позивач з ухвалою господарського суду Харківської області від
07.02.2007р. не погодився, звернувся до Харківського апеляційного
господарського суду  з апеляційною
скаргою, просить цю ухвалу скасувати, справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції за місцем знаходження позивача. Просить розглянути апеляційну
скаргу за відсутності представника Міністерства оборони України.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається, зокрема, на те, що
господарський суд Харківської області є неповноважним розглядати і вирішувати
адміністративну справу №АС-11/518-06, так як підсудність таких адміністративних
справ визначена в частині 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до вимог якої ці справи вирішуються за місцем
проживання  (перебування, знаходження)
позивача, тобто в даному випадку  -
господарським судом м. Києва.

Другий відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його
представник у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечують,
вважають оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, просять залишити її без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилаються, зокрема, на те, що
позивачем заявлялись не лише позовні вимоги, що стосуються правових актів
індивідуальної дії,  дій чи бездіяльності
суб"єктів владних повноважень, які передбачені частиною 2 статті 19
Кодексу адміністративного судочинства України, а й інші позовні вимоги, які
відповідно до частини 1 цієї статті повинні розглядатися за знаходження
відповідача. Крім того, вказує на те, що позивач, звернувшись  з позовною заявою до господарського суду
Харківської області, реалізував своє право на вибір підсудності, закріплене
частиною 4  статті 19 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Представник першого відповідача у судовому засіданні проти доводів
апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та
обгрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Представник третьої особи - Управління з контролю за використанням
та охороною земель у Харківській області у судовому засіданні пояснив, що
відносить вирішення апеляційної скарги на розсуд суду.

Представник третьої особи- Харківського районного відділу
земельних ресурсів у судове засідання не з"явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Колегія суддів дослідила
матеріали справи, вислухала пояснення представників сторін та третьої особи,
перевірила правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті
оскаржуваної ухвали норм процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу господарського суду першої інстанції
слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного
судочинства України  адміністративні
справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб"єктів владних повноважень, які стосуються інтересів
конкретної особи, вирішуються адміністративним судом за місцем проживання
(перебування, знаходження) позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлені
декілька вимог, а саме: про визнання нечинними актів першого відповідача, та
визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Як вірно зазначив господарський суд першої інстанції в своїй
ухвалі, частина 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України
України, на яку посилався позивач в обгрунтування свого клопотання, встановлює
правила територіальної підсудності виключно для вимог про оскарження правових
актів, та не встановлює такі правила для інших вимог, зокрема з приводу визнання
договору недійсним.

Зважаючи на те, що зміст позовних вимог позивача містить різні
вимоги, місцевий господарський суд дійшов правильного винсовку, що правила
територіальної підсудності при розгляді данної справи повинні застосовуватися
відповідно до частини 4 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що у разі невизначенності цим Кодексом
ториторіальної підсудності адміністративної справи, така справа розглядається
місцевим адміністративним судом за вибором позивача, який у даній справі при
подачі позову реалізував своє право на вибір суду та звернувся для захисту прав
до господарського суду Харківської області, який ухвалою від 14.12.2006 р.
відкрив провадження по справі.

Здійснення позивачем такого вибору територіальної підсудності
після відкриття провадження у справі норми Кодексу адміністративного
судочинства України не передбачають.

Таким чином, господарський суд першої інстанції, приймаючи
оскаржувану ухвалу, правильно встановив обставини справи та правильно
застосував норми процесуального права, а тому підстави для скасування цієї
ухвали відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.2007р. у
справі №11/518-06 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу складено у повному обсязі 28.04.2007 р.

Головуючий
суддя                            (підпис)

Судді                            (підпис)

(підпис)