СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.03.07                                                                                                  Справа
№  20/100/07

Суддя

За позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до Товариства
з обмеженою відповідальністю “ЗапЕкоБуд”, м. Запоріжжя

про стягнення суми 10332,19 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача
- ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 01.03.2007р.);

Від відповідача
-не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з
відповідача на користь позивача суми основного боргу за договором № НОМЕР_1 у
сумі 10332,19 грн., в тому числі 9454,00 грн. оплати за виконані роботи, 449,13
грн. пені, 349,80 грн. збитків від інфляції, а також 3 % річних від
простроченої суми, в розмірі 79,26 грн.

Ухвалою господарського суду від
20.02.2006р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі №
20/100/07,  судове засідання  призначено на 15.03.2007р.

За згодою представника позивача у
судовому засіданні 15.03.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні 15.03.2007р.
представником позивача надано клопотання, в якому, зокрема,  позивач просить внести виправлення до
позовної заяви, де помилково  було
зазначено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “ЗапЕкоСтрой”,
тоді як належним відповідачем є Товариство з обмеженою відповідальністю
“ЗапЕкоБуд”. Клопотання судом задоволено.

За згодою представника позивача у
судовому засіданні 15.03.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві,
та на підставі договору, ст.ст.193, 231 ГК України,
ст.ст.15,202,258,526,530,536,625,875 ЦК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і
місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим розглянути
справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в
ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.10.2006р. між Приватним підприємцем
ОСОБА_1, (підрядник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою
відповідальністю “ЗапЕкоБуд” (замовник, відповідач у справі) був укладений договір
№НОМЕР_1, за яким   підрядник
зобов'язався виконати, а замовник - прийняти і оплатити роботи з теплової
ізоляції теплових мереж.

Відповідно до п.2.1 договору
загальна сума договору становить
19258,00 грн., сума договору визначена на підставі твердої договірної
ціни.

Згідно з п.3.1. договору оплата за
виконанні роботи провадиться в наступному порядку: замовник, до початку робіт,
проводить передоплату в розмірі 9804,00 грн.;
залишок суми замовник оплачує протягом 10 календарних днів після закінчення
робіт з моменту підписання акту виконаних робіт і надання рахунку, шляхом
перерахування на поточний рахунок підрядника.             Відповідно до п.4.1.3 договору
приймання виконаних робіт оформлюється актом виконаних  робіт по формі КБ-2, КБ-3.

Строк дії договору: з моменту
підписання договору і до закінчення виконання зобов'язань по договору.             Як свідчать матеріали справи,
роботи виконані належним чином та здані відповідачу на підставі акту НОМЕР_3приймання
виконаних підрядних робіт  Ф№КБ-2в та
довідки про вартість  Ф№КБ-3 за жовтень
2006р. на суму 19258 грн. 00 коп.

16.10.2006р. на підставі платіжного
доручення №НОМЕР_2 відповідач перерахував позивачу в якості авансу 9804 грн. 00
коп.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок
закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання,
то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не надав суду доказів
виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу
у сумі 9454 грн. (19258 -9804).

Таким чином, вимоги про стягнення з
Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗапЕкоБуд” на користь Приватного
підприємця ОСОБА_1 суми 9454,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача
індекс інфляції за весь час прострочки  в
сумі  349,80 грн. та 3% річних в сумі
79,26 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший  розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт
несвоєчасного виконання грошових зобов'язань, вимоги про стягнення суми 349,80
грн. втрат від інфляції та суми 79,26 грн. -3% річних  є обґрунтованими і підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені
вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 449,13 грн.

Пунктом 3.1.3 договору передбачено,
що у випадку порушення умов оплати замовник сплачує підряднику пеню в розмірі
3% від суми, що залишилась,  за кожен
день прострочки.

Відповідно до вимог Закону України
“Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” №
543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів
цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобов'язання
відповідачем суд вважає доведеним, пеня в сумі 449,13 грн.  розрахована позивачем вірно, з урахуванням
вимог зазначеного закону та підлягає стягненню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 103 грн. 33 коп. витрат
на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю “ЗапЕкоБуд” (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 59, п/р
4980 в ФБ “Фінанси та кредит”, ТОВ в Запорізькій обл., МФО 313731,
)  на користь
Приватного підприємця ОСОБА_1 (6АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) суму 9454 грн. 00 коп.
основного боргу, суму 349 грн. 80 коп. втрат від інфляції, суму 79 грн. 26 коп.
-3 % річних, суму 449 грн. 13 коп. пені, суму 103 грн.33 коп. витрат на
державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення
оформлено і підписано у повному обсязі 14.05. 2007 р.