ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

16.05.07                                                                                           Справа  № 5/568-19/95

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                                  Бойко С.М.,

суддів:                                                         Марко Р.І.,

Бонк Т.Б.,

при секретарі Чаплик І.Д.,

з участю представників:

від позивача:  з”явився,

відповідача: з”явився,

розглянув апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Франківському  районі  м.Львова, м.Львів

на постанову господарського суду Львівської області від 05.12.2006 року, суддя Левицька Н.Г., в справі №5/568-19/95А,

за позовом дочірнього підприємства «Завод факсимільно-телефонної апаратури»відкритого акціонерного товариства «Львівський завод телеграфної апаратури», м.Львів

до відповідача державної податкової інспекції у Франківському  районі  м.Львова, м.Львів

про    визнання нечинними податкових повідомлень-рішень  №2499/10/23-2 від 14.02.2005 року, №2500/10/23-2 від 14.02.2005 року, №2501/10/23-2 від 14.02.2005 року,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Львівської області від 05.12.2006 року частково задоволено позов дочірнього підприємства «Завод факсимільно-телефонної апаратури»відкритого акціонерного товариства «Львівський завод телеграфної апаратури»до  державної податкової інспекції у Франківському  районі  м.Львова та визнано нечинними податкові повідомлення-рішення №2501/10/23-2 від 14.02.2005р. повністю, №2499/10/23-2   від   14.02.2005р.   в  частині нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 53330,75 грн. та №2500/10/23-2   від 14.02.2005р. в  частині нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 11243,75 грн.

Постанова суду мотивована тим, що факт отримання позивачем послуг та товарів за  вказаними в акті перевірки господарськими операціями, крім  операцій щодо річного супроводу програмного продукту "Р5Т Брокер", підтверджується наявними в матеріалах справи документами, які є належними доказами, а тому позивачем правомірно   віднесено вартість їх придбання до валових витрат, а сплачену в ціні товару чи послуг суму ПДВ до податкового кредиту.

В апеляційній скарзі скаржник (відповідач)  просить постанову суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та в позові відмовити повністю, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що позивачем зайво включено до складу валових витрат вартість спірних господарських операцій, оскільки представлені договори та акти приймання--передачі наданих порслуг, які стали підставою віднесення витрат до валових,  не підтверджуються первинними документами. Скаржник вважає, що в зв»язку з цим відсутнє  підтвердження фактичного надання послуг та їх зв»язок з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), а тому згідно п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ці витрати не можуть бути віднесені  до складу валових витрат.

Скаржник також не погоджується з посиланням місцевого суду на висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за №3586 судово-бухгалтерської експертизи від 31.05.2006р., посилаючись на неповне дослідження в ньому документації  підприємства та акту перевірки.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що податковим органом не встановлено факту відсутності у позивача первинних документів, що підтверджують здійснення ним господарських операцій щодо придбання послуг та товарів. Позивачем подано копії актів виконаних робіт та договорів, а також інші документи, які підтверджують правомірність віднесення вартості придбаних товарів та послуг до валових витрат.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що скарга   задоволенню не підлягає.

За результатами проведеної комплексної планової документальної перевірки    дотримання   вимог   податкового   та    валютного законодавства ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" за період з 01.10.2002р. по 01.07.2004р. ДПІ у Франківському районі м.Львова складено акт №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року, яким зафіксовано порушення позивачем п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.3.9. п.5.3, п.п.5.4.8 п.5.4 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" та п.п.7.4.1. п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

На підставі вказаного акту податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення №2499/10/23-2   від   14.02.2005р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 53912 грн., в тому числі 35941 грн. основного платежу та 17971 грн. штрафних (фінансових) санкцій, №2500/10/23-2   від 14.02.2005р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 11360 грн., в тому числі 7573 грн. основного платежу та 3787 грн. штрафних (фінансових) санкцій  та  №2501/10/23-2 від 14.02.2005р., яким виявлено завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 10555 грн.

Проте, даний висновок податкового органу частково не відповідає встановленим обставинам по справі.

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано заниження ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" скоригованого валового доходу на суму орендної плати за 2, 3, 4 квартали 2003р. в сумі 48600 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2002р. між ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" та ВАТ "ЛЗТА" укладено Договір оренди №ЕФ-50А строком на п'ять років. В зв'язку з невикористанням орендованих приміщень 12.06.2002р. ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" скеровано лист за вих. №67а  про припинення Договору оренди з 3 кварталу 2002р., а листом за вих. №1067 від 17.06.2002р. ВАТ "ЛЗТА" підтверджено, що Договір оренди вважається припиненим з 01.07.2002р. Наведене свідчить про те, що з 01.07.2002р. послуги по оренді згідно з Договором оренди ВАТ „ЛЗТА" не надавались. Відповідачем не подано доказів, які би підтверджували факт здійснення позивачем фінансово-господарської діяльності протягом 2, 3, 4 кварталів 2003р. у приміщеннях, орендованих у ВАТ "ЛЗТА" відповідно до договору оренди, а саме у корпусі №42 (5 поверх) за адресою: м.Львів, вул.Тургенєва,72, площею 648кв.м..

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано безпідставне віднесення позивачем до валових витрат суми коштів у розмірі 19031,00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 3806,20 грн., яку ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" сплатив підрозділу з окремим балансом "Мікрон"  за надані останнім інформаційні та консультаційні послуги:

відповідно до Контракту №37 від 04.12.2000р. та специфікацій №2, №6 від 16.01.2002 р.  до даного  Контракту  позивач  придбав  у  ПОБ  "Мікрон"  комутатор польовий П-193-М2 та ремонтний комплект запасних частин до нього. Дослідженням накладної №2895 від 15.01.2002 р. документально підтверджується здійснення господарської операції з продажу ПОБ "Мікрон" для позивача комутаторів польових П-193-М2 та ремонтний комплект запасних частин до них. Відповідно до специфікації №7 від 02.07.2002р. до даного договору ПОБ "Мікрон" надавав ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" інформаційні та консультаційні послуги по виготовленню комутатора польового.

Судом встановлено, що надання послуг належним чином оформлено актом виконаних робіт від 16.01.2004р. Відповідно до п.7.2 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997р. із внесеними змінами та доповненнями, ПОБ "Мікрон" видано ДП "ЗФТА" ВАТ „ЛЗТА" податкову накладну №12 від 30.01.2003р. на суму 22837,64 гривень, в тому числі ПДВ за ставкою 20% в сумі 3806,27 грн.

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано завищення позивачем загальної суми валових витрат за 2003 р. у розмірі 115019,00грн., в т.ч. за 1 квартал 2003 р.- на 81686,00 грн., за 3 квартал 2003 р.- на 33333,00 грн..

Судом встановлено, що витрати ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" понесені відповідно до умов Договору №3-ТЦ від 02.02.2001р. та дана господарська операція оформлена відповідно до вимог Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. N 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції Украни 05.06.1995р. №168/704.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2001р. між ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" (замовником) та ТТЦ "Фенікс" ВАТ "ЛЗТА" (виконавцем) укладено Договір №3-ТЦ, по наданню виконавцем послуг по охороні території та приміщень, охороні праці, пожежній охороні, обслуговуванні тепло-, водо, та електропостачання, послуги по матеріально-технічному постачанню та збуту готової продукції, юридичні консультації та правовий захист, економічні прогнози та розрахунки, функції контролю, послуги соцсфери, бухгалтерський облік та інше.

Факт надання послуг підтверджується належним чином оформленим актом виконаних робіт від 25.02.2003р. У відповідності до п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" ТТЦ "Фенікс" ВАТ "ЛЗТА" виписано ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" податкову накладну №109 від 28.02.2003р. на суму 5583,34грн. та ПДВ у розмірі 1116,67 грн.

Покликання  скаржника на те, що умовами вказаного Договору про надання послуг №3-ТЦ від 02.02.2001р. не передбачено показників цін на послуги зі збуту готової продукції та одиниці виміру, як складових порядку визначення вартості послуг при здійсненні зазначених господарських операцій є необгрунтованим та не може бути підставою виключення вказаних витрат з валових, оскільки  у Розділі "5. Оплата" вказаного Договору зазначається порядок документування погодженої сторонами вартості наданих послуг, згідно якого оплата   за    надані    послуги   здійснюється    "Замовником"    на    підставі двостороннього акту виконаних робіт та виставлених "Виконавцем" рахунків, а розмір оплати за послуги обумовлюється у двосторонньому акті виконаних

робіт.

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано безпідставне включення ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" до валових витрат суми орендної плати у розмірі 32100,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2002р. між ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" (Орендар) та ВАТ "ЛЗТА" (Орендодавець) укладено Договір оренди і№117д, предметом якого є передача Орендодавцем у користування Орендарю приміщення в корпусі №28 (1 поверх) за адресою: м Львів, вул.Тургенєва,72, площею 1070 кв.м. під виробничу діяльність.   Пунктом  5.7.  договору оренди  №117д  від  02.01.2003 р.   встановлено орендну плату у розмірі 10700,00 грн., без ПДВ за місяць, яка проводиться щоквартально відповідно до виставлених орендодавцем рахунків. 31.03.2003 р. орендодавцем виставлено рахунок №23 на суму 38520,00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 6420,00 грн., на підставі чого орендодавцем  виписано податкову накладну №264 від 31.03.2003 р.

Судом також встановлено, що ВАТ „ЛЗТА" виконував функції орендодавця відповідно до Договору №59д від 23.12.2002 р., укладеного між ЗАТ „Технопарк ЛЗТА" (власником орендованих ДП „ЗФТА" ВАТ „ЛЗТА" приміщень) та ВАТ „ЛЗТА", який передбачав (п.1-3 Договору №59д від 23.12.2002 р.) передачу майна (основних фондів) для виконання від імені і за рахунок ЗАТ „Технопарк ЛЗТА" певних юридичних дій, зокрема нести обов'язки та користуватися правами орендодавця по укладених раніше договорах оренди майна та здійснювати інші дії пов'язані з управлінням майном (основними фондами).

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано безпідставне віднесення позивачем до складу валових витрат у 1 кварталі 2003р. суми 17084,00 грн., відповідно до Договору №1/251/ВП-2001 від 25.05.2001р., за надані послуги з контроля якості продукції та приймання продукції.

Судом встановлено, що 30.11.2000р. між державним підприємством "Укроборонсервіс" (замовник) та ДП ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" (постачальник) укладено договір №Д29-5.1/337 на поставку юмутатора польового П-193-М2 та ремонтйого комплекту запасних частин до нього, згідно п.1.1. якого  постачальник зобов'язується надати замовнику інформаційні та консультаційні послуги відносно майна, в тому числі з гарантійного обслуговування майна. При цьому, поставка майна повинна проводитись із виконанням наступної умови Договору:

Відповідно до п.3.2. договору технічні характеристики, комплектність, якість майна повинні відповідати технічним умовам і стандартам виробника, або тим, що діють в Україні на даний вид майна і підтверджуватись сертифікатом відповідності, підписаним 308 військовим представництвом, що видається постачальником, сертифікатом походження, виданим Торгово-промисловою палатою України, які має надати постачальник.

Відповідно до Контракту №37 від 04.12.2000р. та специфікацій №2, №6 від 16.01.2002р. до даного контракту ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" придбав у ПОБ "Мікрон" комутатор польовий П-193-М2 та ремонтний комплект запасних частин до нього. Відповідно до специфікації №7 від 02.07.2002р. до даного Договору, ПОБ "Мікрон" надавав ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" інформаційні та консультаційні послуги з виготовлення комутатора польового. У п.5.1. вищевказаного Контракту вказано, що якість комутатора польового П-193-М2 та ремонтного комплекту запасних частин до нього повинна відповідати діючим стандартам, технічним умовам та іншим нормативно-технічним документам заводу-виробника.

Вищевказані товари в подальшому були продані ДП "Укроборонсервіс", що підтверджується даними накладної №1 від 15.01.2002р. та Акту №2 від 15.01.2002 р. прийому-передачі майна партії №2 до Договору №Д29-5.1/337 від 30.11.2000 р.

Для перевірки питання чи відповідає продукція вищезазначеним вимогам,- між ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" та Міністерством оборони України було укладено договір №1/251/ВП-2001 від 22.05.2001 р.

Факт надання послуг підтверджується належним чином оформленим актом №5 про надання послуг з контролю якості та приймання продукції (виконання робіт) до Договору №1/251/Вп-2001р. від 22.05.2001 р. Відповідно до Договору №1/251/ВП-2001 від 25.05.2001 р. із внесеними змінами і доповненнями та Акту виконаних робіт №5 Міністерством оборони України в особі виконавця робіт ГГО № 4762 надані послуги з контролю якості продукції та приймання продукції, а саме: прилад комутатор польовий П-193-М2, ремонтний комплект запасних частин для польового комутатора П-193-М2, на суму 17084,00 грн., ПДВ - 3416,00 грн.

Таким чином, вартість послуг з контролю якості продукції та приймання продукції (Комутатора польового П-193-М2 та ремонтного комплекту запасних частин до нього) є витратами, пов'язаними з продажем продукції (товарів, робіт, послуг).

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано безпідставне віднесення позивачем до складу валових витрат вартості робіт по розробці конструкторської документації.

Судом встановлено, що 10.06.2002р. між ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" - замовником та Відкритим акціонерним товариством „Львівський науково-дослідний інститут факсимільно-телефонної апаратури" - виконавцем укладено Договір №433, предметом якого є розробка виконавцем конструкторської документації на комплекс апаратури для системи сигналізації, централізації та блокування, що використовується на Львівській залізниці. Загальна вартість робіт по даному договору становить 80000 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 13 333,34 грн.

Пунктом 1.3. передбачено, що після закінчення роботи виконавець передає замовнику дублікати оригіналів конструкторської документації, а згідно п.2.3. договору №433 від 10.06.2002 р. оплата проводиться поетапно за виконані роботи на підставі актів приймання-передачі робіт.

Дослідженням акту №1 від 24.07.2002 року здачі-приймання робіт за Договором

№433 від 10.06.2002р. "Розробка КД на комплекс апаратури для системи сигналізації,

централізації та блокування, а саме - "панелі живлення" документально

підтверджується здійснення ВАТ „ЛНДІ ФТА" у липні 2002 р. операції з виконання

(передачі) робіт, згідно з п.п.1, 3.1, 3.2 календарного плану для позивача на суму

40000,00 грн., в тому числі ПДВ 6666,67 грн.          :

14.02.2003 р. між виконавцем та замовником належним чином оформлено передачу конструкторської документації, а саме: підписано Акт №2 здачі - приймання робіт до Договору №433 від 10.06.2002р. "Розробка КД на комплекс апаратури для системи сигналізації, централізації та блокування, а саме: "панелі живлення" про передачу комплекту конструкторської документації в Рем-копіях, згідно з пп.4.5 уточненого календарного плану (додаток №2) до Договору №433 від 10.06.2002р. Даними вказаного акту визначено наступні вартісні показники здійсненої операції - згідно з умовами договору замовнику належить сплатити 50% договірної ціни, що складає суму коштів у розмірі 40000 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 6666,67 грн. Замовником 15.07.2003р.  видано податкову накладну №44 на суму 33 333,33 грн. та ПДВ у розмірі 6666,67 грн.  Крім того, факт повного виконання ВАТ „ЛНДІ ФТА" умов Договору №433 від 10.06.2002р. підтверджується постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2005р. по справі №4/206-13/37.

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано безпідставне віднесення позивачем до валових витрат суми коштів у розмірі 800 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 160 грн, які ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" сплатив за участь у семінарі на тему "Проблеми створення та функціонування нових форм об'єднання підприємств".

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2002р. між ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" (замовник) та підприємством "Промислово-виробниче відділення Української Академії наук національного прогресу" (виконавець) укладено договір №01-37 на виконання робіт, предметом якого є проведення виконавцем 12.03.2003 р. наради-семінару на тему: "Проблеми створення та функціонування нових форм об'єднання підприємств".

Надання послуг по проведенню вищевказаної наради-семінару підтверджується належним чином оформленим актом здачі-приймання робіт від 13.03.2003 р.

Пунктом 3.7. розділу 3 "Правовий статус підприємства" Статуту ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" передбачено право вступати в об'єднання з іншими вітчизняним і зарубіжними господарськими товариствами, громадськими організаціями, підприємствами, створювати об'єднання і товариства, спільні підприємства, входити до них на договірній основі.

Вимогами п.п.5.4.2. п.5.4. статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», чинного на момент формування позивачем складу даних валових витрат встановлено наступний порядок віднесення до валових витрат вартості витрат на оплату участі у наукових семінарах: Зокрема, витрати на придбання науково-технічної літератури і передплату спеціалізованих періодичних видань та оплату участі у наукових семінарах за основною   діяльністю   платника   податку, і під   основною   діяльністю   розуміється діяльність  платника  податку,   визначена у  його  статутних документах,   яка  є регулярною і постійною протягом календарного року,  на який  припадає звітний період.   Критерії  віднесення  діяльності  до   основної   встановлюються   Кабінетом Міністрів України.

Обов'язки з доведення зв'язку витрат на цілі, обумовлені цим підпунктом, з основною діяльністю платника податку, покладаються на такого платника податку. У разі виникнення розбіжностей між податковим органом та платником податку стосовно зв'язку витрат на цілі, обумовлені цим підпунктом, з основною діяльністю платника податку, такі податкові органи зобов'язані звернутися до Міністерства України у справах науки і технологій, чий експертний висновок є підставою для прийняття рішення податковим органом.

В матеріалах справи відсутні посилання ДПІ у Франківському районі м.Львова на документи Кабінету Міністрів України чи Міністерства України у справах науки і технологій.

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано безпідставне віднесення ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" до складу валових витрат сум відряджень, що призвело до завищення валових витрат у 1 кварталі 2003р. на суму 6700 грн.

Статтею 121 Кодексу законів про працю від 10.12.1971р. передбачені гарантії і компенсації при службових відрядженнях, а саме працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій, у зв'язку із службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.

Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, затверджена Наказом Міністерства фінансів України N59 від 13.03.1998р. (в редакції наказу Міністерства фінансів України N 146 від 10.06.1999р.), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.03.1998р. за №218/2658 (надалі Інструкція про службові відрядження) визначає, що службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника підприємства, об'єднання, установи, організації(далі -підприємство) на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи.

Підпунктом 5.4.8 п.5.4. ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що до складу валових витрат включаються витрати на відрядження фізичних осіб,   що  перебуваіють у трудових відносинах    з     таким платником податку або є членами керівних органів платника податку, у межах фактичних витрат особи, яка відряджена, на проїзд (включаючи перевезення багажу) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження, оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чистка, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), найм інших жилих приміщень, телефонних рахунків, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в'їзд (віз), обов'язкового страхування, витрат на усний та письмовий переклади, інших документально оформлених витрат, пов'язаних з правилами в'їзду та перебування у місці відрядження, включаючи будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв'язку зі здійсненням таких витрат.

На підставі наказу №2-в від 12.03.2003 р. працівники ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" : інженер по збуту Сашин О.О. та інженер по постачанню Зінов'єв Є.В. були відрядженні до м.Москви (Російська Федерація), що підтверджується  посвідченнями на відрядження, оформленими відповідно до наказу Державної податкової адміністрації "Про затвердження типової форми посвідчення на відрядження" №260 від 28.07.1997 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №311/2115 від 14.08.1997 р.

Відповідно до пп.1.5. розділу II "Порядок відрядження за кордон" Інструкції про службові відрядження у разі відрядження з України до країн, з якими не встановлено або спрощено прикордонний контроль, фактичний час перебування у відрядженні за кордоном визначається, згідно з відмітками сторони, яка відряджає, та сторони, яка приймає, у посвідченні про відрядження, розраховано фактичний строк перебування вищевказаних осіб у службовому відрядженні у м.Москві (Російська Федерація) 5 днів.

Згідно з пп.1.15 розділу II "Порядок відрядження за кордон" Інструкції про службові відрядження,- працівниками до закінчення третього банківського дня були оформлені авансові звіти: Сашина О.О. №9 від 24.03.2003р. на суму 2092,72 грн та Зінов'єва Є.В. №10 від 24.03.2003 р.на суму 2052,74 грн.

Крім   того,   працівниками   на   підтвердження   витрат   представлено   розрахунок витрат з урахуванням курсу Національного банку України станом на 14.03.2003р. - 24.03.2003 р. рубля Російської Федерації по відношенню до гривні України 1 гривня: 0,16999 російського рубля, рахунок за проживання в ВАТ "Готельний комплекс "Центральний" №9829 від 17.03.2003р.; рахунок за проживання в ВАТ "Готельний комплекс "Центральний" №10603 від 18.03.2003р.; рахунок за проживання в ВАТ "Готельний комплекс "Центральний" №9898 від 19.03.2003р.; рахунок за проживання в ВАТ "Готельний комплекс "Центральний" №9828 від 19.03.2003р.; проїзні документи  МТ №202363; МТ №202364; МТ №202362; МТ №202365; чеки на підтвердження користування телефонним зв'язком; квитки, що підтверджують користування громадським транспортом.

Відрядження працівника ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" - заступника головного конструктора   Янчукова   В.О.   у   м.  Санкт-Петербург   (Російська   Федерація) на Електротехнічний   завод   для   ознайомлення   з   технологією   та   організацією виробництва   реле   оформлено   відповідно   до   Інструкції   про   відрядження   та підтверджується: наказом про відрядження №1-в від 06.03.2003 р.; посвідченням про відрядження; авансовим звітом №11 від 24.03.2003 р. проїзним документом МТ №240078; проїзним документом МТ №878807; рахунком за проживання в готелі "Киевская" №69394 від 18.03.2003 р.

Добові витрати у розмірі 280 грн. розраховані відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №23.04.1999р. №663, якою встановлені граничні норми добових витрат.

Зв'язок вищевказаних відряджень з основною діяльністю позивача підтверджується наступними документальними даними щодо визначення об'єкта виробничого завдання по цих відрядженнях: Технічна документація щодо "реле часу серії РСВ15, РСВ15М" Федерального державного унітарного підприємства "Санкт-Петербурзький електромеханічний завод Міністерства шляхів сполучення Російської Федерації", документи ДПС "ОАО "Телеком" щодо 4 Міжнародного конгресу НАТ "Прогресе технологий телерадиовещания" - "Построение номенклатурного ряда наземних спутникових станций для цифровой распределительной сети телерадиовещания".

Відповідно до вимог пп. 1.32. ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій матеріальній або нематеріальній формах , у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Згідно з п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь - які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В акті перевірки податковим органом не встановлено факту відсутності у позивача первинних документів, що підтверджують здійснення ним вищезазначених господарських операцій щодо придбання послуг та товарів.  Факт наявності вищезазначених документів по конкретних операціях  у позивача на момент перевірки податковим органом не спростовано, що свідчить про наявність у позивача первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Враховуючи наведене, підстави для неврахування вказаних документів при обчисленні та сплаті податку на прибуток відсутні. Правомірність віднесення позивачем до валових, витрат вартості придбаних вищевказаних послуг та товарів підтверджується  відповідними договорами та актами виконаних робіт, які містять інформацію щодо змісту здійсненої госпордарської операції та є належними доказами, що відповідає вимогам п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону  України   "Про  оподаткування   прибутку  підприємств".

Правомірність віднесення цих витрат до валових підтверджується також висновком Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за №3586 судово-бухгалтерської експертизи від 31.05.2006 р., який суд приймає до уваги, оскільки узгоджується з іншими доказами по справі.

З наведеного висновок податкового органу про визначення позивачу податкового зобов»язання з податку на прибуток в сумі  53330,75 грн.  згідно податкового повідомлення-рішення №2499/10/23-2   від   14.02.2005р. є необгрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи, а тому місцевим судом підставно його скасовано в цій частині.

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано безпідставне віднесення позивачем у березні 2003 р. до складу валових витрат суми 387,50 грн., що була сплачена ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" за річний супровід програмного продукту "Р8Т Брокер".

Супровід програмного - забезпечення це операція з надання послуг. Факт надання послуг підтверджується оформленим актом прийому-передачі науково-технічної продукції: Річний супровід програмного продукту "РЗТ Брокер" від 03.03.2003 р. Факт оплати за надані послуги підтверджується платіжним дорученням №29 від 03.03.2003 р. При складанні податкової звітності з метою правильного відображення окремої господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку. Відповідно до Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" були представлені документи, необхідні для визначення суми податкового зобов'язання, оформлені відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. N 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. №168/704, а саме: податкова накладна №194 від 03.03.2003р. на суму 465,00 грн, в тому

числі ПДВ в сумі 77,50 грн.;  рахунок №1290-К на суму 465 грн., в тому числі ПДВ  в сумі 77,50 грн; акт     прийому-передачі     науково-технічної     продукції:     Річний     супровід

програмного продукту „РЗТ Брокер" від 03.03.2003р. Проте, інших документів суду не представлено.

З наведеного, суд першої інстанції прйшов до правильного висновку про безпідставність віднесення позивачем у І кварталі 2003р. до складу валових витрат вартість послуг за річний супровід програмного продукту "РЗТ Брокер", оскільки в матеріалах справи відсутні документи щодо обліку основних засобів позивача та умов використання програмного продукту "РЗТ Брокер".

Таким чином,  в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення №2499/10/23-2   від   14.02.2005р. в частині визначення позивачу податкового зобов»язання з податку на прибуток в сумі  581,25 грн. слід відмовити. Судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо даної позиції, проте лише в мотивувальній частині, а тому постанову місцевого суду в цій частині слід змінити, зазначивши такий висновок суду і в резолютивній частині рішення.

Актом перевірки №66/23-2/3156/31074800 від 14.02.2005 року зафіксовано також порушення п.п.7.4.1. п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", внаслідок чого прийнято податкові повідомлення-рішення №2500/10/23-2   від 14.02.2005р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 11360 грн., в тому числі 7573 грн. основного платежу та 3787 грн. штрафних (фінансових) санкцій  та  №2501/10/23-2 від 14.02.2005р., яким виявлено завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 10555 грн.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додну вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у звітному періоді, у зв"язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, а згідно  п.п.7.4.5 вказаної  статті не дозволяється включення до складу податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) –актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами. Керуючись п.7.5 ст.5 вищенаведеного Закону, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: за вимогами п.п.7.5.1. дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У відповідності до п.п.7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Судом встановлено, що донарахування позивачу податку на додану вартість згідно спірних податкових повідомлень-рішень податковим органом зроблено на підставі висновку про неправомірне віднесення позивачем до складу валових витрат вартості послуг та товарів, отриманих позивачем згідно господарських операцій, які аналізувались судом вище.

Аналіз цих операцій свідчить про те, що позивачем дотримано всі вимоги для віднесення сум, сплачених за надання послуги та придбані товари, до складу податкового кредиту, за виключенням вартості суми у розмірі 387,50 грн., що була сплачена ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" за річний супровід програмного продукту "Р5Т Брокер".

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ДП "ЗФТА" ВАТ "ЛЗТА" зареєстровано як платник податку на додану вартість (Свідоцтво №17962489 від 05.09.2000р.) та наявні належним  чином  оформлені  податкові  накладні відповідно до вимог п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

З наведеного висновок податкового органу про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 11243,75 грн. згідно податкового повідомлення-рішення №2500/10/23-2   від 14.02.2005р. та виявлення завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 10555 грн. згідно податкового повідомлення-рішення №2501/10/23-2 від 14.02.2005р. є необгрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи, а тому місцевим судом підставно їх скасовано в цій частині.

Щодо податкового повідомлення-рішення №2500/10/23-2   від 14.02.2005р. в частині визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 116,25грн., то місцевим судом зроблено правильний висновок щодо відмови в позові в цій частині, оскільки матеріалами справи не підтверджується правомірність віднесення позивачем у І кварталі 2003р. до складу податкового кредиту ПДВ з  вартості послуг за річний супровід програмного продукту "РЗТ Брокер". Проте, такий висновок судом зроблено лише в мотивувальній частині, а тому постанову місцевого суду в цій частині слід змінити, зазначивши його і в резолютивній частині рішення.

В решті постанова місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстави для її скасування апеляційний суд не вбачає.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 198,201,205,207 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

постанову господарського суду Львівської області від 05.12.2006 року в справі за номером 5/568-19/95А -  змінити.

Доповнити новим пунктом.

Відмовити в позові щодо визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №2499/10/23-2   від   14.02.2005р.   в  частині нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 581,25 грн. та №2500/10/23-2   від 14.02.2005р. в  частині нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 116,25 грн.

В решті частині постанову господарського суду Львівської області від 08.12.2006 року залишити без змін, а апеляційну скаргу  державної податкової інспекції у Франківському районі  м.Львова  –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                      С.М. Бойко

Судді:                                                                                               Р.І.Марко

Т.Б.Бонк