ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.07                                                                                        Справа №  20/67/07

Суддя

За позовом Концерну “Міські теплові мережі”, м. Запоріжжя

до Житлово-будівельного кооперативу № 325 “Річковик”, м. Запоріжжя

про стягнення суми  18470,27 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Ведмідь А.Є. (довіреність №117/27 від 10.01.2007р.);

Від відповідача   -  не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача –ЖБК №325 “Річковик” на користь Концерну “Міські теплові мережі” 18 470,27 грн. основного боргу за поставлену теплову енергію в гарячій воді.

Ухвалою господарського суду від 31.01.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/67/07, судове засідання  призначено на 27.02.2007р. Ухвалою господарського суду від 27.02.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд відкладено на 13.03.2007 р., потім на –29.03.2007р.

У судовому засіданні 29.03.2007р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 29.03.2007р. позивач надав клопотання, просить стягнути з відповідача  суму основного боргу  за договором №21 від 01.08.2002р.  в сумі 12470,27 грн. В частині стягнення  суми 6000грн. боргу провадження припинити у зв’язку з частковою сплатою.

У порядку ст. 22 ГПК України клопотання прийняте судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду справи є уточнені позовні вимоги, мотивовані      обставинами, викладеними у позові, та обґрунтовані ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.193 ГК України.

Відповідач проти задоволення позову не заперечує, заборгованість у сумі 12470,27 грн. визнає. Просить надати розстрочку виконання рішення на шість місяців.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2002 р. між Концерном “Міські теплові мережі” (енергопостачальна організація, позивач у справі) та Житлово-будівельним кооперативом № 325 “Річковик”  (споживач, відповідач у справі) був  укладений договір №21 про постачання теплової енергії  в гарячій воді.

За Договором позивач (електропостачальна організація) зобов`язався постачати теплову енергію згідно з умовами Договору, а відповідач (споживач) зобов`язався оплачувати вартість спожитої теплової енергії та здійснювати інші платежі  згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору електропостачальна організація постачає споживачу теплову енергію з 01.08.2002р.по 31.07.2007р.

Згідно з п. 3.2.2. договору, відповідач забов'язаний виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни згідно з договором.

Відповідно до п. 6.5 Договору, яким обумовлено порядок розрахунків, споживач зобов`язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію.

Із матеріалів справи слідує, що Концерн  в період з жовтня2005р. по листопад 2006р. поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 89 072,55 грн., а саме: у 2005р.: жовтень –5708,56 грн., листопад –6605,47 грн., грудень –6732,47 грн.;у 2006 р.: січень –6808,21 грн., лютий –6517,72 грн., березень –6630,04 грн., квітень –6672,19 грн., травень –5070,59 грн.,  червень –4037,08 грн., липень –4039,38 грн., серпень –4045,52 грн., вересень –8659,05 грн., жовтень –9202,78 грн., листопад –8343 грн.

Проте, сплату за поставлену теплову енергію здійснив лише частково на суму  70590,31 грн. Також відповідачу було нараховано субсидії на суму 11,97 грн. (січень 2006р. – 5,84 грн., лютий 2006р. –6,13 грн.).

Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Аналогічні приписи щодо застосування Господарського кодексу України встановлено пунктом 4 Прикінцевих положень цього Кодексу.

На підставі зазначених норм суд застосовує до спірних  правовідносин сторін  відповідні норми ЦК та ГК України, що набрали чинності з 01.01.2004р.

Відповідно до  ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов’язання має  виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Однак, після порушення провадження у справі 05.02.2007р. перерахував суму 6000 грн., що підтверджується банківською випискою, у зв’язку з цим провадження в частині стягнення 6000грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.  Таким чином, вимоги про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу № 325 “Річковик”  суми 12470,27 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач просить надати розстрочку виконання рішення та надати можливість сплатити суму 12470,27 грн. за шість місяців. Клопотання мотивоване тим, що частина членів кооперативу несвоєчасно сплачують квартирну плату, що породжує заборгованість перед Концерном, більшу частину спожитої теплової енергії оплачено.

Суд вважає, що клопотання відповідача слід задовольнити частково  та з врахуванням інтересів обох сторін на підставі п.6 ст.83 ГПК України надати розстрочку виконання рішення в частині стягнення основного боргу на чотири місяці, стягуючи  з 01.04.2007р. по 3117,56 грн., 01.05.2007р. по 3117,57 коп., з 01.06.2007р. по 3117,57 коп.. з 01.07.2007р. по 3117,57 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 184,71 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій, сума 6000 грн. також сплачена після порушення судом провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу № 325 “Річковик” (69002, м. Запоріжжя, вул. Лепіка, 4-А, кв. 1, п/р 0072 у Лівобережному від.  РУ АК ПІБ, МФО 313786, )  на користь Концерну “Міські теплові мережі” (69091, м. Запоріжжя, б. Гвардійський, 137, п/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк”, МФО 313849, ) суму 12470 грн. 27 коп. основного боргу,  суму 184 грн. 71 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Надати розстрочку виконання рішення в частині стягнення основного боргу 12470 грн. 27 коп. на чотири місяці, стягуючи  з 01.04.2007р. по 3117,56 грн., 01.05.2007р. по 3117,57 коп., з 01.06.2007р. по 3117,57 коп., з 01.07.2007р. по 3117,57 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 6000 грн. провадження у справі припинити за відсутністю предмету спору.

Суддя                                               Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення  підписано   у повному обсязі  05.06. 2007 р.