суд
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" травня 2007 р.                                                     Справа № 8/326-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Давидюка В.К.

судді

за участю представників сторін

від позивача Кислицький С.С., дов. від 01.02.2007 року,
Іванисько В.М., дов. від 01.02.2007
року.

від відповідача
ОСОБА_2,  дов.  від
11.04.2007  року.

Розглянув  у  відкритому
судовому  засіданні справу за
позовом Житлово-будівельного
кооперативу  №2 (м.Житомир)

до Приватного  підприємця  ОСОБА_1 (м. Житомир)

про скасування рішення третейського суду від 03.11.06р.

В судовому засіданні 17.05.2007 року у відповідності
звимогами  ст. 77 ГПК  України
судом  оголошувалась  перерва
до  18.05.2007  року
на 12.00

Позивач  звернувся  до
суду  з  позовом
про  скасування рішення  третейського
суду  від  03.11.2006
року  у  справі
№ 2/03-2006.  В обгрунтування  своїх
вимог  позивач  зазначає,
що   при   прийняття
рішення    третейським  судом
не  дано  оцінку
всім  обставинам  справи,
доказам,  які  надавав
позивач,  рішення  прийнято
в  супереч вимог   Житлового
кодексу  України  та
Цивільного   кодексу  України.

Представники  позивача  у
судовому  засіданні  позовні
вимоги  підтримали  в
повному  об'ємі.

Представник
відповідача  позовні  вимоги
не  визнає.

Дослідивши  матеріали  справи,
вислухавши  представників  сторін,
господарський  суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації
"Голден кепітал  груп"  від  03.11.2006  року
позов   ОСОБА_1 про   усунення
перешкод  в  користуванні    приватною
власністю  задоволено.  Зобов'язано
Житлово-будівельний  кооператив №
2  м. Житомира  надати
дозвіл гр. ОСОБА_1  на  переобладнання  жилого
приміщення  квартири  АДРЕСА_1
для   розміщення  магазину
непродовольчих  товарів.

Позивач  стверджує,  що
рішення  третейського  суду
є  незаконним,  оскільки
прийняте  без  врахування
норм  Житлового  та
Цивільного     законодавства  України.

Зокрема,  позивач  зазначає,
що  відповідно  до
вимог  ст. 6 Житлового  кодексу
України,  жилі  приміщення
призначені  для  постійного
проживання  громадян. Надання  приміщення
у жилих  будинках  для
потреб  промислового  характеру
забороняється.

Згідно ст. 8  ЖК  України
переведення  для  проживання
жилих  приміщень  у
будинках  державного  і
громадського    житлового  фонду
в  нежиле - не  допускається.   Згідно ч. 3
ст. 7  ЖК  України,
тільки  не  придатні
для  проживання  жилі
приміщення  в будинках  житлово - будівельних  кооперативів може  бути
переобладнано  в  нежиле
за  рішенням  загальних
зборів  членів  кооперативу.
В  даному  випадку загальні  збори
членів  кооперативу  не
скликалися.     Також   позивач
зазначає,  що при  вирішення
справи  Третейським  судом
не  враховано,  що
мешканці  суміжних  квартир
категорично  проти  переобладнання, оскільки  ремонтні
роботи,  які  планує
проводити     відповідач  можуть
призвести до  пошкодження  сусідніх
квартир  та  в
цілому  самого  будинку.

Відповідач  позовні
вимоги  не  визнає,
вважає,  що  рішення
Третейського  суду  прийнято
у  відповідності  з
вимогами     законодавства.

Відповідно  до  вимог
ст. 51  Закону України
"Про  третейські  суду",
рішення  третейського  суду
може  бути  оскаржене та
скасоване  лише  з
таких  підстав:

1) справа,  по  якій
прийнято  рішення  третейського
суду,  не  підвідомча
третейському  суду  відповідно
до  закону;

2) рішення
третейського  суду прийнято  у
спорі,  не  передбаченому
третейською  угодою,  або
цим  рішенням вирішено  питання.
які  виходять  за
межі  третейської   угоди.
Якщо  рішенням   третейського суду   вирішені
питання,  які  виходять
за  межі   третейської
угоди,  то   скасовано
може  бути  лише
ту  частину  рішення,
що  стосується  питань.
які  виходять  за
межі  третейської  угоди;

3) третейську  угоду  визнано
недійсною  компетентним  судом;

4) склад  третейського
суду,  яким  прийнято
рішення,  не    відповідав
вимогам   статей 16-19   цього
Закону.

В  пункті  1.4; 1.6
рекомендацій   Президії  Вищого
господарського  суду  України
від  11.04.2005  року  №
04-5/639  "Про  деякі
питання  практики застосування  господарськими  судами
Законодавства  України
"Про  третейські суди"  зазначено,
що  господарським  судам
необхідно  мати  на
увазі,  що  наведений
у  частині  третій
ст. 51  Закону  перелік,
з  яких  може
бути    оскаржене  та
скасоване  рішення  третейського
суду, є   вичерпним  і
розширеному тлумаченню  не  підлягає. У
разі  оскарження  рішення
третейського  суду  з
інших  підстав,  ніж
наведені  у  зазначеній
нормі  Закону,  у
прийнятті  відповідної  скарги
слід  відмовити.

Згідно  п. 1.9.1  вищевказаних
рекомендацій  Вищого  господарського  суду
України,    господарський  суд  виносить  ухвалу
про  відмову  в
прийнятті  заяви,  якщо рішення
третейського  суду  оскаржено
з  підстав,  не
передбачених  статтею  51
Закону.

Як  вбачається з  позовної
заяви  та  пояснень
представників   позивача у  судовому
засіданні,  рішення  третейського
суду  оскаржено  з
підстав,  не  передбачених ст.  51
Закону.

За  наведених  вище
обставин суд    припиняє  провадження
у  справі на  підставі
п. 1  ст.  80
ГПК   України.

Керуючись  ст. 80, 86,  ГПК України,
господарський  суд

УХВАЛИВ

Провадження
у  справі   припинити.

Суддя

Віддрукувати:

1 - в справу

2 -  позивачу,

3.-  відповідачу.