Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2007 р.                                                           Справа № 2/47-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача -   Дульської Ю.В.  (дов. б/н від 01.02.2007р.), Гапка В.М. (дов.б/н від 01.02.2007р.), Ліскіної Н.М. (дов. б/н від 01.02.2007р.)

третьої особи - не з‘явився.

відповідача –Основіної К.Л. (дов.№02/07-462 від 06.02.2007р.), Рубаненко Л.В. (дов.№02/07-461 від 06.02.2007р.), Рудченка О.М. (дов.№02/07-100 від 15.01.2007р.)

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вхідний № 207С/3-9) на рішення господарського суду Сумської області від 20 грудня 2006 року у справі № 2/47-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Охтирський пивоварний завод", м. Охтирка Сумської області

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відкрите акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство ВНДІ компресормаш"

до  Спільного українсько-білоруського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехносинтез"  м.Суми

про  стягнення  збитків у сумі 276 647,00 грн.

встановила:

19 січня 2006 року ВАТ "Охтирський пивоварний завод" звернулося до господарського суду Сумської області з позовом до Спільного українсько-білоруського підприємства у формі ТОВ "Укртехносинтез"  про стягнення з відповідача понесені підприємством збитки у вигляді упущеної вигоди на загальну суму 276 647,00 грн. внаслідок поставки відповідачем, відповідно до умов договору № 2-14/1-2004 від 19.01.2004 року компресорних установок неналежної якості.

Рішенням господарського суду Сумської області від 20.03.2006 року у справі № 2/47-06 з спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехноситез" на користь відкритого акціонерного товариства "Охтирський пивоварний завод" було стягнуто 276 647,00 грн. збитків у вигляді втраченої вигоди, 2 766,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2006року рішення господарського суду Сумської області від 20.03.2006 року змінено,  в частині стягнення 24 879,00 грн. збитків у вигляді втраченої вигоди, 248,79 грн. держмита рішення скасовано та в цій частині позову відмовлено, стягнуто з ВАТ "Охтирський пивоварний завод" на користь спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" 124,40 грн. держмита за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2006 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2006 року та рішення господарського суду Сумської області від 20.03.2006 року у справі № 2/47-06 скасовано та справу передано на новий розгляд.

Рішенням господарського суду Сумської області від 20 грудня 2006 року у справі № 2/47-06 (суддя Лущик М.С.) позов задоволено частково. Стягнуто з Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" на користь ВАТ "Охтирський пивоварний завод" 251 768,00 грн. збитків у вигляді втраченої вигоди, 2518,68 грн. витрат по державному миту, 107,39 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову провадження по справі припинено.

Відповідач - Спільне українсько-білоруське підприємство "Укртехносинтез" з рішенням господарського суду Сумської області від 20 грудня 2006 року не погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 20 грудня 2006 року у справі № 2/47-06 і прийняти нове рішення, яким в позові ВАТ "Охтирський пивоварний завод" відмовити в повному обсязі. В скарзі відповідач посилається на те, що господарським судом Сумської області при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосовані норми: матеріального права –статей 224, 225 ГК України, статтями 673, 678 ЦК України та процесуального права –статей 34, 38, 43 ГПК України. Крім того, господарський суд Сумської області при винесенні рішення неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та прийняв рішення про відшкодування втраченої (упущеної) вигоди в розмірі, який не є доведеним матеріалами справи. При цьому, позивач, відповідно до ст. ЗЗ ГПК України повинен був довести, що він відшкодовує доходи, які міг би реально одержати за звичайних обставин, якщо б компресорні установки працювали без поломок. Розрахунок, доданий позивачем до позову не є обґрунтованим. Господарським судом Сумської області не було дано йому належної правової оцінки, а позивачем він не був доведений документально.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу відповідача, а також його представники у судовому засіданні вважають її необґрунтованою та просять у її задоволенні відмовити. Свою незгоду обґрунтовують, зокрема, тим, що згідно з умовами п. 6 Інструкції Держарбітражу СРСР П-7 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості»обладнання  приймається  по  якості  в  межах  гарантійного  терміну.  Пунктом 9 цієї інструкції передбачене складання акту про скриті недоліки обладнання, всі надані в справу акти про поломки установок свідчать про наявність скритих недоліків. Чинне законодавство не встановлює обов'язкове фіксування фактів неналежної якості поставленої продукції актами про фактичну якість і комплектність отриманої продукції та актами про приховані недоліки, а тому достовірне встановлення цих юридичних фактів судом на підставі оцінки наявних у справі експертних висновків фахівців є правомірним та

відповідає вимогам ст.43 ГПК України. Рішення господарського суду Сумської області від 20 грудня 2006 року вважають законним, обґрунтованим та таким, що має бути залишене без змін.

Представник ВАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство ВНДІ компресормаш" в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №2650375 від 20.01.2007р. У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ВАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство ВНДІ компресормаш" повністю погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі. Посилається на те, що місцевий господарський суд необґрунтовано визнав факт поставки неякісної продукції відповідачем, посилаючись на акти виконаних робіт і таблицю поломок, надану позивачем. Відповідно до п.4.2. Договору приймання продукції за кількістю і якістю проводяться у відповідності до вимог Інструкції П-6 від 15.06.1965р. «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за кількістю»і Інструкції П-7 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю» від 25.04.1966р. Крім того, акт експертизи №В-557 від 19.04.2006р. не може бути належним доказом при вирішенні спору про стягнення збитків. Враховуючи викладене, на підставі ст. 96 ГПК України, ВАТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш»просить апеляційний суд врахувати наведені доводи, скасувати рішення господарського суду Сумської області від 20.12.2006р. у справі №2/47-05 і прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню зважаючи на таке.

19 січня 2004 року між позивачем - ВАТ "Охтирський пивоварний завод'" (далі покупець) та відповідачем - СУБП "Укртехносинтез" (далі продавець ) був укладений договір № 2-14/1-2004 (далі Договір) на поставку компресорних установок у кількості 2-х штук.

Факт поставки товару відповідачем підтверджується видатковою накладною № 3892 від 18.05.2004 року та актами приймання - передачі (внутрішнього приміщення) основних засобів від 14.06.2004 року.

Відповідно до пункту 4.1. Договору, продавець несе відповідальність за комплектність, якість та строки поставки продукції. Якість установки повинна відповідати технічній документації.

Згідно пункту 4.4. Договору, відповідач гарантує безпечну роботу установок в період гарантійного терміну - 24 місяця з дати вводу в експлуатацію, але не більше 30 місяців с дати відвантаження товару.

Матеріали справи свідчать, що на час укладання Договору на компресорну установку ЗВШ 1,6-6/40С жодного нормативного документу не було ні розроблено, ні зареєстровано, оскільки виготовлена продукція не поставлена на серійне виробництво, тобто є новою.

На виконання умов договору 03.03.2004року та 05.03.2004року СНПП «Технокомпресормаш»були розроблені технічне завдання  43.42.22.041.00.00.000ТЗ та формуляр 43.42.22.041.00.00.000 ФО .

Технічне завдання 05.03.04р. узгоджено з виробником ВАТ «НВАТ ВНДІКомпресормаш»та ВАТ «Охтирський пивоварний завод». Вказане технічне завдання поширювалось на одиничну партію компресорних установок.

Всі основні технічні дані та характеристики компресорних установок вказані в формулярі були прийняті розрахунковим методом.

Таким чином, позивачем та виробником продукції було досягнута згода про те, що якість виготовлюваної продукції повинна відповідати вимогам ТЗ 43.42.22.041.00.00.000ТЗ.

Виготовлені за технічним завданням дослідні зразки компресорних установок ЗВШ 1,6-6/40С заводські номери 01-04 та 02-04 були прийняті та випробувані заводом - виробником згідно свідоцтва про приймання від 12.05.04р. та свідоцтва про приймання від 17.05.04р. При виготовленні дослідних зразків завод-виробник не може гарантувати отримання заданих технічних показників, так як продукція виробляється вперше і можливо буде потребувати доопрацювання.

Про якість виготовлених ВАТ «НВАТ ВНДІКомпресормаш»згідно з завданим ТЗ компресорних установок замовник - ВАТ «Охтирський пивоварний завод»знав, та дав згоду на їх придбання. Протоколами технічного приймання від 25.06.2004року було встановлено, що компресорні установки знаходяться в робочому стані, всі вузли та деталі функціонують згідно з технічною документацією, параметри відповідають технічній документації, претензій до компресорних установок немає. Тобто претензій по конструкторським показникам компресорних установок позивачем не заявлялось.

На думку колегії суддів, місцевий господарський суд необґрунтовано визнав факт поставки неякісної продукції відповідачем посилаючись на акти виконаних робіт і таблицю поломок, надану позивачем.

Відповідно до п.4.2. Договору приймання продукції за кількістю і якістю проводяться у відповідності з вимогами Інструкції П-6 від 15.06.1965р. «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за кількістю»і Інструкції П-7 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю»від 25.04.1966р.

Згідно зі статтею 34 ГПК України, суд приймає тільки ті докази, які мають значення по справі. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

У зв‘язку з цим, факт поставки неякісної продукції відповідачем повинен був доведений актом, складеним за правилами пунктів 19, 20, 27 та 29 Інструкції П-6, але не актами гарантійного ремонту продукції, на які посилається суд. Крім того, невірним є і посилання на те, що поломки виникали і усувались відповідачем в період часу з 21.07.2004р. по 31.05.2005р., проте позивачем жодного разу не було складено належного документу, який би свідчив про поставку відповідачем неякісної продукції. Складання актів проведення гарантійного ремонту компресорних установок за вказаний період часу свідчить про те, що недоліки були несуттєвими і належним чином усувались. Більш того, надані представниками позивача у судовому засіданні таблиці обліку технічного обслуговування свідчать про те, що –за спірний період технічний стан обладнання  оцінювався як «задовільний»і експлуатувалося це обладнання самим позивачем.

Крім того, колегія суддів вважає, що позивач, відповідно до ст. ЗЗ ГПК України, повинен був довести, що він відшкодовує доходи, які міг би реально отримати за звичайних обставин, якби компресорні установки працювали б без поломок. Розрахунок, доданий позивачем до позову є необґрунтованим. Господарським судом Сумської області не було дано йому належної правової оцінки, а позивачем він не був доведений належними доказами, оскільки із доданих до справи розрахунків (таблиць простоїв) не вказується, скільки часу триває робочий день на заводі, тобто скільки повинні були працювати компресори (вказується від 6 до 20 годин). Таким чином, невідомо, яку величину брав позивач до розрахунку часу роботи компресорів. Найбільш великі простої у виробництві, згідно з таблицею поломок, відбувались з 24.05.2005 р. по 09.06.2005 р. (17 днів) та з 08.10.2004р. по 15.10.2004 р. (8 днів). При цьому, у додатку 1.1 позивач вказує, що фактична продуктивність у червні 2005 року склала 5530,00 пляшок на годину при плановій потужності лінії - 5000,00. Тобто, простій, що був з 01.06. по 09.2006 року фактично не вплинув на продуктивність лінії і було випущено навіть більше пляшок, ніж показник планової потужності. Крім того, це перевищення навантаження на обладнання при плановій потужності лінії - 5000,00, може свідчити про те, що поломки компресорних установок могли бути і з вини самого позивача.

Також колегія суддів вважає, що акт експертизи №В-557 від 19.04.2006р. не може бути належним доказом при вирішенні спору про стягнення збитків, оскільки він не підтверджує жодної несправності, з якими позивач пов'язує виникнення збитків.

Статтею 678 ЦК України, яка передбачає правові наслідки передання товару неналежної якості, в разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути) покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару. Позивач не скористався правами, передбаченими статтею 678 ЦК України.

Пунктом 4 статті 623 ЦК України передбачено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховується заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Матеріали справи та пояснення, надані сторонами у судовому засіданні свідчать, що позивачем не були вжиті усі необхідні та можливі заходи для запобігання поломок компресорних установок, а у зв‘язку з цим і простоїв.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в   їх сукупності, керуючись законом.

Системний аналіз усіх матеріалів справи дозволяє колегії суддів дійти до переконливого висновку про те, що позивач представленими суду документами та наданими у судовому засіданні представниками сторін поясненнями, не підтвердив факт причинно-слідчого зв‘язку  того, що саме з вини відповідача у позивача виникли збитки.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Колегія суддів, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позивач звернувшись з позовом, не довів яким чином його права і ким порушені, більш того, вимагаючи стягнення з відповідача неодержаних доходів (упущеної вигоди) у розмірі 276 647,00 грн. , фактично просить стягнути вартість всього нового обладнання у розмірі 290 00,00 грн., яке сплатив відповідачу, тому позивач, всупереч приписам п.6 статті 3 Цивільного кодексу України, діє несправедливо та недобросовісно.

Судова колегія враховує і те, що спірне обладнання в даний час знаходиться у позивача, він ним користується і воно працює.

Враховуючи, що господарським судом першої інстанції порушено та не вірно застосовані норми матеріального та процесуального права, а також не в повній мірі з‘ясовані та не вірно оцінені всі обставини у справі, колегія суддів вважає, що ухвалене ним рішення від 20 грудня 2006р. у справі №2/47-06 підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями  99, 101, п. 2 статті 103, п. п. 3, 4 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити .

Рішення господарського суду Сумської області від 20 грудня 2006р. у справі №2/47-06 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя

Судді