СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.07                                                                                 Справа № 6/698.

Суддя  Василенко Т.А, розглянувши матеріали  справи за позовом

Торгівельно - промислової транснаціональної корпорації «Кераміст», м. Запоріжжя

до Державного підприємства «Луганськвугілля», м. Луганськ

про звернення стягнення на майно у сумі 950 677 грн. 31 коп.

за участю представників сторін:

від   позивача – Кулакова Н.В., дов. від 19.01.07.;

від   відповідача –Даниленко Ю.В., дов. № 03/5-23 від 25.12.06.;

В судовому засіданні 09.02.2007. було оголошено перерву до 27.02.2007 відповідно до ст. 77 ГПК України.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на вугілля марки ПР 0-200 в кількості 8 429, 94 тон, в рахунок боргу відповідача за договором № 61/К від 15.05.2003. в сумі 950 677 грн. 31 коп.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву від 23.01.2007. за яким позовні вимоги позивача  вважає необґрунтованими та зазначає, що господарським судом Луганської області вже винесено рішення у справі № 5/6 від 17.01.2006. про стягнення з ДП «Шахта Никанор –Нова»заборгованості за вказаним договором у сумі 1 006 341 грн. 90 коп.

Крім того, відповідач вказує, що згідно передаточному балансу станом на 30.01.2005. ДП «Луганськвугілля»не прийняло вугільної продукції, яка знаходилась у заставі.

Позивач з доводами відповідача позивач не погодився та надав до суду відповідні заперечення.

Так, в обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на наступне.

20.05.2004. між позивачем (ТПТНК "Кераміст" та ДП "шахта Никанор-Нова", правонаступником якого згідно до наказу Мінпаливенерго № 236 від 26.05.2005 р. зі змінами та доповненнями, внесеними Міністерством вугільної промисловості України № 16 від 18.01.2006 р. є ДП "Луганськвугілля" укладено договір застави товару в обороті.

Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу Луганської області Сенаторовою Н.В., та зареєстровано в реєстрі за № 455.

Застава зареєстрована в Державному реєстрі застав рухомого майна за № 1890-21 від 20.05.2004 р., про що свідчить витяг з Державного реєстр застав рухомого майна.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що заставою забезпечено зобов'язання         відповідача за договором № 61/К від 15.05.2003 р. та додатковими угодами до нього, згідно до якого позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу, в той же час розмір зобов'язання забезпеченого заставою складає 1 012 941,59 грн.

Згідно п. 1.3. договору у заставу надається рухоме майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення, а саме, вугілля марки ПР 0-200 в кількості 8 429,94 тн., яке буде видобуте і зберігатися на складі ДП "шахта Никанор-Нова". Ринкова вартість зазначеного вугілля на дату підписання договору, згідно до висновку   експерта про оцінку мана від 30.04.2004 р. склала 803 373,53 грн.; балансова вартість вугілля, згідно з довідкою відповідача склала 1 431 4888,55 грн.; заставна вартість - 1 012 941,59 грн.

Станом на  17.12.2004 р.   заборгованість відповідача за договором №  61/К від 15.05.2003 р. склала 1 006 341 грн. 90 коп.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 17.01.2005 р. по справі № 5/6 визнано заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 61/К від 15.05.2003 р. в сумі 1 006 341 грн. 90 коп., основного боргу та судові витрати в сумі 1 818 грн. 00 коп. та вказане рішення набуло законної сили.

08.02.2006 р. відповідач на виконання вказаного рішення суду, сплатив заборгованість за договором № 61/К від 15.05.2003 р. частково  в сумі 200 000 грн. 00 коп.

Окрім цього, рішенням Господарського суду Луганської області від 27.04.2006 р. по справі 13/133 задоволені позовні вимоги позивача (ТПТНК "Кераміст") про стягнення з відповідача (ДП "Луганськвугілля") суми індексації інфляції та 3 відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором № 61/К від 15.05.2003 р. в сумі 144 335 грн. 41 коп. основного боргу та 1 561грн. 55 коп. судових витрат.

Наявність рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 61/К від 15.05.2003 р., за умови невиконання рішення суду відповідачем (застводавцем), не є обставиною, що припиняє право застави.

Таким чином, в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 61/К від 15.05.2003 р. позивач вважає, що він набув право звернути стягнення на заставне майно, що належить відповідачу, а саме: вугілля марки ПР 0-200, на покриття боргу в сумі 950 677 грн. 31 коп., що не перевищує узгодженого п. 2.2 договору розміру забезпечення.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності суд, прийшов до наступного.

15.05.2003. між ТПТК «Кераміст» (позивач у справі) та ДП шахта «Никанор – Нова», правонаступником прав та обов’язків якого є ДП «Луганськвугілля (правонаступництво встановлено ухвалою господарського суду  Луганської області від 08.12.2006. у справі № 5/6)  бу укладений договір № 61/К про поворотну фінансову  допомогу,  з додатковими угодами до нього.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини та які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Статтею 35 ГПК України визначено, що  факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.01.2005. у справі № 5/6 за позовом ТКТК «Кераміст» до ДП шахта «Никанор –Нова»було встановлено, що згідно договору № 61/К від 15.05.03., укладеного між сторонами у справі, позивач у період з 01.05.2003. по 30.03.2004. перерахував відповідачу грошові кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги на загальну суму 10 020 358 грн. 90 коп.

У відповідності з п.1.3. договору повернення фінансової допомоги відповідач повинен був здійснити протягом одного банківського дня з дати зарахування грошових коштів на рахунок відповідача за відвантажене вугілля.

В порушення умов договору, відповідач грошові кошти повернув частково, у сумі 9 014 017 грн. 00 коп., у зв’язку з чим за ним залишилась заборгованість у сумі 1 006 341 грн. 90 коп., яку відповідач у рамках справи №5/6 визнав та вказана сума була стягнута на користь позивача.

Окрім цього, 27.04.2006. рішенням господарського суду у справі № 13/133 за позовом ТПТК «Кераміст»до ДП шахта «Никанор - Нова»на користь позивача за неналежне виконання умов договору № 61/К  були стягнуті інфляційні нарахування у сумі 112 129 грн. 31 коп. та 3% річних у сумі 32 206 грн. 10 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що 20.05.2004. між ТПК «Кераміст»та ДП шахта «Никанор –Нова»був укладений договір застави товару в обороті.

Пунктом 1.1. договору сторони визначили, що за цим договором «Заставодержатель»- позивач у справі має право у разі невиконання «Заставодавцем»- відповідачем у справі зобов’язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майно переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

У пункті 1.2. договору застави сторони визначили, що цією заставою забезпечено зобов’язання за договором №; 61/К від 15.05.2003., укладеного між позивачем та відповідачем та додатковими угодами до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, та іменовані –«Основне зобов’язання».

У п.1.3.  договору встановлено, що у заставу надається рухоме майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернено стягнення, а саме: вугілля марки ПР 0-200 у кількості 8 429, 94 тон балансовою вартістю 1 431 488 грн. 55 коп., ринковою вартістю 803 373 грн. 53 коп. та заставною ціною 1 012 941 грн. 59 коп.

Вказане вугілля буде видобуте у буде зберігатися на сховці «Заставодавця»за його рахунок та під його відповідальність.

Пункт 2.1. договору застави вказує на те, що суть виконання зобов’язання, забезпеченого заставою –виконання Заставодавцем зобов’язання на умовах Основного зобов’язання у вказані ним строки.

У разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави Заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу щодо основного зобов’язання (п.2.3. договору застави).

Матеріалами справи підтверджено та не оспорено відповідачем, що на час розгляду справи у суді, за відповідачем за договором № 61/к забезпеченого заставою залишилась заборгованість у сумі 806 341 грн. 90 коп.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання  зобов'язання  може  забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов’язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Предметом застави відповідно до ст. 576 Цивільного кодексу України може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв’язку із пред’явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 589 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі           свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату     процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 4 ст. 590 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Тобто, виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на майно відповідача –вугілля, в рахунок боргу за договором № 61/К від 15.05.2003. в сумі 806 341 грн. 90 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час, доводи відповідача за відзивом до уваги не приймаються як необґрунтовані та такі, що спростовуються матеріалами справи.

Позовні вимоги, щодо звернення стягнення на вугілля в рахунок інфляційних у сумі 112 129 грн. 31 коп. і 3% річних у сумі 32 206 грн. 10 коп. задоволенню не підлягають, оскільки вказані суми були стягнуті з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України, тобто закону, а за умовами договору застави товару в обороті від 20.05.2004. , цим договором забезпечується зобов’язання за договором № 61/К. В той же час, за договором № 61/К зобов’язанням є поворотна фінансова допомога ( а також відповідно до  розділу 3 –пеня, штраф).

З огляду на викладене, позов підлягає до задоволенню частково, в частині звернення стягнення на вугілля марки ПР 0-200 в кількості 8 429, 94 тон в рахунок боргу відповідача за договором № 61/К від 15.05.2003. у сумі 806 341 грн. 90 коп.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно обґрунтовано заявлених та задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на майно Державного підприємства «Луганськвугілля», (юридична адреса - м. Луганськ, вул. Лермонтова, 1в, ), а саме: вугілля марки ПР 0-200 в кількості 8 429, 94 тон в рахунок боргу перед Торгівельно –промисловою транснаціональною корпорацією «Кераміст», (юридична адреса м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 1) за договором № 61/К від 15.05.2003. у сумі 806 341 грн. 90 коп. , видати наказ.

3. Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля», м. Луганськ, вул. Лермонтова, 1в, п/р 884 в ФЛГВ ПІБ м. Луганська, МФО 304308, код 26410557, на користь Торгівельно –промислової транснаціональної корпорації «Кераміст», м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 1, п/р 1 в АБ «Автозазбанк», МФО 313407, код 13620827, витрати зі сплаченого державного мита у сумі 8 063 грн. 41 коп. державного мита, а також 100 грн. 08 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу,  видати наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –05.03.2007.

Cуддя

Т.А.Василенко

Спеціаліст 1 категорії
Т.В.Шкуть