РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"06" квітня 2007 р.

Справа № 13/61-1263

Господарський
суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом: Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції, вул. Білецька, 1, м.Тернопіль,
46000

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1,АДРЕСА_1

за участю представників сторін:

позивача:
Переймибіда Р.Б. -довіреність №71/7/10-015 від
09.01.2007 р.

відповідача:

Суть справи:

про стягнення 820,51 грн.
заборгованості перед державним бюджетом.

Відповідач витребуваного згідно
ухвали суду від 20.03.2007 р. відзиву на позов не подала, участь повноважного
представника в судовому засіданні не забезпечила, хоча про час та місце
розгляду справи сторони повідомлялися належним чином у відповідності до вимог
ст. 64 ГПК України.

В розпочатому судовому засіданні
представнику позивача роз'яснено його процесуальні права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Спір розглядається відповідно до
ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

- позивачем проведено перевірку
діяльності відповідача на предмет контролю за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку,
наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, в магазині
"Продукти", що розташований за адресою АДРЕСА_2, за результатами якої
складено акт перевірки №НОМЕР_1  та
прийняте рішення №НОМЕР_2 про застосування до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 - 869,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Як видно з акту перевірки від
11.01.2007 р., розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, складеного за
результатами розгляду акту перевірки, підставою для застосування до підприємця
санкцій в сумі 869,75 грн. стало порушення останнім пункту 13 ст.3 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: не забезпечено
відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі що
зазначена в денному звіті, відповідальність за яке ст.22 вищевказаного Закону
передбачено у вигляді фінансової санкції в п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Згідно ст. 25 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" суми фінансових санкцій, які визначені
статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін
з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

Оскільки відповідач станом на
15.02.2007 р. рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
17.01.2007 р. не оскаржив, у встановлений законодавством строк  застосовану до нього суму фінансових санкцій
повністю не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення
санкцій в сумі 820,51 грн., в примусовому порядку за рахунок активів
підприємця.

Відповідно до п.11 ст.10 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” №509-XII від 04.12.1990 р. з
наступними змінами і доповненнями, до функцій органів державної податкової
служби відноситься подання до судів позовів до підприємств, установ,
організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Таким чином, враховуючи викладене,
документальне підтвердження факту правопорушення, а також те, що відповідач
станом на дату розгляду справи в суді рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № НОМЕР_2 не оскаржив, заявлену в позові суму санкцій не сплатив
(доказів протилежного суду не представив), а тому позовні вимоги щодо звернення
стягнення на активи відповідача в рахунок погашення 820,51 грн. заборгованості
перед державним бюджетом підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені,
підтверджені матеріалами справи та неоспорені відповідачем.

Відповідно до ст.49 ГПК України
державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України господарський суд:

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_3:

-          за рахунок активів підприємця в дохід
Державного бюджету України, рахунок №0002, код платежу 21080900 ВДК у
м. Тернополі, код одержувача 23588119, банк УДК в Тернопільській області, МФО
838012 -820,51 грн. штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання
обігу готівки та застосування РРО;

-          в дохід Державного бюджету України
-102 грн. державного мита;

-          на користь Державного підприємства
“Судовий інформаційний центр”, м. Київ, пр. Перемоги, 44, р/р 0001 в
ВАТ “Банк Універсальний” м. Львів, МФО 325707, код 30045370 -118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Видати накази.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня підписання рішення  12 квітня 2007 р., через місцевий
господарський суд.

Суддя