КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2007                                                                                           № 18/525

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Розваляєвої  Т.С.

при секретарі:                              Котелянець О.О.

За участю представників:

від позивача - не з’явились;

від відповідача - Олійник С.А. (дов. від 03.01.2007 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент", м. Дніпропетровськ

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 13.04.2006

у справі № 18/525 (Мандриченко О.В.)

за позовом                               Підприємства матеріально-технічного забезпечення "Інженерний центр "Реагент", м. Дніпропетровськ

до                                                   Дочірнього підприємства Фірми "Екотехніка-М", м. Київ

про                                                  стягнення 125134,39 грн.

Суть ухвали і скарги:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13 квітня 2006 року, яка прийнята у справі № 18525 (суддя – О.В. Мандриченко) за позовом підприємства  матеріального технічного забезпечення “Інженерний центр “Реагент” (надалі – Позивач, Підприємство) до дочірнього підприємства “Фірма “Екотехніка” (надалі – Відповідач, Фірма) про стягнення 125 134 грн. 39 коп. було призначено судово-економічну експертизу та на вирішення судового експерта поставлені питання, справу направлено в розпорядження експертів, а провадження у справі зупинено до закінчення проведення  експертизи (л.с. 100-101).

Підприємство матеріального технічного забезпечення “Інженерний центр “Реагент”, не погоджуючись з прийнятою ухвалою судом першої інстанції, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати цю ухвалу, розглянути дії судді О.В. Мандриченко та задовольнити заяву про відвід судді (л.с. 110-111).

Київський апеляційний господарський суд відхиляє заявлене представником  дочірнього підприємства “Фірма “Екотехніка”  в судовому засіданні 05.02.2007 року усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, текстом та матеріалами апеляційної скарги (л.с. 123-124) з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43  ГПК України  достатність наявних у справі доказів для розгляду господарської справи по суті оцінюється господарським судом відповідно до ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом – це по-перше. По-друге,  ст. 102  ГПК України передбачено, що апеляційна скарга (подання) на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня надходження справи разом з апеляційною скаргою (поданням) в апеляційну інстанцію. Згідно ч. 2 ст. 106  ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Ухвала про порушення апеляційного провадження у даній справі та призначення до розгляду на 05.02.2007 року об 11:40 год. прийнята 11.12.2006 року та направлена сторонам у справі, у тому числі і Відповідачу, згідно відмітки про відправку на звороті ухвали, що засвідчена підписом посадової особи Київського апеляційного господарського суду, - 19.12.2006 року (л.с. 109 та л.с. 109-на звороті). Відповідно до поштового повідомлення про вручення визначеної ухвали остання була отримана уповноваженим представником Фірми 27.12.2006 року (л.с. 120), у зв’язку з чим  слід зазначити, що Відповідач з дня отримання ухвали про призначення апеляційної скарги Підприємства у даній справі до розгляду – з 27.12.2006 року по 05.02.2007 року (коли було призначене судове засідання в суді апеляційної інстанції), тобто протягом більше ніж одного місяця мав можливість звернутись відповідно до ст. 22 ГПК України з клопотанням про ознайомлення із матеріалами справи та апеляційної скарги, тоді як докази  неможливості звернення Фірми із означеним клопотанням у матеріалах справи відсутні та Відповідачем не надані. Таким чином, та враховуючи достатність  наявних в справі документів для здійснення апеляційного провадження за скаргою Підприємства, Київський апеляційний господарський суд вважає за необхідне відхилити вказане вище клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник дочірнього підприємства “Фірма “Екотехніка” в судовому засіданні не погоджується з вимогами, що викладені Підприємством в апеляційній скарзі, а тому просить залишити ухвалу господарського суду м. Києва  від 13 квітня 2006 року без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення (л.с. 123-124).

Враховуючи, що матеріали справи містять належні докази повідомлення Позивача про день і час судового засідання по розгляду апеляційної скарги останнього, що підтверджується ухвалою від 11.12.2006 року (л.с. 109), а причини неявки уповноважених представників скаржника суду невідомі, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Позивача без участі представників останнього.

Заслухавши усні пояснення представника Відповідача в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Підприємство матеріального технічного забезпечення “Інженерний центр “Реагент”  звернулось до господарського суду м. Києва із позовом № 897 від 11 серпня 2005 року, в якому просило стягнути з дочірнього підприємства “Фірма “Екотехніка” 125 134 грн. 39 коп. вартості за поставлену продукцію (л.с. 2-3). Позивач обґрунтовував свої вимоги невиконанням Відповідачем в повному обсязі  та своєчасно своїх зобов’язань щодо оплати поставленої йому Позивачем хімічної продукції за договором № 200405, у зв’язку з чим Фірма також повинна сплатити  пеню та відшкодувати інфляційні збитки. Підприємство вважає, що з Фірми має бути стягнено 125 134 грн. 39 коп. вартості за поставлену продукцію згідно ст.ст. 549, 611, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України (л.с. 2-3).

В заяві № 1090 від 20.10.2005 року Підприємство збільшило свої позовні вимоги та просить стягнути з Фірми 133 083 грн. 46 коп. (л.с. 28-29).

В заяві № 1090 від 20.10.2005 року Позивач збільшив свої вимоги та просить стягнути з Відповідача 134 046 грн. 91 коп. (л.с. 45-46).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01 грудня 2005 року було призначено судово-економічну експертизу та на вирішення судового експерта поставлені питання, справу направлено в розпорядження експертів, а провадження у справі зупинено до закінчення проведення  експертизи (л.с. 76-77).

В заяві №1255 від 02.12.2005 року Підприємство змінило предмет позову та просить вважати підставою позову договір від 23.05.2005 року (л.с. 78-79).

В заяві № 326 від 03.04.2006 року Підприємство збільшило позовні вимоги на 5 167 грн. 80 коп. (л.с. 87-88).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13 квітня 2006 року за позовом підприємства  матеріального технічного забезпечення “Інженерний центр “Реагент” до дочірнього підприємства “Фірма “Екотехніка” про стягнення 125 134 грн. 39 коп. було призначено судово-економічну експертизу та на вирішення судового експерта поставлені питання, справу направлено в розпорядження експертів, а провадження у справі зупинено до закінчення проведення  експертизи.

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що для з’ясування питань, що виникли вході розгляду господарського спору потрібні спеціальні знання, у зв’язку з чим слід призначити судово-економічну експертизу. При цьому, місцевий суд керувався нормами ст.ст. 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) (л.с. 100-101).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача у відкритому судовому засіданні апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 13 квітня 2006 року, яка прийнята у даній справі, є законною і обґрунтованою у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За таких умов, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга  Підприємства без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що Позивач в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень при апеляційному провадженні.

Так, в апеляційній скарзі Підприємство посилається як на підставу неправомірності прийняття місцевим судом оспорюваної ухвали про призначення експертизи у даній справі, на повторне винесення ухвали про призначення експертизи у справі, на упередженість судді, що розглядає справу, а також на те, що для вирішення спору у даній справі спеціальні знання не є потрібними. Вказані посилання не відповідають вимогам діючого господарського процесуального законодавства та спростовуються наступним.

Відповідно до ст. 20 ГПК України порушені стороною у справі питання упередженості судді, що розглядає справу в суді першої інстанції, вирішується в суді першої інстанції, а не під час апеляційного провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь  в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи. Враховуючи положення означених норм  слід зазначити, що оскаржувана ухвала є ухвалою про призначення експертизи,  а зупинення провадження у справі у зв’язку з призначенням судової експертизи є правом судді господарського суду, тобто в оскаржуваній ухвалі призначення судової експертизи є первинним по відношенню до зупинення провадження у даній справі. Частиною 2 ст. 22 ГПК України встановлено, що  сторони мають право, зокрема, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку. Із аналізу положень ГПК України вбачається, що нормами ГПК України не передбачено право сторони у справі оскаржувати ухвалу про призначення судової експертизи у господарській справі, тоді як вбачається зі скарги, Позивач оскаржує саме призначення експертизи, а не зупинення провадження у справі у зв’язку з призначенням експертизи. Також, слід звернути увагу на те, що пункт 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України (щодо призначення судової експертизи)  не пов’язує зупинення провадження у господарській справі із наявністю підстав, що унеможливлюють розгляд даної господарської справи, та при наявності яких (підстав) провадження у господарській справі саме зупиняється. Вказана норма взагалі не передбачає наявність підстав, що перешкоджають розгляду господарської справи.

Щодо посилання скаржника на зобов’язання його згідно оскаржуваної ухвали здійснити оплату призначеної у справі експертизи, апеляційний суд звертає увагу на те, що норми ГПК України (ст.ст. 41-42), які стосуються призначення та проведення  судової експертизи у господарській справі, не визначають порядок покладення витрат за проведення судової експертизи до її проведення. Між тим, апеляційна інстанція враховує, що згідно  ч. 1 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, визначаються господарським судом, а згідно ст. 49 ГПК України розподіл судових витрат (у тому числі сплачених стороною сум, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, відбувається  при вирішенні справи  та прийнятті відповідного судового рішення.

Таким чином, Позивачем не доведена неправомірність призначення місцевим судом судово-економічної експертизи у даній справі згідно оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись нормами ст.ст. 20, 22, 33, 34, 41, 42, 43, 48, 49, 79, 91, 94, 99, 101 – 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 13 квітня 2006 року у справі № 18525 залишити без змін, а апеляційну скаргу підприємства  матеріального технічного забезпечення “Інженерний центр “Реагент”  без задоволення.

2.          Справу №  18525 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Розваляєва  Т.С.

08.02.07 (відправлено)