СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.07                                                                                 Справа № 16/62

Суддя  Шеліхіна Р.М.,  розглянувши матеріали  справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІДІСІ УКРАЇНА», м. Київ

до приватного транспортного підприємства «ТРАНС-НІКА», м. Луганськ

про стягнення  17726 грн.  00 коп.

при секретарі судового засідання Кочетовій О.М.

за участю представників сторін:

від позивача –не прибув,

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлена вимога про стягнення з відповідача збитків у сумі 17726грн. за договором відповідального зберігання від 15.06.06. №126/2006 в/з за неповернення товару вартістю 17726грн., переданого на зберігання.

Позивач надіслав до суду телеграму та заяву з клопотанням про вирішення спору без участі представника позивача. Суд приймає до уваги клопотання позивача.

Відповідач відзиву на позов не надав, у судове засідання не з’явився, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений належним чином про час і місце проведення судового засідання. Відповідно до правил ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами у справі укладено договір зберігання від 15.06.06. №126/2006 в/з, відповідно до якого позивач зобов’язався передати на зберігання відповідачу майно –пневматичні шини для вантажного автотранспорту на суму 17726грн. –на невизначений строк за плату у відповідності до пред’явленого відповідачем рахунку, а відповідач зобов’язався зберігати товар та повернути його поклажедавцю в дводенний строк з дня отримання вимоги про повернення товару.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу на зберігання товар на умовах договору на суму 17726грн., а відповідач прийняв від позивача товар, що підтверджено актом приймання-передачі від 15.06.06. №1 (а.с. 11).

Після отримання вимоги від 02.10.06. №16 (а.с.12-13) від позивача відповідач не повернув позивачу його власний товар та не сплатив вартість втраченого товару, у зв’язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача вартість переданого на зберігання товару у сумі 17726грн.

Відповідач у судове засідання не з’явився, доводів позивача не оспорив.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до правил ст. 949 ЦК України зберігач ( відповідач) зобов’язаний повернути поклажедавцеві (позивачу) річ, яка була передана на зберігання. Позивачем належними доказами доведено факт передачі майна відповідачу  з конкретним зазначенням родових ознаків майна, його ваги, вартості -17726грн. та строків зберігання  - протягом двох днів з дня отримання вимоги.

Згідно зі статтею 938 ЦК України відповідач зобов’язаний зберігати річ до отримання вимоги від позивача про повернення речі.

Факт вимоги позивача до відповідача про повернення речей згідно зі ст.953 ЦК України підтверджено надісланням останньому листа-вимоги від 02.10.06. №16 (а.с.12-13), але відповідачем речі не повернуто позивачу і не сплачено вартості неповернутого майна.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в грошовій сумі у повному обсязі.

Нормою ст.951 ЦК України встановлено обов’язок  відповідача відшкодувати збитки у разі втрати речі, зданої на зберігання, у розмірі її вартості. За таких підстав, суд дійшов висновку про вчинення відповідачем неправомірних (заборонених) дій по відношенню до майна позивача і настання для відповідача цивільно-правової відповідальності за майнове порушення на підставах ст.ст.22,951 ЦК України.

З огляду на викладене позов слід визнати обґрунтованим, підтвердженим належними доказами та таким, що підлягає до задоволення –з відповідача слід стягнути вартість втраченого ним при зберіганні власного майна позивача –17726грн.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.22,936-943,ст. 949,951 ЦК України, керуючись ст.ст.33,34,38,43,75,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.   Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного транспортного підприємства «ТРАНС-НІКА», м. Луганськ, вул. «Краснодонська», 4, ід.код 25360353 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІДІСІ УКРАЇНА», м. Київ, вул. «Радистів», 73 «а», ід. код 33780248 збитки у сумі 17726грн., витрати на сплату держмита у сумі 177,26грн., витрати на інформаційно-технічні послуги судового процесу у сумі 118грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після 10-денного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 03.04.07.

Суддя                                                                                             Р.М. Шеліхіна