ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.07 р.                                                                                 Справа № 19/127а

адміністративна справа № 19/127а

83048, м. Донецьк, вулиця Артема, 157

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі судового засідання Москалик В.В.

За участю представників сторін

від позивача: Яворський А.М., за довіреністю

від відповідача: без участі представника

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за адміністративним позовом Приватного підприємства “Рекламно-інформаційне агентство “Гольфстрим” м. Донецьк

до відповідача: Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів м. Львів

про визнання протиправними та скасування: протоколу від 17.11.2006 р. № 0048 про порушення законодавства про рекламу; протоколу від 22.12.2006 р. № 0030 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу; рішення від 22.12.2006 р. № 0030 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство “Рекламно-інформаційне агентство “Гольфстрим”                    м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів м. Донецьк про визнання протиправними та скасування: протоколу від 17.11.2006 р. № 0048 про порушення законодавства про рекламу; протоколу від 22.12.2006 р. № 0030 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу; рішення від 22.12.2006 р. № 0030 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Ухвалою від 26.03.2007 р. відкрито адміністративне провадження  у справі № 19/127а.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що протоколи від 17.11.2006 р. № 0048, від 22.12.2006 р. № 0030, рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 0030 від 22.12.2006 р. постановлені відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України та мають бути визнані протиправними та скасовані з наступних підстав.

Перевірка, за результатами якої постановлено оспорюване рішення не відповідає ст. 10 Указу Президента України “Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності” (позивачу невідомо про наявність скарги споживача про порушення його прав споживача та законодавства про захист прав споживачів). Послався на ст. 19 Конституції України, Положення про Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, головні обласні, обласні, Севастопольське міське управління у справах захисту прав споживачів та Департамент у справах захисту прав споживачів у місті Києві, затверджене наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 09.10.2003р. № 169  (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.10.2003р. за № 972/8293;Закон України “Про рекламу”. Відповідачем витребувалася інформація про вартість розміщеної реклами, розповсюдженої з порушенням вимог рекламного законодавства. Але ж, рекламна конструкція  була розміщена у Львові за адресою вул. Шевченко, 154 на підставі Дозволу від 01.11.2005 р., виданого Львівською міською радою, № 4-05-11-091.

Представник позивача протягом розгляду справи підтримував адміністративний позов.

Відповідач, Головне Львівське обласне управління у справах захисту прав споживачів            м. Львів, надав Відзив на позов (№ 1027 від 10.04.2007 р., вхідний номер 0241/5781 від 17.04.2007 р.), в якому проти позову заперечив, вважає посилання позивача на порушення Управлінням діючого законодавства щодо порядку та законності винесеного рішення безпідставними, оскільки перевірка проводилась на підставі Подання спеціалістів Управління, в результаті якої був складений протокол про порушення законодавства про рекламу від 17.11.06 р.          № 0048, після чого повідомленням від 17.11.06. р. № 3371 представників ПП РІА “Гольфстрим” запрошено на 24 або 28 листопада 2006 року для розгляду фактів порушення вимог ст. 16 п.1 Закону України “Про рекламу”.

Листом від 01.12.2006 р. № 3556 керівнику ПП РІА “Гольфстрим” направлено повідомлення про надання інформації по даному питанню. 08.12.06 р. прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 08.12.2006 р. № 0034.

12.12.06 р., в зв”язку з ненаданням відповідей,  керівнику позивача було направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, дату призначено на 22.12.2006 р.

22.12.2006 р. за відсутності представників позивача проведено засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, про що складено протокол засідання від 22.12.06 р. № 0030 та прийнято рішення про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу від 22.12.06 р. № 0030.

Вважає, що санкції  до позивача були застосовані правомірно, на підставі ст. 27 Закону України “Про рекламу”, та з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.04 р. № 693 “Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу”. Надав копії: Рішення № 0030 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 22.12.06 р., Протоколу № 0030  засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 22.12.06 р., Протоколу № 0048 про порушення законодавства про рекламу від 17.11.2006 р., Рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 08.12.06 р., листа № 3556 від 01.12.06 р., Повідомлення № 3642 від 12.12.06 р., Повідомлення № 3371 від 17.11.06 р., листа № 3785 від 25.12.2006 р., Подання № 10/06-10/06-9-286 про порушення Закону України “Про рекламу” від 12.07.06 р., фотографії від 03.07.06 р., Акту обстеження місця встановлення рекламоносія по вул. Шевченка, 154 від 03.07.06 р., Припису № 10/06-10/06-3р-413 від 23.06.06 р.

23.04.2007 р. до матеріалів справи надійшло Пояснення, в якому позивач наполягає, що складання відповідачем оспорюваних  актів, призвело до порушення майнових прав позивача у вигляді безпідставного грошового стягнення та прав у сфері публічно-правових відносин. Відповідач помилково вважає, що недемонтування конструкції після скасування дозволу – є самовільним встановленням цієї конструкції. Конструкцію було демонтовано наприкінці червня 2006 року, кошти за її розташування в липні-жовтні 2006 року позивачу було повернуто. Додав копії договору № 74 тимчасового користування місцями, що перебувають в комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 01.11.2005 р., Рахунку № 87 від 04.07.06 р.,  платіжних доручень № 3406 від 20.10.2006 р., № 3264 від 05.10.2006 р., листа № 10/06-02-6871 від 25.10.2006 р. КП “Адміністративно-технічного управління” Львівської міської ради.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України – розгляд і вирішення справ в адміністративних судах  здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на   підставі,   у  межах  повноважень  та  у  спосіб,  що передбачені Конституцією  та законами України;

2) з  використанням  повноваження  з   метою,   з   якою   це повноваження надано;

3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується  принципом  законності, відповідно  до  якого  органи  державної  влади,  органи місцевого самоврядування,  їхні посадові і службові особи зобов'язані  діяти лише на підставі,  в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та  законів  України,  а  також  міжнародних  договорів,  згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд  застосовує  інші  нормативно-правові  акти,  прийняті відповідним органом на підставі,  у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України. У   разі   невідповідності  нормативно-правового  акта Конституції України,  закону України,  міжнародному договору,  згода на обов'язковість якого  надана  Верховною  Радою України,  або  іншому  правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу ( ст. 9 КАС України).

З огляду на матеріали справи та норми чинного  законодавства, слід зазначити наступне.

Засади  рекламної  діяльності  в  Україні,  відносини,   що   виникають   у   процесі   виробництва, розповсюдження та споживання реклами, визначаються та регулюються Законом України “Про рекламу” .

Реклама – це інформація про  особу  чи  товар,  розповсюджена  в будь-якій  формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. Зовнішньою є реклама,  що розміщується  на  спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях,  розташованих на відкритій місцевості,  а також на зовнішніх поверхнях будинків,  споруд,  на елементах  вуличного  обладнання,  над проїжджою частиною вулиць і доріг  (ст. 1 Закону України „Про рекламу”).

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 Закону України «Про рекламу» встановлено, що контроль за дотриманням законодавства України про  рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: в тому числі, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів.

Положення про  Головне  управління  у  справах  захисту  прав споживачів в Автономній Республіці Крим, головні обласні, обласні, Головне  Київське  та  Севастопольське міські управління у справах захисту прав споживачів,  затверджене наказом Державного  комітету України  з питань технічного регулювання та споживчої політики від 09.10.2003 N 169 та  зареєстроване  в  Міністерстві юстиції  України  24.10.2003 за N 972/8293,  здійснення органами з захисту прав споживачів контролю  за  дотриманням  рекламодавцями, виробниками  та  розповсюджувачами реклами вимог законодавства про рекламу у сфері захисту  прав  споживачів  відносить  до  основних завдань  управлінь  (абзац  3  пункту  4),  для реалізації яких їм надано право перевіряти дотримання рекламодавцями,  виробниками та розповсюджувачами  реклами вимог законодавства про рекламу у сфері захисту прав  споживачів  (підпункт  1  пункту   5,   підпункт   5 пункту 6).

Відповідно п. 6 пп.18 Положення, Управління мають право накладати стягнення: на суб'єктів  господарської   діяльності - на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами – за порушення  законодавства  про  рекламу  у  сфері   захисту   прав споживачів відповідно до статті 27 Закону  України  "Про  рекламу".

За приписами  статті  2  Закону  України  "Про  захист  прав споживачів"  законодавство про захист  прав  споживачів  складається  з цього Закону, Цивільного    кодексу   України, Господарського  кодексу   України та  інших нормативно-правових  актів,  що  містять положення про захист прав споживачів.

Споживач   -  фізична  особа,  яка  придбаває,  замовляє, використовує або має намір  придбати  чи  замовити  продукцію  для особистих  потреб,  безпосередньо  не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника ( ст. 1 Закону України “Про захист прав споживачів”).

Згідно із  статтею  1 Указу Президента України від 23.07.1998 N 817/98  "Про  деякі   заходи  з  дерегулювання підприємницької діяльності" органи виконавчої влади,  уповноважені від імені держави  здійснювати  перевірку  фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, проводять планові та позапланові виїзні перевірки.

Пунктом 10 Указу Президента України від 23.07.1998  № 817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності”, встановлено, що  державні  органи  у справах захисту прав споживачів здійснюють позапланову перевірку  діяльності  суб'єктів підприємницької  діяльності  виключно  на  підставі  отриманих від споживачів   скарг   про   порушення   такими   суб'єктами   вимог законодавства про захист прав споживачів.

До того ж проведення планових та позапланових перевірок також передбачено   наказом   Державного комітету України  з  питань технічного регулювання та споживчої політики від 14.03.2003  N  42 "Про  підвищення  ефективності  роботи державних органів у справах захисту прав споживачів при здійсненні перевірок суб'єктів  господарської діяльності",  який був чинним на момент перевірки, і недійсним у встановленому порядку не визнавався.

Наказом встановлено, що державні органи  у  справах  захисту  прав споживачів проводять:

планові перевірки   додержання    суб'єктами    господарської діяльності сфери торгівлі, громадського харчування і послуг якості товарів (робіт,  послуг),  додержання  обов'язкових   вимог   щодо безпеки товарів   (робіт,   послуг),  а  також  додержання  правил торгівлі та надання послуг на підставі  затвердженого  начальникам управління щоквартального плану проведення перевірок;

позапланові перевірки  діяльності   суб'єктів   господарської діяльності здійснюються   виключно   на   підставі  отриманих  від споживачів скарг   про   порушення   такими   суб'єктами    вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За таких обставин розмежування приписів законодаства про рекламу і про захист прав споживачів щодо здійснення контролю та проведення перевірок не можливо, та має застосовуватися комплексно.

Позивач, Приватне підприємство “Рекламно-інформаційне агентство “Гольфстрим” м. Донецьк,  є юридичною особою (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи сер. АОО № 302142), діє на підставі статуту; включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка № 101-3206 ).

За відомостями відповідача, 23.06.2006 р. Управлінням економіки Львівської міської ради на адресу позивача був складений припис № 10/06-10/06-3/р-413 від 23.06.2006 р., яким на підставі Рішення Виконкому Львівської міської ради № 741 від 16.06.2006 р. ПП “РІА “Гольфстрим” скасовано дозвіл № 4-05-11-091 від 01.11.2005 р. на розміщення конструкції зовнішньої реклами по вул. Шевченка, 154 ( розмір рекламоносія 6,0х3,0м),  було запропоновано в термін до 02.07.06 р. демонтувати спеціальну конструкцію зовнішньої реклами. Попереджено, що при невиконанні цієї вимоги буде скеровано подання в Головне Львівське обласне управління у справах захисту прав споживачів про порушення законодавства про рекламу, а самовільно встановлена спеціальна конструкція зовнішньої реклами буде демонтована примусово.

Відомостей про надсилання на адресу ПП РІА “Гольфстим” Рішення  Виконкому Львівської міської ради № 741 від 16.06.2006 р. про скасування дозволу № 4-05-11-091 від 01.11.2005 р. на розміщення конструкції зовнішньої реклами по вул. Шевченка, 154, та про надсилання позивачу Припису № 10/06-10/06-3/р-413 від 23.06.2006 р., до матеріалів справи не представлено.

Інженерами КП “Адміністративно-технічне управління”, складений акт ( без номеру, без дати) обстеження місця встановлення рекламоносія по вул. Шевченка, 154 розміри 6,0х3,0 м (рекламний щит двосторонній), власник ПП “РІА “Гольфстрім”).

На адресу Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів начальником управління економіки було складене подання № 10/06-10/06-9-286 про порушення Закону України “Про рекламу” ( заявник Управління економіки Львівської міської ради, відповідач ПП “РІА “Гольфстрим” м. Донецьк), в якому йшлося про порушення п.1 ст.16 Закону України “Про рекламу”, а саме: самовільно встановлено рекламний щит, на газоні, по вул. Т.Шевченка, 154, розміри рекламоносія – 6,0х3,0.

17.11.2006 р. службовою особою начальником відділу головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів Світликом П.А. ( посвідчення № 42), та заступником начальника відділу Штабелем О.Б. ( посвідчення № 20) складено протокол про наступне: в порушення вимог ст. 16. п.1 Закону України “Про рекламу” керівництвом ПП “РІА “Гольфстрим” прийнято рішення про самовільне встановлення рекламного носія( щит) без погодження з органом місцевого самоврядування за адресою м. Львів, вул. Т.Шевченка, 154 ( на газоні), про що Управління поінформувало управління економіки Львівської міської ради поданням від 12.07.2006 р. № 10/06-10-1705. В якості Додатку до Протоколу зазначено Подання Управління економіки від 12.07.2006 р.

Посвідчення № 42 та № 20  до матеріалів справи відповідачем не представлено. Будь-яких інших документів про право на проведення перевірки – в Протоколі про порушення законодавства від 17.11.206 р. не зазначено.  Розпорядження на перевірку, план роботи Управління – до матеріалів справи не представлено.

В якості Додатків до Протоколу не  вказані копії зображення рекламного щита та реклами на час перевірки. Зображення наявності рекламної конструкції у м. Львові по вул. Т.Шевченка, 154 на час перевірки відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Яким чином  перевіряючими встановлено факт наявності рекламної конструкції на час перевірки,  та чи відносна ця конструкція до позивача, в жодному документі  відповідачем не зазначено.

Протокол від 17.11.2006 р. складено  за відсутності  представника  позивача, який  не повідомлявся про проведення перевірки та представник якого не викликався,  доказами чого є  відсутність у зазначеному Протоколі про порушення законодавства про рекламу підпису представника  суб'єкта господарювання, відсутність протоколу про відмову від підпису  протоколу про порушення.

В змісті Протоколу від 17.11.2006 р. відсутнє встановлення факту порушення позивачем законодавства про рекламу у сфері порушення прав споживачів.

Аналогічна правова позиція, стосовно необхідності здійснення перевірки за участю представника перевіряємого суб”єкта,  висловлена Вищим господарським судом України в Оглядовому листі від 16.03.2006  N 01-8/638 “Про практику застосування господарськими судами законодавства про рекламу та про інформацію”.

Як вбачається з матеріалів справи,  Управлінням проведено  перевірку без включення перевірки до плану роботи Управління, та за відсутності скарги споживача про порушення ПП “РІА “Гольфстрим” вимог законодавства про захист прав споживачів. Ці доводи Управлінням не спростовано. Доручення Управління економіки Львівської міської ради  не стосувалося порушення законодавства про рекламу у сфері  захисту прав споживачів.

Листами № 3371 від 17.11.06 р., № 3642 від 12.12.06 р.  відповідач запросив позивача  до Управління на 24,28 листопада 2006 року о 10 годині  ( на 22.12.2006 р. о 10-00 год.) відповідно до п. Штебель О.Б., з питання розгляду фактів порушення вимог ст. 16 п.1 Закону України “Про рекламу”, а саме: самовільне встановлення рекламного щита на газоні по вул. Шевченка, 154 в м. Львові. Доказів надсилання та отримання позивачем вказаних Повідомлень ( запрошень) – відповідачем до матеріалів справи не представлено.

01.12.2006 р. листом № 3556 від 01.12.2006 р. від керівника РІА “Гольфстрим”, на підставі ст.ст. 26, 27 Закону України “Про рекламу”, запрошено інформацію про вартість розміщеної реклами, розповсюдженої з порушенням вимог рекламного законодавства ( копії рахунків, платіжних доручень), пояснення по факту розміщення рекламної конструкції з порушенням вимог Закону. Вказано забезпечити надання документів до 12.12.06 р.

08.12.2006 р. відповідачем було прийнято рішення № 0034 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно ПП “РІА “Гольфстрим” м. Донецьк. Підстава – Протокол про порушення законодавства про рекламу від 17.11.2006 р. № 0048.

Доказів надсилання позивачу прийнятого рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відповідачем до матеріалів справи не представлено. Доказів іншого повідомлення про початок розгляду справи стосовно позивача, відповідачем до матеріалів справи також не надано.

22.12.2006 р. складений Протокол № 0030 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу відносно ПП “РІА “Гольфстрим” м. Донецьк, відповідно якого: За результатами розгляду справи встановлено факт порушення вимог ст. 16 п.1 Закону України “Про рекламу”, а саме: керівництвом ПП “РІА “Гольфстрим” прийнято рішення про самовільне встановлення рекламної конструкції за адресою: м. Львів, вул. Т.Шевченко, 154 ( на газоні) без погодження з органами місцевого самоврядування, а також порушення вимог ст. 27 п.6 Закону України “Про рекламу” – не подано інформації щодо вартості розповсюдженої реклами або її виготовлення.

Суд зазначає, що в протоколі не конкретизовані реквізити рішення, прийнятого керівництвом ПП “РІА “Гольфстрим” про самовільне встановлення рекламної конструкції ( в якості додатків таке рішення відсутнє);  зі змісту Протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 22.12.2006 р. відносно ПП “РІА “Гольфстрим”  вбачається, що комісією не приймалося висновку про необхідність прийняття рішення про накладення штрафу за порушення ст. 16п.1 та ст. 27 п.6 Закону України “Про рекламу” на  ПП “РІА “Гольфстрим”.

22.12.2006 р. відповідачем прийнято Рішення № 0030 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 22.12.2006 р., з якого вбачається наступне.

Перевіркою дотримання законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів ПП “РІА “Гольфстрим” м. Донецьк, на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 17.11.2006 р. № 0048 встановлено факт порушення вимог ст. 16 п.1 Закону України “Про рекламу”, а саме: керівництвом ПП “РІА “Гольфстрим” прийнято рішення про самовільне встановлення рекламної конструкції без погодження з органами місцевого самоврядування за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 154 ( на газоні), а також в порушення вимог ст.27 п.6 Закону України “Про рекламу” не подано інформації щодо вартості розповсюдженої реклами або її виготовлення.    Керуючись ст. 27 Закону України “Про рекламу”, Постановлено - за самовільне розташування в м. Львові за адресою вул. Т.Шевченка,154 ( на газоні) рекламної конструкції ( порушення ст. 16 п.1 Закону України “Про рекламу”) накласти на ПП “РІА “Гольфстрим” штраф у розмірі 1 700,00 грн. Зобов”язати керівництво ПП “РІА “Гольфстрим” у 10 денний термін з дня отримання рішення сплатити в установленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету м. Львова за вказаними реквізитами. Рішення надіслане позивачу поштою.

В Рішенні не конкретизовано пункт ст. 27 Закону України “Про рекламу”, на підставі якого до позивача застосовані санкції.

Відповідно п.1 ст. 16 Закону України “Про рекламу”, розміщення  зовнішньої   реклами   у   населених  пунктах провадиться  на  підставі  дозволів,  що   надаються   виконавчими органами  сільських, селищних,  міських  рад,  та  в  порядку, встановленому  цими  органами  на  підставі  типових  правил,   що затверджуються Кабінетом Міністрів України. При видачі дозволів на розміщення  зовнішньої  реклами  втручання  у   форму   та   зміст зовнішньої реклами забороняється.   Зовнішня реклама   на   територіях,   будинках   та  спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Суд зазначає, що факти викладені в протоколах відповідача  № 0048 від 17.11.2006 р., № 0030 від 22.12.2006 р., та Рішенні № 0030 від 22.12.2006 р. - документово не підтверджені.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживстандарту і його територіальних органів штрафів на рекламодавців виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу, врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим  Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. № 693.

Відповідно п. 13 Порядку, посадові особи Держспоживстандарту і його територіальних органів, які розглядають справу:  перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження;  отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу;  готують попередні висновки і вносять їх на розгляд, зокрема, начальників територіальних органів.

Відповідачем не представлено доказів проведення посадовими особами дій, передбачених п.13 Порядку.

Виходячи з наданих документів, аналіз відповідності реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження не здійснювалися. Документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також інша інформація, що стосується порушень законодавства про рекламу на предмет правомірності розміщення та розповсюдження реклами –  відповідачем до матеріалів перевірки не прикладені. Не перевірявся також і  факт наявності рекламної конструкції  по зазначеній адресі станом  на час перевірки.

Отже, матеріалами перевірки не доведений факт розміщення позивачем реклами  з порушенням вимог законодавства  про рекламу, в тому числі з порушенням законодавства про рекламу  у сфері захисту прав споживачів.

До того ж, представник позивача наполягає на тому, що  рекламний щит у м. Львові  по пр. Т.Шевченко  був розміщений  на підставі Дозволу № 04-05-11-091 на розміщення зовнішньої реклами, виданого 01.11.2005 р. Львівською міською радою ( перереєстрація дозволу № 4-05-10-050) Приватному підприємству “Рекламно-інформаційне агентство “Гольфстрим” м. Донецьк, та Договору № 74 тимчасового користування місцями, що перебувають в комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 01.11.2005 р., укладеного між Управлінням економіки Львівської міської ради, КП “Адміністративно-технічне управління, та ПП “РІА “Гольфстрим” м. Донецьк.

На підтвердження означеного надав до матеріалів справи  копію Дозволу  № 04-05-11-091 від 01.11.2005 р., та Договору № 74 тимчасового користування місцями, що перебувають в комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 01.11.2005 р.

На підставі договору № 74 від 01.11.2005 р. КП “Адміністративно-технічне управління” Позивачу  за липень 2006 року ( місце розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами просто неба ( друга та третя зони)  виставлено рахунок № 87 від 04.07.2006 р. на загальну суму 15 734,30 грн.

Листом від 25.10.2006 р. № 10/06-02-6871 КП “Адміністративно-технічне управління” Львівської міської ради повідомило керівника ПП “РІА “Гольфстрим”, що згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 16.06.2006 р. № 741 скасовано дозвіл № 4-05-11-091 від 01.11.2005 р. та проведено демонтаж спеціальної конструкції зовнішньої реклами за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 154, місячна плата за яку склала 883,01 грн. Кошти перераховані Вами платіжним дорученням № 3264 від 05.10.2006 р. в сумі 3090,50 грн. та частково платіжним дорученням № 3406 від 20.10.06 р. в сумі 883,01 грн. повертаються на Ваш поточний рахунок.

Зазначене свідчить,  що розміщення рекламної конструкції було здійснено позивачем з дотриманням законодавства про рекламу, а на час складання Протоколів та прийняття відповідачем Рішення, рекламної конструкції, за адресою м. Львів вул. Шевченка, 154, вже на цьому місті не було.

Відповідно ст.7 Закону України “Про рекламу”, основними  принципами  реклами  є:  законність,  точність, достовірність,  використання форм  та  засобів,  які  не  завдають споживачеві реклами шкоди.

В матеріалах перевірки, наданих відповідачем, відсутні вказання на порушення позивачем прав споживачів, та на те, що незаконними діями ПП “РІА “Гольфстрим”  було завдано шкоди споживачам ( споживачеві).

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що  Рішення Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 22.12.2006 р.  порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

З урахуванням положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що Рішення Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів м. Донецьк від 22.12.2006 р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу прийняте відповідачем: з перевищенням повноважень та способу, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням принципу  використання  повноваження  з   метою,   з   якою   це повноваження надано; упереджено;  недобросовісно; без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення;  без дотримання  необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - що є підставою для  визнання його протиправним та скасування.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про визнання Рішення Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 22.12.2006 р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу протиправним та його скасування,   є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно п.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних  судів можуть бути оскаржені будь-які рішення,  дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,   коли   щодо   таких   рішень,   дій  чи  бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено  інший порядок судового провадження.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори, що визначені ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України.  Спори про визнання недійсними протоколів, до вказаної статті не включені.

Відповідно п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Частиною 3 ст. 22 Закону України “Про судоустрій України” передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені до їх підсудності.

Справи, підвідомчі господарським судам зазначені в ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, до якої не включені справи  про визнання протиправними та скасування протоколів.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих  органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки,  спрямований на регулювання тих  чи  інших суспільних  відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Протоколи від 17.11.2006 р. № 0048 про порушення законодавства про рекламу та від 22.12.2006 р. № 0030 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу - є результатом перевірки, здійсненої спеціалістами Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів; висновки, викладені в протоколах, є думкою  осіб, які здійснювали перевірку.

Протокол - не є юридичною формою рішення Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів,  тобто офіційним письмовим документом, який породжує певні правові наслідки,  спрямований на регулювання тих чи  інших суспільних  відносин і таким, що  має обов'язковий для виконання характер для суб'єктів цих відносин.

Ні Закон України “Про рекламу”, ні Закон України “Про захист прав споживачів” не містять приписів про можливість оскарження протоколів перевірки та протоколів засідання.

Тому вимоги позивача про  визнання протиправними та скасування  Протоколів від 17.11.2006 р. № 0048 про порушення законодавства про рекламу; від 22.12.2006 р. № 0030 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу - є такими, що не належать до розгляду в порядку адміністративного судочинства; провадження у справі в цій частині  підлягає закриттю на підставі пп.1 п. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Одним з видів судових витрат за статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України є судовий збір.

Згідно з пунктом 3 Розділу VII "Прикінцеві та Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору:

1) судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита;

2) розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито.

З урахуванням змісту підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" сума судового збору належного до сплати становить 3, 40 грн., решта суми, сплаченої за платіжним дорученням № 542 від 16.03.2007 р., у розмірі 81,60 грн. підлягає поверненню як надлишково сплачена.

Відповідно до статті 89 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 17, 48, 49, 51, 69, 71, 86, 87, 94, 122-154, пп.1п.1ст.157, 160, 162, 163, 167, 185, 186, 254 пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України,   суд –

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково позовні вимоги  Приватного підприємства “Рекламно-інформаційне агентство “Гольфстрим” м. Донецьк до Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів м. Львів про визнання протиправними та скасування: протоколу від 17.11.2006 р. № 0048 про порушення законодавства про рекламу; протоколу від 22.12.2006 р. № 0030 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу; рішення від 22.12.2006 р. № 0030 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів м. Львів від 22.12.2006 р.  № 0030 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Закрити провадження у справі  за позовом Приватного підприємства “Рекламно-інформаційне агентство “Гольфстрим” м. Донецьк до Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів м. Львів про визнання протоколу від 17.11.2006 р. № 0048 про порушення законодавства про рекламу; протоколу від 22.12.2006 р. № 0030 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу протиправним та його скасування.

Відшкодувати за рахунок коштів Державного бюджету України судові витрати Приватного підприємства “Рекламно-інформаційне агентство “Гольфстрим” м. Донецьк в сумі  3,40 грн.

Повернути з  Державного  бюджету на користь Приватного підприємства “Рекламно-інформаційне агентство “Гольфстрим” м. Донецьк  надлишково сплачений судовий збір у розмірі   81,60 грн.

В судовому засіданні 21.05.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний  22.05.2007 р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Надруковано в 3 екземплярах:

1 – позивачу;

1 - відповідачу;

1-          усправу.