ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
25.01.07                                                                                           Справа  № 5/1538-13/257А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Львівський ізоляторний завод”, м.Львів

на постанову Господарського суду Львівської області від 26.10.2006р.

у справі № 5/1538-13/257А

за позовом Закритого акціонерного товариства „Львівський ізоляторний завод”, м.Львів

до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова, м.Львів

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.11.2005р. № 0/0 на суму 12848,01 грн., № 0/0 на суму 12848,01 грн., № 0/0 на суму 12848,01 грн. по земельному податку

За участю представників сторін:

від позивача: Хоп”як В.З. –представник.

від відповідача: Рождественська Л.П. – головний державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснено. Заяв про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Львівської області від 26.10.2006р. у справі № 5/1538-13/257А відмовлено в задоволенні позовних вимог ЗАТ „Львівський ізоляторний завод” про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ у Галицькому районі м.Львова від 18.11.2005р. № 0/0 на суму 12848,01 грн., № 0/0 на суму 12848,01 грн., № 0/0 на суму 12848,01 грн. по земельному податку.

Постанова місцевого господарського суду мотивована нормами п.1.2 ст.1, пп.4.1.1, пп.4.1.2 п.4.1 ст.4, п.5.1 ст.5, пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та тим, що сплата штрафу випливає з несплати узгодженої суми податкового зобов'язання, а не з обов'язкової перевірки контролюючого органу, а в позовній заяві не міститься доводів відсутності податкового зобов'язання по сплаті недоїмки із земельного податку, а отже, позовні вимоги визнаються необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Скаржник, позивач у справі, з постановою місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати, позовні вимоги задоволити, з підстав, наведених в апеляційній скарзі. При цьому скаржник вважає спірні повідомлення-рішення незаконними і такими, що підлягають визнанню нечинними, оскільки відповідно до затвердженої форми податкового повідомлення-рішення за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання (форма «Ш»), податковий орган зобов'язаний вказати у винесеному ним податковому повідомленні - акт (номер та дату його складання), яким було встановлено порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання, який є одночасно і підставою для здійснення контролюючим органом нарахування податкового зобов'язання у вигляді штрафу. Отже, перед винесенням зазначених податкових повідомлень-рішень відповідач зобов'язаний був провести перевірку позивача по сплаті земельного податку і лише, в разі виявлення в ході проведення такої перевірки порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з земельного податку - винести, зазначені податкові повідомлення-рішення, склавши при цьому відповідний акт. Однак, при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень відповідач порушив вимоги закону і виніс податкові повідомлення-рішення без оформлення акту перевірки, а, отже, і без належного встановлення порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з земельного податку, що вказані у цих рішеннях. Таким чином, на думку позивача, спірні податкові повідомлення-рішення винесені з порушенням вимог закону, оскільки не відповідають встановленій чинним законодавством формі (не містять обов'язкових для таких рішень реквізитів), а, отже, є незаконними та підлягають визнанню нечинними.

Представник позивач в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечили, просили постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

У судовому засіданні оголошувались перерви до 27.12.2006р., до 11.01.2007р., до 18.01.2007р., 25.01.2007р.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, доводи відповідача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу прийняття відповідачем на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкових повідомлень-рішень від 18.11.2005р. № 0/0, яким за затримку на 517 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання по земельному податку у розмірі 25696,00 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 50% такої суми, що складає 12848,01 грн.; № 0/0, яким за затримку на 609 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання по земельному податку у розмірі 25696,00 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 50% такої суми, що складає 12848,01 грн.; № 0/0 за затримку на 609 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання по земельному податку у розмірі 25696,00 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 50% такої суми, що складає 12848,01 грн.

Відповідно до пунктів 2.5, 6.1.7, 13, 14 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.2001р. № 110, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 23.03.2001р. за № 268/5459, податкове повідомлення-рішення приймається за результатами перевірки платника податків; факти порушень податкового та іншого законодавства посадова особа органу державної податкової служби оформляє актом перевірки, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів та вказуються конкретні їх пункти і статті, такий акт підписується посадовими особами контролюючого органу та підприємства; податкове повідомлення-рішення за наслідками розгляду матеріалів перевірки приймає керівник органу державної податкової служби або його заступник за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 № 253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за № 567/5758 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 3.2 розділу 3 зазначеного Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України 21.06.2001р. № 253 (у редакції наказу ДПА України від 27.05.2003р. № 247, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2003р. за № 467/7788), затверджено форму податкового повідомлення-рішення за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання (форма «Ш») згідно з Додатком № 3 до даного Порядку.

Так, відповідно до затвердженої форми податкового повідомлення-рішення за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання (форма «Ш»), податковий орган зобов'язаний вказати у винесеному ним податковому повідомленні - акт (номер та дату його складання), яким було встановлено порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання, який є одночасно є підставою для здійснення контролюючим органом нарахування податкового зобов'язання у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, акт перевірки не складався, перевірка позивача не проводилась, факти несплати позивачем узгоджених сум податкових зобов”язань в установленому порядку не фіксувались. Вказані обставини свідчать про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Натомість судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови наведених норм матеріального права та вказаних обставин враховано не було, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Таким чином, постанова місцевого господарського суду підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм матеріального права та неповним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи, а апеляційна скарга - задоволенню, як така, що спростовує висновки суду першої інстанції та доводить неправомірність спірних податкових повідомлень-рішень ДПІ у Галицькому районі м.Львова від 18.11.2005р. № 0/0, № 0/0, № 0/0.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити.

Скасувати постанову Господарського суду Львівської області від 26.10.2006р. у справі № 5/1538-13/257А

Позовні вимоги задоволити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м.Львова від 18.11.2005р. № 0/0, № 0/0, № 0/0.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                                    Процик Т.С.

Суддя                                                                                                    Галушко Н.А.