ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.07 р.                                                                                 Справа № 23/14пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Забарющего М.І., при секретарі судового засідання  Ізвековій Я.Б., розглянув матеріали справи

за позовом: Державного підприємства “Донецький обласний радіотелевізійний Передавальний Центр” м. Донецьк

до відповідача: Донецька міська ради м. Донецьк

про спонукання відповідача винести рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою під об’єктами позивача та під’їзними  шляхами до них площею (за підрахунками позивача розміром 0,61га) шляхом її вилучення у Донецької обласної державної телерадіокомпанії

Треті особи: 1.Донецька обласна державна телерадіокомпанія м. Донецьк

2.Виконавчий комітет  Донецької міської ради м. Донецьк

Суддя               Забарющий М.І.

Представники сторін:

від позивача: Бєлоусов І.В.. - за довіреністю

від відповідача: не з’явився

від третіх осіб: не з’явились

СУТЬ СПОРУ:

Справа слухалась 12.03.2007р., в засіданні оголошувалась перерва до 26.03.2007р.У судовому засіданні, яке відбулось 26.03.2007р., суд закінчив розгляд справи та оголосив вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено (складено) та підписано 02.04.2007р.

Позивач, державне підприємство “Донецький обласний радіотелевізійний  передавальний центр (ДОРТПЦ) м. Донецьк, звернувся до суду з позовом про спонукання відповідача, Донецького міського управління земельних ресурсів                         м. Донецьк, виконати дії з вилучення земельної ділянки у Донецької обласної державної телерадіокомпанії м. Донецьк згідно балансової приналежності об’єктів, що розміщеній на ній.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на: те, що він був створений у 1969р. в результаті реорганізації телевізійних центрів; рішення № 42/1301 виконкому Сталінської міської ради, згідно якого телевізійному центру було відведено земельну ділянку площею  2,5 га в кварталі клуба імені Леніна; рішення Донецької міської ради  народних депутатів   № 16/300-6 від 17.08.1972р. та № 50-15 від 17.01.1979р. якими було додатково надано відповідно 0,73га та 0,015га; акт землекористування від 06.04.1979р. виданий ОДТРК; знаходження на виділеній ОДТРК землі будівель та споруд, які належать позивачу; отримання ДОГТРК у квітні 2000р. акта на право постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться і нерухомість позивача; згоду виконкому Донецької міської ради на видачу позивачу акта на право постійного користування землею згідно ст. 92 Земельного кодексу України (далі - ЗК);                             п. 6 постанови Верховної Ради УРСР “Про земельну реформу”; укладення позивачем та ДП “Донецький міський центр державного земельного кадастру” (далі - Центр) договору № 399 на виконання геодезичних робіт, виконання проекту відводу земельної ділянки та виготовлення державного акту на право користування землею; лист № 35-13/171 від 07.04.2004 р. Центру про неможливість виконання робіт за договором № 399 у зв’язку з незгодою ДОТРК узгодити межі земельної ділянки; лист ДОТРК № 465 від 29.08.2005р., яким було підтверджено небажання надати згоду на узгодження земельної ділянки; відхилення Донецькою міською радою пропозиції позивача про розв’язання спору комісією з земельних питань; пропозицію відповідача позивачу та ДОТРК укласти договір сервітуту, яку остання відхилила; ст. 632 Закону ”Про державний контроль за використанням та охороною земель”; ст.ст. 9 та 151 ЗК.

Донецьке міське управління земельних ресурсів м. Донецьк вимоги позивача не визнало, вважаючи себе особою, яка не повинна відповідати за цим за цим позовом.

На підставі заяви позивача суд здійснив заміну відповідача, Донецького міського управління земельних ресурсів, на відповідача - Донецьку міську раду м. Донецьк (далі - Рада).

Позивач заявою № 163 від 14.02.2007р. уточнив свої вимоги і просить суд спонукати Раду винести рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою під об’єктами позивача та під’їзними шляхами до них площею, встановленою п.2 даного уточнення експертизою (за підрахунками позивача розміром 0,61га) шляхом її вилучення у Донецької обласної  державної телерадіокомпанії.

Рада вимоги позивача не визнала.

Донецька обласна державна телерадіокомпанія м. Донецьк (далі - Компанія), як третя особа, вимоги позивача вважає необґрунтованими.

Суд за власною ініціативою залучив до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Виконком Донецької міської ради м. Донецьк (далі - Виконком).

Виконком не подав суду письмового відношення до позову.

Суд відхилив клопотання позивача про проведення експертизи як необґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, господарський суд встановив:

Рада видала Компанії державний акт № 7-99 на право постійного користування землею площею 3,0587 га, за адресою м. Донецьк, вул. Куйбишева, 61. Позивач вважає, що у склад цієї землі ввійшла земля, яка повинна була належати йому. Частиною 1 ст.155 ЗК встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Позивач не скористався приписами цієї норми.

Статтею 141 ЗК передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою. Представник позивача стверджує, що за його вимогами такими підставами є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом (п. ”б” ст.141 ЗК). Такий випадок врегульовано ч.1 ст.149 ЗК - земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Представник позивача стверджує, що частину земельної ділянки, виділеної Компанії за актом № 7-99, слід вилучити для ”інших потреб” – а саме для позивача. Однак суд вважає, що у цьому випадку користування Компанією землею повинне бути з точки зору позивача, цілком законними і лише для „інших потреб” цю землю треба вилучити у Компанії. Але ж позивач вважає, що Компанія користується землею незаконно. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що підстави припинення права користування земельною ділянкою, на які посилається позивач, не відповідають обставинам справи.

Крім того, суд зауважує, що рішенням Донецької міської ради від 24.06.2005р.  № 20/16 вирішення земельних питань делеговано Радою Виконкому.

Беручи до уваги викладене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими і позивачу у позові відмовляє.

На підставі ст.ст. 141, 149, 152, 155 Земельного Кодексу України та керуючись ст.ст. 3,  9, 17, 71, 86, 94, 105, 153, 160, 167, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу у позові відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя