ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"06" березня 2007 р.                                                            Справа № 6/32

За позовом Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі

Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця”

до  Відкритого акціонерного товариства “Мамалигівський гіпсовий завод”

про стягнення 7775,00 грн. штрафу

Суддя Паскарь А.Д.

Представники:

Від позивача : Рачук В.І., доручення від 02.03.2007 р. № 665-НЮ

Від відповідача : Кох В.Є., довіреність від 25.01.2007 р. № 29

СУТЬ СПОРУ: Київський транспортний прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця” до Відкритого акціонерного товариства “Мамалигівський гіпсовий завод” про стягнення 7775 грн. штрафу за неправильне зазначення у накладній коду вантажоодержувача.

Позов мотивується тим, що 08.09.2006 року відповідно до залізничної накладної № 35691010, яка згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, зі ст. Мамалига Львівської залізниці до прикордонної станції Бережесть-експ. Південно-Західної залізниці вантажовідправником ВАТ "Мамалигівський гіпсовий завод" відправлено вагон за № 66627647 з вантажем щебінь. При цьому в накладній відповідач  зазначив, що маса вантажу складає 69000 кг., однак при контрольному переважуванні вказаного вагону на станції Шепетівка 08.09.2006 року було встановлено, що вантаж завантажено більше вантажопідйомності та проти маси вказаної в накладній на 2340 кг., що загрожує безпеці руху поїздів. По  факту даного порушення та для засвідчення обставин, які є підставою для матеріальної відповідальності сторін, на станції Шепетівка складено комерційний акт № Е 552161/10 та акт загальної форми № 1268 від 08.09.2006 року. Згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у випадку неправильного зазначення маси вантажу, кількості місць вантажу, його назви, коду, адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом  України Тарифного керівництва № 1, перевізна плата при розрахунках залежить від ваги вантажу і складає за відстань перевезення 514 км від станції Мамалига Львівської залізниці до прикордонної станції Бережесть-експ. Південно-Західної залізниці за накладною № 3569101С 1555 грн. Таким чином, з відповідача за невірно зазначені відомості у накладній (масу) піддягає стягненню штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати у сумі 7775 грн.

Відповідач просить позов залишити без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на те, що відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99, прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, суд дійшов висновку, позов підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав

Пунктом 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Згідно з частиною 3 зазначеної статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, самостійно  визначає, в  чому саме полягає порушення  інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 визначено, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного (господарського) суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. У кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Фактично ж прокурором подано позов в інтересах  суб’єкта господарювання, який до зазначених органів не відноситься. В порушення вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, пред’являючи позов в інтересах держави, не визначив і не обґрунтував, у чому саме полягає порушення інтересів держави та чи існує загроза інтересам держави.

Згідно з частиною 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже, позивач, за наявності передбачених законом підстав, не позбавлений права самостійно звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів у встановленому порядку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у Київського транспортного прокурора підстав для звернення з даним позовом не було, тобто, позовна заява підписана особою, яка не мала права її підписувати.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В :

Позов залишити без розгляду.

Суддя                                                        А. Паскарь