Господарський суд    Чернігівської  області
м.Чернігів,пр.Миру,20                                                                                                                Тел. 7-99-18
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

11 січня 2007р.                                                                                             справа    № 14/141/12

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотранспортне підприємство “Вантранс”, вул.Любецька, 40-а, м. Чернігів

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Чернігівавтодеталь”, пр.Миру,312, м.Чернігів

Про  стягнення  88761грн. 41коп.

Суддя   Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН

Від позивача: Гончаров Ю.М., Ребенко Є.О. представники, доручення №183 від 30.11.06р.

Від відповідача:  Тарасенко О.І. головний юрисконсульт, дов.№1797/01-00 від 25.12.06р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 78571,47грн. за виконані роботи з ремонту покрівлі корпусу №2 на підставі договору №11/262 від 10.06.05р. та 10189,94грн. пені за період з 01.03.06р. по 17.11.06р.

Від позивача надійшло пояснення по справі №188 від 04.12.06р., в якому зазначено, що кінцевим терміном оплати відповідачем виконаних робіт є 03.03.2006р., а з 04.03.2006р. здійснюється нарахування пені.

Представник відповідача в судовому засіданні надав відзив на позов №13/06-00 від 11.01.07р., в якому з позовними вимогами в частині стягнення боргу погодився в сумі 53571,47грн. та просив суд відмовити в задоволенні пені у зв’язку з тяжким фінансовим станом підприємства.

Представники сторін в судовому засіданні надали спільну заяву від 11.01.07р. стосовно пені, в якій сторони домовились про те, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення пені на суму 6000грн., а позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення пені до 6000грн. Вказана заява прийнята судом оскільки вона не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Розглянувши подані матеріали та документи, вислухавши пояснення уповноважених представників позивача та відповідача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Суд приймає зменшення позивачем розміру позовних вимог в частині стягнення пені на суму 4189,94грн., оскільки це не суперечить законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що позивач зменшив свої позовні вимоги, зменшення прийнято судом, а тому суд розглядає позовні вимоги з врахуванням поданої сторонами спільної заяви стосовно пені.

10.06.05р. між позивачем та відповідачем укладено договір №11/262. Згідно п.1.1. договору замовник (відповідач у справі) приймає і оплачує, а підрядчик (позивач у справі) зобов’язується виконати роботи з ремонту покрівлі корпусу №2.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За умовами договору (п.2.1) за виконані роботи замовник перераховує підряднику 199648,00грн., передплата сплачується у розмірі вартості матеріалів і складає 112000,00грн.

На виконання умов договору позивач виконав передбачені договором роботи, а відповідач їх прийняв, що підтверджується двосторонніми актами №1, №2 та №3 приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2В) та довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) на загальну суму 194668,40грн., в тому числі за вересень 2005р. на суму 50000,00грн., за грудень 2005р. на суму 80888,40грн. та за лютий 2006р. на суму 63780,00грн.

Як вбачається із тексту поданих примірників актів приймання виконаних підрядних робіт, дата складання актів в них відсутня, а тому суд не приймає до уваги зазначені позивачем в тексті позовної заяви дати (29.08.05р., 21.12.05р., 24.02.06р.) актів приймання виконаних підрядних робіт.

Остаточна оплата відповідно до п.2.3. договору здійснюється після надання позивачем актів про приймання-здачу робіт, протягом 3-х банківських днів з дня підписання актів шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Враховуючи, що сторонами не вказано точної дати складання та підписання актів №1, №2 та №3 та приймаючи до уваги, що позивачем і відповідачем підписані вказані акти із зазначенням за вересень 2005р., за грудень 2005р. та за лютий 2006р., суд доходить висновку, що датою складання та підписання акту виконаних робіт є останній день вересня, грудня та лютого місяця, тобто 30 вересня 2005р., 31 грудня 2005р., 28 лютого 2006р. Таким чином, відповідач зобов’язаний був провести розрахунки за виконані роботи по акту №1 - до 06.10.05р., по акту №2 до 06.01.06р. та по акту №3 до 04.03.06р.

Як свідчать матеріали справи та визнає відповідач, останній у встановлені строки за виконані роботи не розрахувався. На день звернення позивача до суду відповідач розрахувався частково на суму 116096,93грн., що підтверджується поданими позивачем копіями виписок установи банку 11.08.05р. –20000,00грн., 08.09.05р. –20000,00грн., 17.10.05р. –20000,00грн., 07.11.05р. –20000,00грн., 25.05.06р. –10000,00грн., 21.06.06р. –15000,00грн., 17.11.06р. –10000,00грн., та копією протоколу про залік взаємних вимог від 20.07.06р. на суму 1096,93грн. За таких обставин, заборгованість відповідача на день подання позовної заяви становила 78571,47грн.

Після подачі позовної заяви відповідачем здійснено перерахування грошових коштів в рахунок погашення боргу 17.11.06р. в сумі 20000,00грн. та 21.11.06р. в сумі 5000,00грн. Заборгованість відповідача на день розгляду справи становить 53571,47грн., що підтверджується матеріалами справи, відповідачем та двостороннім актом звірки розрахунків складеного сторонами станом на 01.12.06р.

Враховуючи, що після порушення провадження у справі на рахунок позивача відповідачем сплачено основний борг в сумі 25000,00грн., суд доходить висновку, що спір щодо стягнення боргу в сумі 25000,00грн. врегульовано і предмет спору в цій частині відсутній, а тому провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 25000,00грн. підлягає припиненню.

У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається, а тому сума основного боргу 53571,47грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.216, ч.2 ст.217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України –штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до п.5.2. договору за прострочення платежів відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше двох облікових ставок НБУ.

Позивач з врахуванням зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені та спільної заяви сторін стосовно пені, просить стягнути з відповідача 6000,00грн. пені за період з 01.03.06р. по 17.11.06р.

Відповідно до ч.5 ст.22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно з ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 53571,47грн. та пені в сумі 6000,00грн., при цьому його дії не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин, позовні вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 6000,00грн.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача у зв’язку з несвоєчасним виконанням договірних зобов’язань та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в частині стягнення державного мита в сумі 887,61грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00грн.

Керуючись ст.525, 526, 837 Цивільного кодексу України, ст. 193, 216, 217, 230 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 33, 34, 49, п.1-1 ст.80, ч.5 ст.78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу з відповідача в сумі 25000грн.00коп. у зв’язку з відсутністю предмету спору.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Чернігівавтодеталь” (пр.Миру,312, м.Чернігів, п/р 260061336 в ЧОД АППБ “Аваль” МФО 353348 код 00232822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотранспортне підприємство “Вантранс” (вул.Любецька, 40-а, м. Чернігів п/р 8400 в АКІБ „УкрСиббанк” МФО 351005 код 21391105) 53571грн.47коп. боргу, 6000грн.00коп. пені, 887грн.61коп. державного мита та 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                      Н.Ю.Книш

Рішення підписано 15.01.2007 р.

Суддя                                                                                                      Н.Ю.Книш