ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" січня 2007 р.                                                            Справа №15/39-А

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі м. Ізяслав

до Спільного підприємства "Виробничо-заготівельний комплекс"   м. Ізяслав

про стягнення 6673,33 грн.

Суддя  Муха М.Є.

Секретар судового засідання Капустян А.В.

Представники сторін:

від позивача       Якимчук Ю.В. –за довіреністю №663/07 від 23.01.2007р.

від відповідача  Луцкова Л.П. –директор

Ухвалою господарського суду від 02.01.2007р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Суть спору

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6673грн. 33коп. заборгованості по сплаті страхових внесків.

В судовому засіданні, у зв’язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості, позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить суд стягнути з відповідача 4705грн. 66коп. заборгованості.

Заява про зменшення позовних вимог судом приймається.

Відповідач в судовому засіданні повідомив, що визнає заборгованість перед Управлінням Пенсійного фонду в Ізяславському районі в сумі 4705грн. 66коп., письмової позиції з приводу поданого позову не подав.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне

На час розгляду справи заборгованість відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі по сплаті страхових внесків становить 4705грн. 66коп.

Вказана сума заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за травень-жовтень 2006року, картками особового рахунку.

Позивачем відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. направлено відповідачу вимогу №Ю-51/10 від 05.12.2006р. про сплату заборгованості, протягом десяти робочих днів із дня отримання якої відповідач зобов’язаний був сплатити суму заборгованості.

Оскільки відповідач не сплатив зазначену у вимозі суму в повному обсязі, не узгодив вимоги з управлінням Пенсійного фонду, не оскаржив її до суду позивач просить стягнути з відповідача 4705грн. 66коп. заборгованості.

Аналізуючи обставини справи, судом враховується наступне:

За змістом ст. 58 Закону України “Про загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування“ від 09.07.03р.  Пенсійний фонд є органом,  який провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує  своєчасне  і в повному  обсязі фінансування  та  виплату  пенсій.

Ч.1 п.7 ст. 64 Закону визначає, що виконавча  дирекція  Пенсійного  фонду та її територіальні органи мають право  стягувати  з  платників  страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

При цьому під страховими внесками у відповідності до ст.1 Закону є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  сплачені згідно  із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. У п. 3. даної статті наголошується, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надіслано відповідачу вимогу №Ю-51/10 від 05.12.2006р. про сплату заборгованості.

Доказів сплати заборгованості в повному обсязі, узгодження вимоги з відповідним органом Пенсійного фонду, оскарження вимоги в судовому порядку  відповідач не надав.

За таких обставин, дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними доказами по справі, зокрема вимогою про сплату боргу №Ю-51/10 від 05.12.2006р., розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за травень-жовтень 2006року, картками особового рахунку, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 51, 71, 86, 94, 104, 105, 112, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі м. Ізяслав до Спільного підприємства „Виробничо-заготівельний комплекс” м. Ізяслав про стягнення 4705грн. 66коп. задовольнити.

Стягнути з Спільного підприємства „Виробничо-заготівельний комплекс” (м. Ізяслав, вул. Шевченка, 149, код 22776770) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі (м. Ізяслав, вул. Шевченка, 16, код 02932377) 4705грн. 66коп. (чотири тисячі сімсот п’ять гривень 66коп.) заборгованості.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані заяви подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                     М.Є. Муха

Віддруковано 3 примірники:

1 –до справи;

2 –позивачу;

3 –відповідачу.