ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"24" січня 2007 р.           Справа № 4/40-07

за позовом: Прокурора Шаргородського району в інтересах держави - Міністерстватранспорту і зв"язку  України, Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі : Цеху електрозв"язку № 4 Центру електрозв"язку № 2 Вінницької філії Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", 23500, вул. Леніна, 228, м. Шаргород, Вінницька область,

до: Приватного підприємства "Маяк", с. Перепільченці, Шаргородського району, Вінницької області, 23511,

про стягнення 437,39 грн. заборгованості

Головуючий суддя     Білоус В.В.

При секретарі судового засідання Логінов А.О.

Представники :

прокурор: Олексюк В. І.

позивача     :   Полігас В. М., Гнатишена Н. П. за довіреністю

відповідача :   не з"явився, з невідомих для суду причин

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення  заборгованості в сумі 437 грн. 39 коп., в тому числі 401 грн. 17 коп. –основний борг за надані послуги електрозв"язку, яка утворилась в період з 01 червня 2006 року по 12 жовтня 2006 року, 27 грн. 73 коп.  –інфляційних втрат та трьох відсотків річних , 8 грн. 49 коп.  –пені,  за договором № 295 від 02.09.2002р. про надання послуг електрозв"язку.

Як вбачається з позовної заяви №1197 від 29.11.2006р. позов заявлено прокурором Шаргородського району в інтересах держави - Міністерства  транспорту та зв’язку України,  ВАТ “Укртелеком”  в особі  цеху електрозв"язку № 4 Центру електрозв"язку № 2 Вінницької філії  Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", м. Шаргород, Вінницька область.

З огляду на предмет і підстави вказаного позову, на Міністерство транспорту та зв’язку України не віднесено державою здійснення функцій у спірних правовідносинах щодо конкретного порушення господарського зобов’язання.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 361 Закону України “Про прокуратуру” підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту(ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Конституційний суд України в рішенні від 08.04.1999 р. (далі –рішення КСУ) визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначених в ч. 2 ст. 2 ГПК України, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

В пункті 5 мотивувальної частини рішення КСУ передбачено, що орган, уповноважений управляти державними корпоративними правами, фактично є позивачем у справі, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною в арбітражному процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

Тобто, прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділений повноваженнями виконавчої влади.

Заявляючи позов про стягнення 437 грн. 39 коп. заборгованості згідно договору № 295 від 02.09.2002 р. за надання послуг електрозв"язку,  прокурор Шаргородського району необґрунтовано визначив Міністерство транспорту та зв’язку України,   ВАТ “Укртелеком”, як позивача в особі Цеху електрозв"язку № 4 Центру електрозв"язку № 2 Вінницької філії ВАТ "Укртелеком", оскільки суб’єктами вказаних спірних правовідносин є Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Цеху електрозв"язку № 4 Центру електрозв"язку № 2 Вінницької філії ВАТ “Укртелеком” та Приватне підприємство "Маяк". Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” є самостійним господарюючим суб'єктом, управління діяльністю здійснює через свої органи та посадові особи (ст. 122 ГК України) і не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Таким чином, прокурором Шаргородського району пред'явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб'єкта господарської діяльності.

Враховуючи викладене  позов слід  залишити без розгляду.

Керуючись  ст. ст. 32, 33, 34, 36, 40, п. 1 ст. 81, 86   Г П К   України, -

УХВАЛИВ:

1.          Позов залишити без розгляду.

2.   Копію даної ухвали надіслати прокурору, позивачу, відповідачу ( рекомендованим листом).

Суддя                                                    Білоус В.В.