ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

23.05.07                                                                                           Справа  № 9/289

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                                  Бойко С.М.,

суддів:                                                         Марко Р.І.,

Бонк Т.Б.,

при секретарі Чаплик І.Д.,

з участю представників:

від позивача:  не з”явився,

відповідача: з”явився,

розглянув апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м.Чернівці, м.Чернівці

на постанову господарського суду Чернівецької  області від 21.02.2007 року, суддя Чорногуз М.Г., в справі №9/289,

за позовом товарної біржі «Західно-Українська товарна біржа», м.Чернівці

до відповідача  державної податкової інспекції у м.Чернівці, м.Чернівці

про    скасування податкових повідомлень-рішень №000184170/0 від  23.08.2006 року (№000184170/1 від 18.09.2006 року) та №000184170/659/10 від 13.10.2006 року,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Чернівецької  області від 21.02.2007 року задоволено позов товарної біржі «Західно-Українська товарна біржа»до  державної податкової інспекції у м.Чернівці  про  скасування податкових повідомлень-рішень №000184170/659/10 від 13.10.2006 року та №000184170/0 від  23.08.2006 року та прийнятого  в результаті адміністративного узгодження податкового повідомлення-рішення №000184170/1 від 18.09.2006 року, якими позивачу визначено податкове зобов”язання по податку з фізичних осіб за порушення п.12.3 ст.12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Постанова суду мотивована тим, що товарна біржа в Законі України "Про податок з доходів фізичних осіб" за ознаками, наведеними у Законі України "Про товарну біржу", податковим агентом не визначена, оскільки посередницьку діяльність у договорах, що укладаються на біржі, не здійснює. Товарна біржа у біржових контрактах не виступала ні повіреним, а ні комісіонером, доходи фізичним особам не виплачувала, оскільки ці доходи були виплачені представниками (повіреними) покупця, відповідно позивач не мав можливості і не повинен був утримувати податок з доходів фізичних осіб.

В апеляційній скарзі скаржник (відповідач)  просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що за період з 01.01.2005 року по 31.03.2006 року товарною біржею укладено 1344 біржових контрактів, в тому числі  з фізичними особами на предмет купівлі-продажу транспортних засобів, а податок з доходів фізичних осіб утримувався з даних договорів безпідставно з договірної ціни, а не з оціночної вартості.

Скаржник покликається на те, що враховуючи  вимоги пункту 12.3 ст.12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", якщо об'єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу.  Таким чином, в спірному випадку позивач є податковим агентом, а тому зобов”язаний нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок з фізичних осіб відповідно до ст.8 та ст.12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що товарна біржа  при оформленні договіорів купівлі-продажу  зобов»язувала продавців транспортних засобів  надавати копії квитанцій про сплату ними податку з доходів фізичних осіб за ставкою 13 % з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу. При цьому, позивач зазначає, що сплата податку з доходів фізичних осіб з оціночної вартості  об»єкта рухомого майна  чинним законодавством не передбачено, оскільки спірні операції не входять  у визначений Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»виключний перелік  випадків, коли проведення  оцінки  є обов»язковим. Крім того, Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб»передбачає, що дохід визначається, виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості, розраїхованї державним органом, уповноваженим здійснювати таку оцінку, тільки при продажу об»єктів нерухомого майна.

В судове засідання представник  позивача  не з"явився, письмовим клопотанням просить розгляд справи провести без його участі, а тому суд вважає за можливе справу  розглянути без його участі, за наявними в справі доказами, відповідно до ст.128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, який підтримав свою позицію, пояснення дав аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що скарга   задоволенню не підлягає.

За результатами  проведеної перевірки дотримання вимог  законодавства про оподаткування товарної біржі «Західно-Українська товарна біржа»ДШ у м.Чернівці складено акт №3682/23-1/31289721 від 14.08.2006 р., яким зафіксовано порушення позивачем вимог ст.12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", а саме при укладенні 1344 біржових контрактів купівлі-продажу транспортних засобів податок з доходів фізичних осіб утримувався безпідставно з договірної ціни, а не з оціночної вартості

Внаслідок виявлених порушень ДПІ у м.Чернівці прийнято податкове повідомлення-рішення №000184170/0 від  23.08.2006 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з фізичних осіб на суму 72580,17 грн., в т.ч. 24193,39 грн. основного платежу та 48386,78 грн. штрафних (фінансових) санкцій, та податкове повідомлення-рішення №000184170/659/10 від 13.10.2006 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку з фізичних осіб на суму 3586,68 грн., в т.ч. 1195,56 грн. основного платежу та 2391,12 грн. штрафних (фінансових) санкцій

За результатами адміністративного узгодження податкового повідомлення-рішення №000184170/0 від  23.08.2006 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №000184170/1 від 18.09.2006 року, яким встановлено новий граничний термін сплати податкового зобов”язання, визначеного попереднім податковим повідомленням-рішенням.

Проте, цей висновок податкового органу не відповідає встановленим  обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Відповідно до п.1.15 ст.1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи нерезидент або його представництво, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

За змістом пп.8.1.1 п.8.1 ст.8 зазначеного закону податковим агентом є особа, яка нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку і утримує податок від суми такого доходу за його рахунок.

Згідно п.12.3 ст.12 цього закону, якщо об'єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу, а пунктом 12.5 визначено, що податковим агентом при нарахуванні доходів (прибутків), визначених цією статтею, є нотаріус.

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 8 - 10, 15 - 16 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.91 N 1956-XII товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій.

Товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку, а забезпечує, зокрема, створення умов для проведення біржової торгівлі, надання членам і відвідувачам біржі організаційних та інших послуг, при цьому право здійснювати біржові операції на біржі покладено тільки на її членів або брокерів, які зобов'язані провадити розрахунки за своїми угодами відповідно до правил біржової торгівлі, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню і вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на біржі.

Аналіз наведених норм свідчить, що податковим агентом по операціях з об'єктами рухомого майна є юридичні особи, які здійснюють посередницькі функції по угодах з рухомим майном або нотаріус, який посвідчує відповідний договір або дійсність підписів сторін угоди, надає послуги із здійснення зазначених у цій статті розрахунків.

Біржа як організація, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні і юридичному оформленні біржових угод, і саме за надання послуг отримує плату, однак грошові кошти за реалізоване майно на власний рахунок не отримує і з такого рахунку не виплачує.

З наведеного, товарна біржа в Законі України "Про податок з доходів фізичних осіб" за ознаками, наведеними у Законі України "Про товарну біржу", податковим агентом не визначена, оскільки посередницьку діяльність у договорах, що укладаються на біржі, не здійснює. При цьому, слід зазначити, що посередник - це повірений за договором доручення, зобов'язаний вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії, або ж комісіонер за договором комісії, зобов'язаний за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента, що передбачено статтями 1000 і 1011 ЦК України. Проте, товарна біржа у біржових контрактах не виступала ні повіреним, а ні комісіонером, доходи фізичним особам не виплачувала, оскільки ці доходи були виплачені представниками (повіреними) покупця, відповідно позивач не мав можливості і не повинен був утримувати податок з доходів фізичних осіб.

З наведеного, висновок податкового органу про визначення позивачу податкового зобов»язання по податку з фізичних осіб на загальну суму 76166,85 грн. є необгрунтованим, а тому податкові повідомлення-рішення №000184170/659/10 від 13.10.2006 року та №000184170/0 від  23.08.2006 року та прийняте  в результаті адміністративного узгодження податкове повідомлення-рішення №000184170/1 від 18.09.2006 року, підставно скасовані місцевим судом.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами  діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205,206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

постанову господарського суду Чернівецької  області від 21.02.2007 року в справі за номером 9/289 - залишити без змін, а апеляційну скаргу  державної податкової інспекції у м.Чернівці  –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                      С.М. Бойко

Судді:                                                                                               Р.І.Марко

Т.Б.Бонк