ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.07                                                                                        Справа №  7/113/07

Суддя

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Запоріжбудмеханізація”, м. Запоріжжя
до відповідача  Бердянської міської Ради,  м. Бердянськ,  Запорізька область

про визнання права власності

Суддя  Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача          Михайлик В. Г., дов. № 2995 від 13.07.2006 р.

Від відповідача      не з’явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов  про визнання права власності та зобов’язання здійснити реєстрацію права власності самовільної будівлі позивача.

Розгляд справи було розпочате в судовому засіданні 18.04.2007 р. В судовому засіданні 18.04.2007 р. позивачем надано до  суду заяву  про уточнення позовних вимог,  в якій позивач просить визнати за ВАТ  “Запоріжбудмеханізація” право власності на об’єкти нерухомого майна, розташовані  в м. Бердянськ, вул. Макарова, 29-А, а саме, медпункт-пральня літера Ж, площею 40,7 м2 , сторожка літера З, площею 16,9 м2, ізолятор літера Е, площею 51,2 м2.

Позивач обґрунтовує свої вимоги ст. ст. 328, 331, 376, 392 Цивільного кодексу України.

Заява подана позивачем згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, прийнята судом до розгляду.

Крім того, позивачем з поданою заявою про уточнення позовних вимог подано клопотання про заміну неналежного відповідача Бердянське  комунальне підприємство з технічної інвентаризації на Бердянську міську Раду.

Клопотання подано відповідно до ст. ст. 22, 24 Господарського процесуального кодексу України, судом задоволено.

Судове засідання відкладалось до 07.05.2007 р., до 23.05.2007 р. В судовому засіданні 23.05.2007 р. оголошувалась перерва до 29.05.2007 р.

В судовому засіданні. Продовженому  29.05.2007р., позивач надав доповнення до позовної заяви, в якому зазначає, що ВАТ “Запоріжбумеханіззація” на праві власності належить нерухоме майно бази відпочинку “Перлина”, розташоване в м. Бердянськ по вул.. Макарова, 29-а на підставі Акту передачі нерухомого майна від 11.11.1999р. Згідно  викопіровки Бердянського комунального  підприємство з технічної інвентаризації станом на 04.07.2001р. спірні об’єкти нерухомості вже були зведені. Договір оренди земельної ділянки з Бердянською міською радою був укладений 22.01.2002р., тобто після зведення вказаних об’єктів. До укладення згаданого договору оренди ВАТ “Запоріжбудмеханізація” здійснювала користування земельною ділянкою на підставі Акту постійного землекористування.

Розгляд справи закінчено 29.05.2007 р. оголошено рішення суду в повному об’ємі.

Відповідач позов не визнав, в відзиві на позовну заяву зазначає, що позивач  не отримав дозвіл на виконання будівельних робіт, законодавством  встановлений порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, вважає що самовільний будівлі позивача порушують права інших осіб (відзив залучено до матеріалів справи).

За погодженням представників сторін судовий процес  вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В продовженому 29.05.2007 р. судовому засіданні представник відповідача не з’явився.

24.05.2007 р. до суду надійшла заява від відповідача про відкладення про подальший розгляд справи без його участі.

Заява прийнята судом до розгляду і залучено до матеріалів справи.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позовні вимоги підлягають  задоволенню виходячи зі слідуючи обставин:

Позивачу на праві власності належить нерухоме майно бази відпочинку “Перлина”, розташоване  в м. Бердянськ по вул. Макарова, 29-А на підставі Акту передачі нерухомого майна від 11 листопада 1999 р. та Свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 132 від 28 лютого 2002 року.

Згідно з рішенням виконкому Бердянської міської ради № 773 від 20.12.2001 р.  “Про надання у користування земельних ділянок” для розміщення та обслуговування туристичної бази відпочинку позивачу була виділена земельна ділянка площею 0,6036 га, розташована за вказаною вище адресою.

22 січня 2002 р. був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, який нотаріально посвідчений та зареєстрований в Книзі записів договорів оренди землі за № 1349 від 29.01.2002 р.

Для нормального функціонування бази відпочинку на відведеній земельній ділянці позивач за свій рахунок збудував наступні будівлі: медпункт-пральня літера Ж, площею 40,7 м2 , сторожка літера З, площею 16,9 м2, ізолятор літера Е, площею 51,2 м2.

Технічний висновок № 249/11/06 від 20.11.2006 р. КП “Архітектурно-планувальне бюро” Бердянської міської ради підтверджує, що будівлі знаходяться в задовільному стані, санітарно-гігієнічні та пожежні вимоги не порушені. Несучі конструкції забезпечують безпечну подальшу експлуатацію будівель.

На лист № 2 від 29.01.2007 р.  Бердянське КПТІ відмовило ВАТ “Запоріжбудмеханізація” в реєстрації права власності на вказані об’єкти нерухомого майна, вважаючи їх самочинним будівництвом.

У відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набув чинності  з 01.01.2004 року), щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим кодексом,  положення кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Договір купівлі-продажу, на підставі якого ґрунтуються  вимоги позивача, був укладений у  2002 році, однак правовідносини за цим договором продовжують існувати і на даний момент; крім того, позивач звернувся до господарського суду за захистом права власності у 2007 році, після набрання чинності Цивільним кодексом України. Таким чином, до спірних правовідносин, що розглядають судом у межах даної справи, суд вважає за необхідне застосувати положення вищевказаного кодексу.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як свідчать надані суду документи, зокрема, інвентаризаційні матеріали КПТІ (план та ви копіювання технічного паспорту), у складі переданого за договором майна також значиться медпункт-пральня літера Ж, площею 40,7 м2 , сторожка літера З, площею 16,9 м2, ізолятор літера Е, площею 51,2 м2.

Вказані прибудові є частиною майна  позивача  як один цілий об’єкт.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі  втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, зазначеною нормою законодавчо визначено, за наявності яких обставин особа може звернутися до суду за захистом свого права власності шляхом пред`явлення позову про визнання такого права.

Судом встановлено, що відповідач є власником (користувачем) об’єктів нерухомого майна, розташовані  в м. Бердянськ, вул. Макарова, 29-А, а саме, медпункт-пральня літера Ж, площею 40,7 м2 , сторожка літера З, площею 16,9 м2, ізолятор літера Е, площею 51,2 м2. яке набуте ним за договором оренди від 22.01.2002 р.

Відповідно до ст. 316, 317, 319  Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона  здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 4 Закону України “Про власність”   власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається своїм майном.

Ст. 48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння власністю.

Згідно “Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно”, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.03 р. № 6/5, БТІ здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до приписів ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше майно  вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Однак, позивачу в установленому законом порядку відведена земля під базу відпочинку “Перлина”. Технічний висновок підтверджує, що будівельні норми та правила не були порушені в процесі будівництва.

В часині 5 ст. 376 ЦК України зазначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права  інших осіб.

Крім того, ст. 331 ЦК України  передбачає, що особа, яка створила річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі та право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту звершення будівництва. Але згідно ч.2 цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно  виникає з моменту його державної реєстрації.

Таким чином, ВАТ “Запоріжбудмеханізація” позбавлено можливості у повній мірі реалізувати повноваження щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном у зв’язку з відсутністю оформленого права власності на збудований ним об’єкт.

Статтею  392 ЦК України визначено, що власник майна може  пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Доказів порушення інтересів інших осіб з боку відповідача  позивачем не надано, заперечення не обґрунтовані належними доказами, спростовані вищевикладеними обставинами.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 331, 376, 392 Цивільного кодексу України,   ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75 82,  84,  85 Господарського процесуального кодексу України,  суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за Відкритим акціонерним товариством “Запоріжбудмеханізація” (69008, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 12,  ) право власності на об’єкти нерухомого майна, розташовані  в м. Бердянськ,                 вул. Макарова, 29-А, а саме, медпункт-пральня літера Ж, площею 40,7 м2 , сторожка літера З, площею 16,9 м2, ізолятор літера Е, площею 51,2 м2.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя                                                                           Н.С. Кутіщева