ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 р.
№ 11/215

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                           Чернова Є.В.,

суддів                                                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:        не з’явився

від відповідача:    не з’явився

розглянувши  касаційну скаргу Державної виконавчої служби Закарпатської області

на постанову  Львівського апеляційного господарського суду  від 26.12.2006р.

у справі №  11/215  Господарського суду Закарпатської області

за позовом  Обласного комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель"

до Державної виконавчої служби Закарпатської області

до Закарпатського обласного управління юстиції

про стягнення 2960,36 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство "Будинкоуправління адмінбудівель" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Державної виконавчої служби Закарпатської області та Закарпатського обласного управління юстиції про стягнення 2960,36 грн., в т.ч. борг за експлуатаційні витрати та комунальні послуги у розмірі 2757,05 грн. та пеня за період прострочення у розмірі 203,31 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 07.08.2006р. (суддя Л.М.Якимчук) у задоволенні позовних вимог до   Державної виконавчої служби Закарпатської області відмовлено, позовні вимоги до Закарпатського обласного управління юстиції задоволено повністю, стягнуто з Закарпатського обласного управління юстиції на користь Обласного комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель" 2960,36 грн., з яких 2757,05 грн. сума боргу, 203,31 грн. пеня, а також витрати по сплаті держмита у розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Закарпатської області від 07.08.2006р., Закарпатське обласне управління юстиції подало апеляційну скаргу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.12.2006р. (судді: Г.М.Гнатюк, Н.М.Кравчук, О.Л.Мирутенко) апеляційну скаргу Закарпатського обласного управління юстиції задоволено, рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.08.2006р. змінено, стягнуто з Державної виконавчої служби Закарпатської області на користь Обласного комунального підприємства "Будинкоуправління адмінбудівель" 2960,36 грн.,  витрати по сплаті держмита у розмірі 102,00 грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу у розмірі 118,00 грн.  та витрати по сплаті держмита за розгляд апеляційної скарги у розмірі 51,00 грн.

Не погодившись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.12.2006р., Державна виконавча служба Закарпатської області подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.12.2006р. та залишити в силі рішення Господарського суду Закарпатської області від 07.08.2006р., мотивуючи свою вимогу тим, що  господарським судом  апеляційної інстанції порушено норми матеріального права.

У відзиві на касаційну скаргу Закарпатське обласне управління юстиції доводить безпідставність вимог Державної виконавчої служби Закарпатської області та просить залишити постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.12.2006р. в силі.

Сторони не скористались правом, наданим ст. 22 ГПК України щодо участі їх представників у судовому засіданні. Про час і місце розгляду касаційної скарги були повідомлені.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Державної виконавчої служби Закарпатської області не підлягає задоволенню.

Господарським судом встановлено, що:

Відповідач –Державна виконавча служба  Закарпатської області, як самостійна юридична особа, була створена та зареєстрована, в установленому законом порядку 17.10.2005р.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства юстиції України від 21.11.2005 № 1458/7 встановлено, що фінансове, матеріально-технічне  забезпечення,   ведення  бухгалтерського обліку та складання бухгалтерської звітності  (крім обліку депозитних сум) Державної виконавчої служби до кінця 2005 року здійснюють відповідні підрозділи Міністерства юстиції, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції.

Між Обласним комунальним підприємством "Будинкоуправління адмінбудівель" та Державною виконавчою службою Закарпатської області 15.12.2005р. укладено угоду №10, відповідно до умов якої позивач взяв на себе зобов'язання забезпечувати обслуговування, експлуатацію, поточний ремонт місць загального користування та інженерних систем будівлі, що знаходиться за адресою: м. Ужгород пл. Ш.Петефі, 14, а також утримувати прибудинкову територію, а споживач відповідач –Державна виконавча служба Закарпатської області брати участь у витратах позивача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі у цій будівлі.

Вищезгаданим договором передбачено, що позивач зобов'язується надавати відповідачеві - Державній виконавчій службі Закарпатської області  слідуючи комунальні послуги: тепло -водопостачання, водовідведення енергопостачання, прибирання орендованих приміщень, приміщень загального користування та прилеглої території, вивіз сміття та інші, а відповідач –Державна виконавча служба Закарпатської області, відповідно, проводити відшкодування вартості отриманих у кредит комунальних послуг за кожний попередній місяць протягом 5-ти днів з дня одержання рахунків, але не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Державна виконавча служба Закарпатської області по договору зобов’язання належним чином не виконала, чим і порушила умови договору, у зв’язку з чим заборгованість становить  2757,05 грн.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Таким чином, як випливає з приписів вищенаведеної правової норми, господарським зобов’язанням визнається обов’язок одного суб’єкту вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, зокрема, сплатити гроші.

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання. Таким чином, як випливає із приписів даної правової норми, зобов’язання можуть виникати із, зокрема, нормативно-правового акту, господарського договору.

Як вже було зазначено, зобов’язання відповідача –Державної виконавчої служби Закарпатської області виникло із угоди від 15.12.2005р. №10, за якою даний відповідач зобов’язався сплатити відповідні послуги. Отже, господарський суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку щодо стягнення заборгованості з зобов’язаної сторони, якою є відповідач –Державна виконавча служба Закарпатської області.

Згідно ст. 194 ГК України виконання господарського зобов'язання може бути покладено в цілому або в частині на третю особу, що не є стороною в зобов'язанні. Управнена сторона зобов'язана прийняти виконання, запропоноване третьою особою - безпосереднім виконавцем, якщо із закону, господарського договору або характеру зобов'язання не випливає обов'язок сторони виконати зобов'язання особисто. Неналежне виконання зобов'язання третьою особою не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 193 цього Кодексу. Таки чином, як випливає з приписів даної правової норми, зобов’язання може бути покладено на третю особу, що не є стороною у зобов’язанні, якщо ця сторона запропонує управненій стороні прийняти запропоноване зобов’язання. Проте, відповідач –Закарпатське обласне управління юстиції не пропонувало позивачу виконати зобов’язання відповідача –Державної виконавчої служби Закарпатської області.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, враховуючи наведене, постанова Львівського апеляційного господарського суду  від 26.12.2006р. у справі № 11/215 відповідає вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв’язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної виконавчої служби Закарпатської області залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду  від 26.12.2006р. у справі №11/215  - без змін.

Головуючий - суддя                                                      Чернов Є.В.

судді                                                                                Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.