РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2007 р.

Справа № 15/83-1219

Господарський суд Тернопільської
області

у складі

Розглянув справу

за позовом
Державної податкової інспекції у Теребовлянському районі, вул. Шевченка, 26, м.
Теребовля Теребовлянського району Тернопільської області

до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця

за участю представників від:

позивача:
Сененький М.Б. - довіреність № 1/10 від 02.01.2007р.

відповідача: ОСОБА_1
- паспорт НОМЕР_1, виданий Теребовлянським РВ УМВС України в Тернопільській
області 04.06.1996р.

Суть справи:

Державна податкова інспекція у
Теребовлянському районі, м. Теребовля звернулась у господарський суд з позовом
про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2).

У розпочатому судовому засіданні
учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки,
передбачені ст. ст. 20, 22, 81 1 Господарського процесуального
кодексу України.

За відсутністю клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги повністю, обґрунтовуючи їх неподанням
відповідачем більше одного року до податкового органу податкових декларацій,
документів бухгалтерської звітності, підтвердивши зазначене довідкою НОМЕР_3
від 26.12.2006р. про подання відповідачем останньої податкової звітності
09.02.2005р. та довідкою НОМЕР_4 від 19.12.2006р. про відсутність
заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги Державної податкової інспекції у Теребовлянському
районі не заперечив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представників сторін, оцінивши представлені докази в їх
сукупності, господарський суд встановив:

ОСОБА_1, АДРЕСА_1 зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа (ідентифікаційний код
НОМЕР_2) Теребовлянською районною державною адміністрацією 14.08.2002р., про що
зроблено запис 14.08.2002р. у журналі обліку реєстраційних справ за НОМЕР_7, що
підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію та довідкою Управління
економіки Теребовлянської районної державної адміністрації НОМЕР_5 від
05.04.2007р.

Водночас, згідно довідки
адресно-довідкового бюро УМВС України в Тернопільській області від 26.03.2007р.
ОСОБА_1 прописаний за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 4 Закону України „Про
систему оподаткування” № 1251-ХІІ від 25.06.1991р. з наступними змінами,
відповідач є платником податків і зборів (обов'язкових платежів).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 9
Закону України „Про систему оподаткування” платник податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язаний подавати, зокрема до державних податкових
органів відповідно до законів, декларації, бухгалтерську звітність та інші
документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою таких податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Як вбачається із довідки НОМЕР_6
від 26.12.2006р., що долучена до матеріалів справи, відповідач перебуває на
обліку в державній податковій інспекції з 04.10.2002р.

Згідно ч. 8 ст. 19 Господарського
кодексу України від 16.01.2003р., який набрав чинності з 01.01.2004р.,
обов'язком усіх суб'єктів господарювання є здійснення первинного (оперативного)
та бухгалтерського обліку результатів своєї роботи, складання статистичної
інформації, а також надання відповідно до вимог закону фінансової звітності
та  статистичної інформації щодо своєї
господарської діяльності, інші дані, визначені законом.

Частиною 1 статті 238
Господарського кодексу України передбачено застосування до суб'єктів
господарювання уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення
господарської діяльності адміністративно-господарських санкцій, одним із видів
яких, згідно із ст. 239 цього Кодексу, є скасування державної реєстрації та
ліквідація суб'єкта господарювання.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 46
Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців” № 755-ІV від 15.05.2003р., який набрав чинності з 01.07.2004р.,
однією із підстав для постановлення судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, є неподання протягом року
органам державної податкової служби податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно ч. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" закони, нормативно-правові акти, прийняті до набрання
чинності цим Законом,  діють у частині,
що йому не суперечить.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 11
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи
державної податкової служби в установленому законом порядку мають право
звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою (позовною заявою)
про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із довідки НОМЕР_3 від 26.12.2006р. відповідач не подавав в державну
податкову інспекцію податкової звітності про одержані доходи від заняття
підприємницькою діяльністю більше одного року. Будь-яких доказів на
підтвердження протилежного відповідачем суду не подано.

Згідно ст. ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За даних обставин, суд визнає
позовні вимоги Державної податкової інспекції у Теребовлянському районі
правомірними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що
підлягають до задоволення.

Пунктом 1 статті 49 Закону України
“Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”
передбачено, що суд, який постановив рішення про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця в день набрання таким рішенням законної
сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної
особи -підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове
рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.
На виконання зазначеного припису закону суд, після набрання рішенням законної
сили, направляє копію рішення державному реєстратору Теребовлянської районної
державної адміністрації для вчинення дій, передбачених ст. 49 Закону.

Витрати по сплаті державного мита в
сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
в сумі 118 грн., згідно вимог ст. ст. 44 - 49 ГПК України, покладаються на
відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 4 - 3, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82 -85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задоволити.

2. Припинити підприємницьку
діяльність фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код
НОМЕР_2).

3. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) в доход Державного
бюджету України 85,00 грн. державного мита.

4. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) 118,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на р/р 0002 у
ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, , одержувач -УДК у
м. Тернополі.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання
рішення).

6. Накази видати стягувачам після
набрання судовим рішенням законної сили.

7. Копію рішення, після набрання
останнім законної сили, надіслати державному реєстратору Теребовлянської
районної державної адміністрації для вчинення дій, передбачених ст. 38 Закону
України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців”.

8. На рішення господарського суду,
яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
рішення «04»травня 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя