СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

11 квітня 2007 року

м. Севастополь           Справа № 2-19/17980-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача, Сулейманова Фаріха Рустемовича, довіреність №  797/10/10-008   від 10.04.07;

відповідача, Ясінської Тетяни Василівни - директор малого приватного підприємства "С.Н.Б.";

розглянувши апеляційну скаргу малого приватного підприємства "С.Н.Б." на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Мокрушин В.І.) від 05.12.2006 у справі № 2-19/17980-2006

за позовом           Державної податкової інспекції у місті Судак в Автономній Республіці Крим (вул. Яблунева, 10, місто Судак,98000)

до           малого приватного підприємства "С.Н.Б." (вул. Мічуріна, 6-а, к. 42, місто Судак,98000)

про стягнення 34340,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.12.2006 у справі № 2-19/17980-2006 (суддя Мокрушин В.І.) позов Державної податкової інспекції у місті Судак в Автономній Республіці Крим  задоволено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що сума заборгованості відповідача підлягає стягненню, оскільки рішення позивача, якими до відповідача застосовані фінансові санкції, були визнані правомірними в судовому порядку.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушені процесуальні права відповідача, а саме судом розглянуто справу без присутності його представника, не дивлячись на заявлене ним клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав свої вимоги.

Представник позивача з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим,  підстав для його скасування не вбачає.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

27.07.2005 Державна податкова інспекція у місті Судак в Автономній Республіці Крим провела перевірку відповідача з питань дотримання законодавства про здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, про що складено акт № 0101118/2330 (а.с.16-19).

На підставі зазначеного акту 08.08.2005 Державна податкова інспекція у місті Судак в Автономній Республіці Крим прийняла та надіслала на адресу відповідача податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій № 456/2268/10/23-3 (а.с. 21).

Податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у місті Судак в Автономній Республіці Крим від 08.08.2005 № 456/2268/10/23-3 (а.с. 21) до відповідача застосовані фінансові санкції у сумі 34340,00 грн.

Фінансові санкції у зазначеній сумі застосовані до відповідача за порушення вимог пунктів 1, 9, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг", а саме за непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій, не зберігання Z-звіту в книзі обліку розрахункових операцій, невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі готівкових коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 11 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право застосовувати  до  платників податків фінансові (штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів та державних цільових фондів  суми недоїмки,  пені  у  випадках,  порядку  та розмірах,  встановлених законами  України.

Відповідно до абзацу 18 статті 2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” фінансова санкція - грошова сума,  що стягується за порушення вимог  цього  Закону  з  суб'єктів  підприємницької  діяльності за місцем їх реєстрації до відповідного місцевого бюджету.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.04.2006 у справі № 2-5/2947-2006А у задоволенні позову малого приватного підприємства "С.Н.Б." до Державної податкової інспекції у місті Судак в Автономній Республіці Крим про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 08.08.2005 № 456/2268/10/23-3 відмовлено.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.07.2006 постанова господарського суду АР Крим від 27.04.2006 залишена без змін.

Доводи відповідача про те, що господарським судом при вирішенні даної справи порушені його процесуальні права, не підтверджуються матеріалами справи. Відповідач вважає, що його законні права були порушені тим, що суд не задовольнив його письмове клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу у його відсутність.

Але відсутність відповідача ніяк не вплинула на законність прийнятого судом рішення. Відповідач в апеляційній скарзі не зазначає на будь-яку невідповідність оскаржуваного судового рішення закону.

Не зазначає відповідач в апеляційній скарзі і на те, які доводи він хотів привести у судовому засіданні та які докази він хотів надати, приймаючи участь у судовому засіданні. Якби відповідач зазначив в апеляційній скарзі на такі доводи та на такі докази, апеляційний суд міг би зробити висновок про те, що порушення його процесуального права призвело до винесення незаконного рішення. Але відповідач ні в апеляційній скарзі, ні у судовому засіданні 11.04.2007 не зазначив на будь-які доводи та докази, які б свідчили про те, що порушення його процесуального права призвело до постановлення незаконного рішення.

Отже, порушення процесуального права відповідача не призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При вирішенні справи суд першої інстанції керувався положеннями Господарського процесуального кодексу України з тих підстав, що у даних правовідносинах податковий орган не здійснював владних управлінських функцій, наявність яких характеризує  адміністративний спір. Однак, такий висновок суду першої інстанції не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права, оскільки до адміністративної юрисдикції відноситься публічно-правовий спір, в якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції, тому даний спір класифікується як адміністративний, вирішення якого повинно здійснюватись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на те, що зазначене порушення не призвело до прийняття судом першої інстанції неправільного судового рішення, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За таких обставин стягненню підлягає заборгованість позивача у сумі 34340,00 грн.

Керуючись статтями 195, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу малого приватного підприємства "С.Н.Б." залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.12.2006 у справі № 2-19/17980-2006 залишити без змін.

Ухвала набирає   законної  сили  з  моменту  проголошення          і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      К.В. Волков

Т.П. Фенько