ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"22" травня 2007 р.
Справа № 31-11/234-06-7275

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Воронюка О.Л.

Суддів:              Єрмілова Г.А.

Гладишева Т.Я.

При секретарі:          Кіценко В.С.

За участю представників сторін:

Від філії „Відділення Промінвестбанку в м. Білгород-Дністровський Одеської області” –Дідік В.А., довіреність №194 від 19.01.2007р.;

Представники інших учасників в судове засідання не з’явились. Про час і місце його проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства „Агентство 2500” (далі ПП „Агентство 2500”)

на  рішення господарського суду Одеської області від 29.08.2006р.

по справі № 11/234-06-7275

за позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку „Промінвестбанк” ЗАТ в особі філії „Відділення Промінвестбанку в м. Білгород-Дністровський Одеської області”

до ПП „Агентство 2500”

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПП „Рекламотехніка”

про стягнення 326 198,96 грн.

Розпорядженням голови Одеського апеляційного господарського суду Балуха В.С. №41 від 12.04.07р. для розгляду справи №11/234-06-7275 в складі колегії Одеського апеляційного господарського суду проведено заміну судді Лавренюк О.Т. суддею Гладишевою Т.Я.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.08.2006р. (суддя Власова С.Г.) позов Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку „Промінвестбанк” ЗАТ в особі філії „Відділення Промінвестбанку в       м. Білгород-Дністровський Одеської області” задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства „Агентство 2500” на користь позивача суму 326198,96 грн., 3261,99 грн. держмита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням Приватне підприємство „Агентство 2500” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Філія „Відділення Промінвестбанку в м. Білгород-Дністровський Одеської області” у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду Одеської області від 29.08.2006р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з мотивів викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість прийнятого господарським судом рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк „Промінвестбанк” ЗАТ в особі філії „Відділення Промінвестбанку в м. Білгород-Дністровський Одеської області” та Приватне підприємство „Агентство 2500” 02.06.2005р. уклали договір поруки б/н відповідно до умов якого ПП„Агентство 2500” („Поручитель”) зобов’язався перед Банком („Кредитором”) відповідати за погашення заборгованості „Позичальника” (ПП „Рекламотехніка”) за кредитним договором № 047-60-01-15 від 02.06.2005р.

Відповідно до п.2.1. договору поруки від 02.06.2005р. „Поручитель” (ПП „Агентство 2500”), відповідно до умов цього договору, у випадку невиконання та/або прострочення виконання „Позичальником” (ПП „Рекламотехніка”) зобов’язань за кредитним договором по сплаті „Кредитору” заборгованості по наданому кредиту; відсотків, нарахованих за користування кредитом; неустойки (штрафу, пені); збитків завданих „Кредиторові”, зобов’язується виконати зобов’язання по сплаті вказаних вище і несплачених „Позичальником” сум „Кредитору”.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки п.2. ст. 554 Цивільного Кодексу України.

Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На виконання умов кредитного договору № 047-60-01-15 від 02.06.2005 р. Банком надано ПП „Рекламотехніка” кредит у розмірі 300 000,00 грн., про що свідчить відомість залишків на особовому рахунку ПП „Рекламотехніка” у гривневому еквіваленті за  17.07.2006 р.

Відповідно до п.2.2. кредитного договору № 047-60-01-15 від 02.06.2005 р. кінцевий термін повернення кредиту, у відповідності до графіку –150000 грн. –не пізніше 25.04.2006 р. та 150000 грн. до 01.06.2006 р.

Банком на адресу ПП „Рекламатехніка”, були направлені повідомлення про настання терміна повернення кредиту - вих. № 60-04-09/340 від 04.04.2006р. (а.с.20), вимога про погашення заборгованості по кредитному договору вих. № 60-04-09/643 від 20.06.2006р. (а.с.21) ПП „Рекламотехніка” відповіді на зазначені листи не надало.

ПП „Рекламатехніка” своїх обов’язків по погашенню кредиту не виконало, чим порушило п.2.2. кредитного договору № 047-60-01-15 від 02.06.2005 року.

Ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 5.3. кредитного договору № 047-60-01-15 від 02.06.2005 р. за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/або відсотків за неправомірне користування кредитом Позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову, виходив з того, що відповідач не виконав свої зобов’язання по кредиту своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого у період з 01.03.2006р. по 17.07.2006р. за ним виникла заборгованість по кредиту у сумі 300 000 грн. основного боргу, 19 052,06 грн. відсотків за користуванням кредитом, 6558,91 грн. пеня, що нарахована за основним боргом за кредитом, 587,99 грн. пеня, що нарахована за простроченими відсотками за кредитом.

Згідно ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно, у відповідності з чинним законодавством, прийшов до висновку про задоволення позову.

Доводи скаржника відносно того, що у суду відсутні будь-які підстави визначати ПП „Рекламотехніка” третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, судовою колегією не приймаються, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та чинним законодавством.

ПП „Рекламотехніка” та ПП„Агентство 2500” заявили клопотання у порядку ст. 79 ГПК України про зупинення провадження у справі до вирішення справи №27/116-07-3629.

Судова колегія вважає, що у задоволенні зазначених клопотань слід відмовити у зв’язку з відсутністю підстав для зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Одеської області відповідає чинному законодавству та обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.85,99,103,105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду господарського суду Одеської області від 29.08.2006р.по справі №11/234-06-7275 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства „Агентство 2500”- без задоволення.

Головуючий суддя                    Воронюк О.Л.

Суддя                              Єрмілов Г.А.

Суддя                                                                                Гладишева Т.Я.