ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

21.05.07                                                                                           Справа  № 5/68-25/26А

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                         Дубник О.П.,

Орищин Г.В.

при секретарі   Горбач Ю.Б.,

з участю представників:

від скаржника (відповідача) –Сивак В.

від позивача  – Дубас В.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова, б/н від 23.03.2007 року

на постанову господарського суду Львівської області від 16.03.2007 року, суддя В.М.Пазичев

у справі №5/68-25/26-А,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Мономах Вест», м.Львів

до відповідача Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №16664/10/23-0 від 27.07.2006 року та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №16666/10/23-2/20832961 від 27.07.2006 року

Особам, які беруть участь у справі, права і обов’язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено.

Постановою господарського суду Львівської області від 16.03.2007 року по справі №5/68-25/26-А задоволено позов ТзОВ «Фірма «Мономах Вест», визнано нечинним податкове повідомлення-рішення №16664/10/23-0 від 27.07.2006 року та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №16666/10/23-2/20832961 від 27.07.2006 року.

Суд першої інстанції при винесенні постанови виходив з наступного:

В акті перевірки зазначено про те, що в бухгалтерському обліку позивача є облікована кредиторська заборгованість перед ПП «Будметал»на загальну вартість отриманих товарів (яка була визначена згідно договору купівлі-продажу, видаткових та податкових накладних, в яких зазначені кількість та вартість товару), що свідчить про наявність відплатного цивільно-правового зобов'язання позивача перед цим підприємством, а відтак отримані товари в жодному разі не можуть бути визнані безоплатно отриманими.

Проте, суд зазначає що посилання відповідача на те, що ПП «Будметал»визнано банкрутом, немає юридичного значення за Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки цим законом не передбачено обов'язку підприємства - покупця в такому випадку збільшувати валові доходи та одночасно зменшувати валові витрати.

Одночасно, судом відзначено те, що в пунктах 5.3-5.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не встановлено жодних обмежень щодо віднесення до складу валових витрат вартості інформаційно-комерційних послуг. Крім того, пунктом 5.11 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено, що установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

При проведенні перевірки, на думку суду, відповідачем не було взято до уваги наявність у позивача необхідних облікових та первинних документів, які реально підтверджують факти надання зазначених вище послуг з метою їх використання у господарській діяльності, що повністю спростовує твердження акту перевірки.

Щодо тверджень ДПІ стосовно наявності у позивача понадлімітного залишку готівки та, як наслідок порушення норм з регулювання обігу готівки, суд першої інстанції зазначає про те, що залишком готівки у касі може бути виключно фактичне (реальне) знаходження готівки у касі підприємства на кінець робочого дня у вигляді банкнот та монет НБУ.

Судом відзначено, що видача готівки з каси підприємства 20.04.04 року мала місце, про що свідчить відповідний запис у касовій книзі і цей факт не спростований відповідачем, що в свою чергу спростовує твердження акту перевірки щодо перебування такої готівки в касі.

Господарським судом відзначено, що із змісту акту перевірки випливає, що висновок про виявлення понадлімітних залишків готівки ґрунтується не на порівнянні записів у касовій книзі із встановленим лімітом каси, а лише на підставі видаткових касових ордерів.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ДПІ у Франківському районі м.Львова подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Львівської області від 16.03.2007 року по справі №5/68-25/26-А скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Зокрема скаржник зазначає про те, що позивачем занижено валовий дохід за 2-й квартал 2005 року на загальну суму 20727,28 грн. через не включення до валових доходів вартості безоплатно отриманих товарів від іншого підприємства - приватного підприємства «Будметал»

Поряд з цим, перевіркою було встановлено, що позивачем завищено валові витрати за 2-й квартал 2005 року шляхом неправомірного включення до їх складу вартості інформаційно-комерційних послуг на суму 26390,50 грн., які отримано від Приватного підприємства «Будпостачоб’єкт».

Поряд з цим, скаржником відзначено, що позивачем було перевищено ліміт залишку готівки в касі підприємства на загальну суму 265,60 грн., так як на  трьох видаткових касових ордерах від 20.04.04 року № 21-23 відсутні підписи одержувачів коштів.

Представник скаржника (відповідача) у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, з підстав наведених у запереченні на апеляційну скаргу.

Зокрема, вказував на те, що відповідачем не надано жодних належних доказів наявності відносин дарування між позивачем та ПП «Будметал». Факт наявності кредиторської заборгованості позивача перед ПП «Будметал»на загальну суму 20727,28 грн., про що зазначено відповідачем в акті, також на думку позивача свідчить про наявність оплатного цивільно-правового зобов’язання позивача, а відтак отримані ним товари не можуть бути визнані безоплатно отриманими.

Щодо неправомірності включення до валових витрат вартості інформаційно-комерційних послуг на суму 26390,5 грн., які надано ПП «Будпостачоб’єкт», представник позивача вказував на те, що у позивача наявні документи, які підтверджують надання зазначених послуг з метою їх використання у господарській діяльності.

Стосовно твердження відповідача щодо наявності у позивача понадлімітного залишку готівки, позивач вказує на те, що залишком готівки у касі може бути виключно фактичне (реальне) знаходження готівки у касі підприємства на кінець робочого дня у вигляді банкнот та монет НБУ, але у жодному разі не будь-яке умовне знаходження готівки внаслідок відсутності підписів одержувача, а відтак лише у разі знаходження у касі реального залишку готівки може мати місце перевищення її ліміту.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні докази по справі, встановив наступне:

ДПІ у Франківському районі м.Львова проведено виїзну планову перевірку ТзОВ «Фірма «Мономах Вест»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2003 року по 31.03.2006 року, за наслідками якого 14.07.2006 року складено акт №325/23-0/20832961.

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем п.1.23 статті 1, пункт 4.1.6 статті 4, пункти 5.1 і 5.3.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»у редакції від 22.05.97 року із наступними змінами та доповненнями шляхом заниження валового доходу у 2-ому кварталі 2005 року в сумі 20727,28 грн. та одночасного завищення валових витрат за той же звітний період на загальну суму 43663,23 грн., що призвело до заниження податкових зобов'язань із податку на прибуток підприємств за цей же період на загальну суму 16097,63 грн.

Поряд з цим, перевіркою зазначено про порушення підприємством пунктів 2.9 і 3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 19.02.01 року № 72.

Підставою для такого висновку було, зокрема, наявність кредиторської заборгованості станом на 01.05.2005 р. в сумі 20 727,28 грн. перед ПП "Будметал", яке згідно Постанови господарського суду Рівненської області від 09.06.2005 р. № 8/33- визнано банкрутом.

В пункті 3.1.1 акту перевірки зазначено, що позивачем занижено валовий дохід за 2-й квартал 2005 року на загальну суму 20727,28 грн. шляхом не включення до валових доходів вартості безоплатно отриманих товарів від -  ПП «Будметал»- із посиланнями на пункт 1.23 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», згідно з яким безоплатно надані товари (роботи, послуги) - це: товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод; роботи та послуги, які надаються платником податку без вимоги про компенсацію їх вартості; товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею в її виробничому або господарському обороті) та пункт 4.1.6 статті 4 того ж Закону (за яким валовий дохід, зокрема, включає доходи у вигляді вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді.

В пункті 3.1.2 акту перевірки зазначено, що позивачем у 2-ому кварталі 2005 року було зайво включено до складу валових витрат вартість тих же безоплатно отриманих товарів в сумі 17272,73 грн. без фактичної їх компенсації із посиланням на пункт 11.2.1 статті 11 та пункт 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Одночасно, в пункті 3.1.2 акту перевірки вказано про завищення позивачем валових витрат за 2-й квартал 2005 року шляхом неправомірного включення до їх складу вартості інформаційно-комерційних послуг на суму 26390,50 грн., які були надані ПП «Будпостачоб'єкт»із посиланням на пункт 5.3.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(згідно із яким не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку) та твердженнями про те, що при перевірці не були надані первинні документи, які б підтверджували фактичне надання послуг та їх зв'язок із господарською діяльністю позивача.

В пункті 3.3.1 акту перевірки зазначено, що внаслідок відсутності підписів одержувачів коштів у трьох видаткових касових ордерах від 20.04.04 року № 21-23 мало місце перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства на загальну суму 265,60 грн. із посиланням на пункти 2.9 і 3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 19.02.01 року № 72.

На підставі зазначеного вище акту, ДПІ у Франківському районі м.Львова 27.07.2006 року прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №16664/10/23-0, яким позивачу згідно з п.п.“б” п.п.4.2.2 ст.4, п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», за порушення п.1.23 ст.1, п.5.1 ст.5, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено податкове зобов’язання за платежем – податок на прибуток в розмірі 24146,43 грн., з яких 16097,63 грн. –основний платіж, 8048,80 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №16666/10/23-2/20832961, яким до позивача за порушення п.2.9, п.3.4 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ №72 від 19.02.2001р. та на підставі п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та згідно ст.1 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки №436/95 від 12.06.1995 року (із змінами і доповненнями) застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 513 грн.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав:

Щодо податкового повідомлення-рішення №16664/10/23-0 від 27.07.2006 року:

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, акту перевірки позивачем в порушення п.1.23.ст1.п.п.4.1.6, п.4.1.ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 23.05.1997р. за №283/97-ВР (із змінами та доповненнями) не включено до валового доходу у 2 кварталі 2005 року вартість безоплатно отриманих товарів в сумі 20 727,28 грн., зокрема: згідно даних обліку підприємства, журналу-ордеру по балансовому рах. № 63.1 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" за ТзОВ Фірма "Мономах Вест" станом на 01.05.2005 року рахується кредиторська заборгованість в сумі 20 727,28 грн. за неоплачені товарно-матеріальні цінності перед ПП "Будметал", яка виникла у квітні 2005 року, що підтверджено довідкою про наявність заборгованості ТзОВ Фірма "Мономах Вест".

Згідно отриманої відповіді з ЦБД юридичних осіб ДПА України та Постанови Господарського суду Рівненської області від 09 червня 2005 року №8/33 ПП "Будметал" визнано банкрутом.

У постанові зазначено, що ПП"Будметал" звернувся до господарського суду з заявою про визнання його банкрутом. Рішення про звернення до господарського суду з заявою про визнання банкрутом прийняте керівником підприємства на підставі аудиторського висновку від 26.05.2005 року та проведеної інвентаризації.

Поряд з цим, згідно поданої довідки дебіторська заборгованість на ПП «Будметал»відсутня.

Позивачем документів щодо звернення ліквідатора ПП"Будметал" про стягнення коштів по вказаній заборгованості не представлено.

Для документального підтвердження даної заборгованості ТзОВ Фірма"Мономах Вест" перед ПП"Будметал" директору підприємства Чепуштанову Анатолію Вікторовичу листом №15042/10/23-0 від 05.07.2006 року запропоновано надати копії документів по взаєморозрахунках з ПП"Будметал". Підприємство від надання засвідчених копій документів відмовилось, про що складено акт відмови від надання копій документів.

Поряд з цим, як відзначено відповідачем угоду між ТзОВ Фірма"Мономах Вест" та ПП "Будметал" під час перевірки представлено не було.

Відповідно до п.1.23 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 23.05.1997р. №283/97-ВР - безоплатно надані товари (роботи, послуги) - це: товари, що надаються платником податку згідно з договорами дарування, іншими договорами, які не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей і нематеріальних активів чи їх повернення, або без укладення таких угод; роботи та послуги, які надаються платником податку без вимоги про компенсацію їх вартості; товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею в її виробничому або господарському обороті.

Як зазначено у п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", валовий дохід включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді.

Таким чином, використані платником податку в господарській діяльності товари, що надаються платником податку та не передбачають грошової або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей повинні бути включені підприємством до складу валового доходу в сумі 20 727,28грн.

Слід зазначити про те, що під час перевірки позивачем не були надані копії прихідних документів, угод по взаєморозрахунках з ПП "Будметал" щодо встановленого порушення.

Також перевіркою встановлено, що в порушення п.5.1, ст.5, Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивачем зайво включено до валових витрат у 2 кварталі 2005 року вартість безоплатно отриманих товарів в сумі 17272,73 грн., без фактичної їх компенсації.

Згідно п.п. 11.2.1 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

ТзОВ «Фірма «Мономах Вест»вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей від ПП. "Будметал" по яких станом на 01.05.2005 року рахується кредиторська заборгованість в сумі 17272,73 грн. без ПДВ віднесло до складу валових витрат по першій події, тобто по даті фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг), товарно - матеріальних цінностей від вищевказаного підприємства-постачальника.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу -  це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Внаслідок вищенаведеного, позивачем в порушення п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" завищено валові витрати у 2 кварталі 2005 року в сумі 17272,73 грн.

Як відзначено податковим органом, під час перевірки позивачем не були надані копії прихідних документів, угод по взаєморозрахунках з ПП"Будметал" щодо встановленого порушення.

Одночасно, перевіркою встановлено, що в порушення п.5.3.9 п.5.3, ст5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" позивачем зайво включено до валових витрат у 2 кварталі 2005 року вартість інформаційно-комерційних послуг на суму 26 390,50 грн., а саме: позивачем на виконання умов договору №77/0302/К1 від 03.02.2003р. з ПП "Будпостачоб'єкт" про надання інформаційно-комерційних послуг, складено акт прийому-передачі №1 від 29.06.2005р. інформаційно-комерційних послуг на суму 31 668,62 грн.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Слід зазначити про те, що в акті здачі-приймання виконаних робіт не конкретизовано яких саме постачальників деревообробного обладнання та інструменту було запропоновано виконавцем, акт не містить інформації про фактично понесені виграти на виконані послуги.

Первинні документи, які б містили відомості про господарські операції до перевірки не представлені.

Таким чином, відсутнє підтвердження фактичного надання послуг та їх зв'язок з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), не доведено їх використання підприємством у власній господарській діяльності та відсутня підстава для включення вартості даних послуг без підтвердження відповідними, складеними згідно з чинним законодавством, первинними документами до складу валових витрат.

Згідно із пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Щодо рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №16666/10/23-2/20832961 від 27.07.2006 року:

Відповідно до п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення з регулювання обігу готівки" № 436/95 від 12.06.1995 р. (із змінами та доповненнями), у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Національний банк України, встановив обов'язкові до виконання норми з регулювання обігу готівки, прийнявши Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене Постановою Правління Національного банку України № 72 від 19.02.2001 р. (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.03.2001 р. за № 237/5428) яка була чинною в період з 17.04.2001 р. до 14.02.2005 р.

Відповідно до п. 1 вище вказаного Положення ліміт залишку готівки в касі - це граничний розмір готівки, що може залишатися в касі підприємства на кінець робочого дня, який встановлюється установою банку. Там же визначено, що готівка (готівкові кошти) - це грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі й обігові пам'ятні та ювілейні монети, які є дійсними платіжними засобами.

З наведеного вище вбачається, що залишком готівки у касі може бути виключно фактичне (реальне) знаходження готівки у касі підприємства на кінець робочого дня у вигляді банкнот та монет НБУ.

Видача готівки з каси підприємства 20.04.04 року мала місце, про що свідчить відповідний запис у касовій книзі.

Пунктом 5.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні визначено порядок перевірки дотримання встановлених лімітів каси. При цьому,  пунктом 5.4.3 зазначеного Положення визначено, що для визначення понадлімітних залишків готівки в касі порівнюються записи про фактичні її залишки в касі за касовою книгою з установленим підприємству лімітом каси.

Як вбачається з акту перевірки, висновок про виявлення понадлімітних залишків готівки ґрунтується не на порівнянні записів у касовій книзі із встановленим лімітом каси, а лише на підставі видаткових касових ордерів. Інвентаризація каси не проводилась.

Отже, відповідачем не доведено перевищення ліміту залишку готівки в касі.

Таким чином, зазначене вище рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій підлягає визнанню нечинним.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова  господарського суду Львівської області підлягає скасуванню

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,209 п.6,7 розділу VІІ КАС України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ДПІ у Франківському районі м.Львова задоволити частково.

Постанову господарського суду Львівської області від 16.03.2007 року по справі №5/68-25/26-А  - скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задоволити частково.

Визнати нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №16666/10/23-2/20832961 від 27.07.2006 року

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              Якімець Г.Г.

Судді:                                                                      Дубник О.П.

Орищин Г.В.