ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2007 р.                                                            Справа № 38/125-07

вх. № 3262/6-38

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Соловьов В.В. за дов. від 05.03.2007 року ( після перерви не з"явився)  відповідача - Приблуд Є.Д. за дов. від 02.11.2006 року

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Лубнифарм" м. Лубни

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Норд Ост Компані", м. Харків

про стягнення 164179,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішення виноситься 27.04.2007 року, оскільки у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Відкрите акціонерне товариство «Лубнифарм» (далі по тексту – позивач) звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд Ост Компані» (далі по тексту – відповідач) про стягнення заборгованості 164179 грн. 00 коп. Зазначена заборгованість виникла внаслідок помилково перерахованих за платіжними дорученнями №341 від 12.02.2004 року, №1553 від 22.04.2004 року, №1563 від 23.06.2004 року, №1850 від 19.07.2004 року, № 1928 від 04.08.2004 року, № 1935 від 12.08.2004 року, № 2639 від 15.09.2004 року, № 2054 від 13.08.2004 року, № 2069 від 17.08.2004 року, № 2085 від 17.08.2004 року, №2101 від 18.08.2004 року, № 3113 від 19.08.2004, № 2447 від 25.08.2004 року, № 2482 від 27.08.2004 року, № 2577 від 07.09.2004 року, № 2636 від 14.09.2004 року, № 3115 від 12.11.2004 року, № 3186 від 16.11.2004 року, № 3210 від 17.11.2004 року, № 3365 від 25.02.2005 року, № 2543 від 02.09.2004 року грошових коштів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вимоги позивача не визнав, посилаючись на необґрунтованість позову та на недоведеність обставин, на які посилається позивач як підставу своїх вимог. Крім цього відповідач посилався на те, що у даній справі відсутній предмет спору у зв’язку з тим, що 22.05.2006 року Господарський суд Харківської області прийняв рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд Ост Компані» на користь Відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм» 17500 грн. 00 коп. боргу, 24, 45 грн. річних, 175, 00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У зв’язку з наведеним відповідач просить провадження у справі припинити.

25.04.2007 р. відповідач звернувся до суду з заявою про вжиття запобіжних заходів, в якій просить суд витребувати в порядку ст. ст. 43-1-43-4 Господарського процесуального кодексу України ряду видаткових накладних та банківські виписки, що підтверджують їх оплату.

Суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви, оскільки  до неї не додано доказів сплати державного мита, не надано копії заяви для позивача. Крім того, розділом V-1 «Запобіжні заходи» врегульовано правовідносини по вжиттю запобіжних заходів до подання позовної заяви для особи, що має намір в подальшому звернутися з позовом. Так, згідно ч. 3 ст. 43- 3 заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, суд, встановив:

Відповідно до платіжних доручень №341 від 12.02.2004 року, №1553 від 22.04.2004 року, №1563 від 23.06.2004 року, №1850 від 19.07.2004 року, № 1928 від 04.08.2004 року, № 1935 від 12.08.2004 року, № 2639 від 15.09.2004 року, № 2054 від 13.08.2004 року, № 2069 від 17.08.2004 року, № 2085 від 17.08.2004 року, №2101 від 18.08.2004 року, № 3113 від 19.08.2004, № 2447 від 25.08.2004 року, № 2482 від 27.08.2004 року, № 2577 від 07.09.2004 року, № 2636 від 14.09.2004 року, № 3115 від 12.11.2004 року, № 3186 від 16.11.2004 року, № 3210 від 17.11.2004 року, № 3365 від 25.02.2005 року, № 2543 від 02.09.2004 року Позивач перерахував грошові кошти на загальну суму 164 179 грн. 00 коп. Відповідачу.

Відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 22.03.2007 року у відповідача витребовувались документи, на яких міститься посилання як на призначення платежу у платіжних дорученнях, що є підставою позову, а саме було витребувано: рахунок №32 від 12.02.2004 року, рахунок б/н від 22.06.2005 року, накладні №№1922, 2085 та 715 від 27.02.2004 року , накладну №028 від 27.02.2004 року, накладну №1102 від 30.03.2004 року, накладну №1561 від 31.03.2004 року, накладну №23 від 08.10.2004 року, накладну №1588 від 27.04.2004 року, накладну №146 від 30.08.2004 року та довіреності від позивача на отримання товару за вказаними накладними.

Вимоги зазначені в ухвалі суду відповідач не виконав, проте надав банківські виписки 12.02.2004 р. та від 23.06.2004 р., з яких вбачається отримання відповідачем від позивача 7000 грн. за рахунком №32 від 12.12.2004 р. та 5124 грн. за рахунком б/н від 22.06.2005 р. та 58876 грн. зг. накладних № № 1922, 2035  та 715 від 27.02.2004 р.

Крім цього у судовому засіданні представник відповідача пояснив, що документи, які є правовою підставою отримання коштів та зазначені в платіжних дорученнях відсутні, однак підтвердив факт отримання грошових коштів у сумі 164 179 грн. 00 коп., що є предметом позовних вимог.

Відповідно до ч.1. ст. 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

З матеріалів справи вбачається та встановлено в судовому засіданні, що грошові кошти перераховані позивачем відповідачу відповідно до платіжних доручень та були отримані ним, що підтверджується виписками уповноваженого банку відповідача, проте зустрічне виконання з боку відповідача, а саме поставка товарів чи послуг позивачу не проводилася, що підтверджується фактом відсутності первинних документів. Відповідні угоди про перерахування грошових коштів відповідачеві між сторонами не укладалися ні усній ні в письмовій формі, зазначене підтверджується поясненнями представниками обох сторін.

Відповідно до п. 3.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 р. за №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 р. за №377/8976, передбачено, що платіжні доручення застосовуються в розрахунках за товарними і нетоварними платежами: за фактично відвантажену/продану продукцію (виконані роботи, надані послуги тощо);у порядку попередньої оплати - якщо такий порядок розрахунків установлено законодавством України та/або обумовлено в договорі; для перерахування підприємствами сум, які належать фізичним особам (заробітна плата, пенсії тощо), на їх рахунки, що відкриті в банках; для сплати податків і зборів/страхових внесків (обов’язкових платежів) до бюджетів та/або державних цільових фондів;в інших випадках відповідно до укладених договорів та/або законодавства України.

Пункт 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті визначає, що реквізит “Призначення платежу” платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Відповідачем не доведено в уставновленому порядку факт правомірності отримання грошових коштів у сумі 164179 грн. 00 коп., а саме факт навності виконаних робіт, наданих послуг чи факт наявності договору, яким би було передбачено порядок розрахунків - попередня оплата. Більш того представник Відповідача підтвердив відсутність документів на підставі яких здійснювалося перахування, а отже й відсутність договірних правовідносин між сторонами.

За таких обставин є підстави вважати, що грошові кошти в сумі 164 179 грн.00 коп. були набуті Відповідачем без достатніх правових підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

11.01.2007 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу за якою просив повернути на його розрахунковий рахунок грошові кошти в сумі 164179 грн. 00 коп. на протязі семи днів, проте у встановлений термін дана вимога не була виконана.

Частина 1 статті 1213 Цивільного кодексу України передбачає, що набувач зобов’язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Стаття 15. Цивільного кодексу України визначає право особина захист цивільних прав та інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За таких обставин позовні вимоги позивача слід вважати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 34 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У зв’язку з цим твердження відповідача про те, що відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період з 18.04.2002 року по 19.02.2007 року, заборгованість Відповідача перед позивачем складає лише 21753, 37 грн. не може вважатися обґрунтованим та підтвердженим відповідними доказами, оскільки не стосується предмету позовних вимог. Крім цього, у судове засідання позивачем було надано складений акт звірки за позовними вимогами відповідно до якого заборгованість складає 164 179 грн. 00 коп.

Відносно твердження відповідача щодо вирішення даного спору у іншому судовому провадженні слід зазначити наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.05.2006 року у справі 45/101-06 яким було задоволено позовні вимоги ВАТ «Лубнифарм» та стягнуто з ТОВ «Норд Ост Компані» 17500 грн. 00 коп. боргу, 175, 00 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Позовні вимоги ґрунтувалися на накладних №РН-00001391 від 17.10.2004 року та №РН-0000369 від 30.03.2004 року, що свідчить про те, господарський спір вирішений відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2006 року у справі 45/101-06 виник з інших підстав та мав інший предмет.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Судові витрати по справі належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 431-434 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В заяві відповідача про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд Ост Компані», адреса: 61022, м. Харків, вул. Сумська, 47, код в на користь Відкритого акціонерного товариства «Лубнифарм», адреса: 37500, м. Лубни, вул. Петровського, 16, код в -  164179 (сто шістдесят чотири тисячі сто сімдесят дев’ять) грн. заборгованості, 1642 (одна тисяча шістсот сорок дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя