ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.07 р.                                                                             Справа № 41/104а

м. Донецьк, вул. Артема, 157 к. 223

Суддя господарського суду Донецької області                       С.А. Гончаров                              ____

при секретарі судового засідання Возневій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом:           Відкритого акціонерного товариства „Смолопереробний завод”, м. Горлівка

до відповідача: Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Горлівка

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 16.02.2007р. № /0

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Смолопереробний завод”, звернувся до суду з позовною заявою до Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 16.02.2007р. № /0.

Ухвалою по справі від 02.03.2006р. було відкрито провадження в адміністративній справі № 41/104а та провадження по справі відбувалось за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі помилкового тлумачення норм чинного податкового законодавства України, а тому також є помилковим. Позивач вказує, що зазначені в Акті перевірки норми закону не дають підстав для зменшення сум бюджетного відшкодування.

Зокрема, п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість", на яке є посилання у спірному повідомленні-рішенні, лише визначає поняття бюджетного відшкодування. Також, позивач зазначив, що п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", який визначений як підстава для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, визначає, що податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді  у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Позивач вважає, що він не є та не може бути порушником зазначених норм Закону України "Про податок на додану вартість" та зазначає, що зазначеним законом встановлено лише один випадок невключення до складу податкового кредиту витрат на сплату ПДВ, а саме, відсутність податкової накладної. Інших підстав для такого невключення, як от: зарахування сум податку до бюджету іншими платниками податку по всьому ланцюгу взаємовідносин з придбання товарів, наявність контрагента-платника податку за юридичною (фактичною) адресою, не передбачено.

Також, позивачем зазначено, що жодним нормативним актом для платника податків не передбачено обов’язку та не надано права вимагати від іншого платника податків будь-яких відомостей, в тому числі щодо зарахування до бюджету іншими платниками податків сплаченого їм ПДВ у ціні поставлених товарів.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4. , п.п 7.7.5 п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість". Відповідач зазначає, що в ході перевірки постачальників позивача по ланцюгу до виробника ним було встановлено постачальника ТОВ ТГ “Метеор” – ПП “Філорс”, яке не знаходиться за юридичною адресою, а тому не виявилося можливим перевірити сплату ним податку до бюджету.

На думку відповідача, право на бюджетне відшкодування виникає лише при фактичній сплаті сум цього податку до бюджету, а не з самого факту існування зобов’язання сплатити ПДВ в ціні товару. Оскільки встановити надмірну сплату податку до бюджету в ході зустрічних перевірок не виявилося можливим, то і була зменшена сума визначена позивачем до відшкодування з бюджету.

Відповідачем надані пояснення щодо порядку визначення суми, на яку відбулося зменшення суми до відшкодування та представлений відповідний її розрахунок.

У судовому засіданні судом досліджені надані сторонами документи: документи про правовий статус позивача та статус позивача як платника податків, податкове повідомлення-рішення від 16.02.2007р. № /0; акт від 15.02.2007р. № 377/23-511-1/25601255, договір № 2-п від 19.06.2006р. з додатками № 7 та № 9; акти приймання-передачі № 10 та № 8, рахунки-фактури № 303-2п та № 305-2п; реєстри податкових накладних; податкові накладні від 31.07.2006 року № 344 та від 15.08.2006 року № 375; податкові декларації з ПДВ за липень, серпень, вересень 2006 року, виписки з поточного рахунку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази суд встановив:

Позивачем були надані відповідачу податкові декларації з ПДВ: за серпень 2006 року, згідно із якою сума ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету становить 1606966 грн., податковий кредит за відповідний період становить 4030230 грн. та за вересень 2006 року, згідно із якою сума ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету становить 1185006 грн., податковий кредит за відповідний період становить 4882478 грн.

Фахівцями Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції проведено невиїзну позапланову перевірку позивача з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень та вересень 2006 року щодо взаємовідносин з постачальниками, за результатами якої складено акт від 15.02.2007р. № 377/23-511-1/25601255 (далі - "акт перевірки").

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 1.8 ст. 1, п.п 7.4.1 п. 7.4. ст. 7  Закону України "Про податок на додану вартість", а саме завищення суми податку на додану вартість, заявленої до відшкодування в Деклараціях з ПДВ за серпень 2006 року на суму 18968 грн., за вересень 2006 року на суму 14781 грн.

На підставі висновків акту перевірки керівником відповідача прийняте податкове повідомлення-рішення від 16.02.2007р. № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2006 року на суму 18968,00 грн.  та за вересень 2006 року на суму 14781,00 грн.

Згідно із актом перевірки та на підставі пояснень відповідача порушення встановлено ним наступним чином.

Відповідачем було проведено перевірку достовірності нарахування суми ПДВ, заявленої до відшкодування в деклараціях за серпень та вересень 2006 року, на підставі якої складені довідки від 01.11.2006р. № 1504/23-5/25601255 та від 08.12.2006 року № 1706/23-5/25601255. На дату складання вищевказаних довідок відповіді по запитам на проведення зустрічних перевірок з підтвердження правових відносин з основними постачальниками не отримано та в довідках зазначено, що суму бюджетного відшкодування ПДВ буде підтверджено після отримання результатів усіх зустрічних перевірок та інформаційних довідок та встановлення факту сплати ПДВ до Державного бюджету підприємствами-контрагентами.

Для підтвердження податкових накладних, включених до податкових кредитів липня та серпня 2006 року, виписаних постачальником позивача ТОВ „Тар Альянс”, було направлено запити до ДПІ у м. Стаханов від 12.09.2006 року № 10493/23-513-5 та від 16.10.2006 року № 12655/23-513-5 для надання загальних відомостей по ТОВ „Тар Альянс”. Державною податковою інспекцією у м. Стаханов було проведено зустрічні перевірки ТОВ „Тар Альянс”, за результатами яких та згідно довідок від 27.09.2006 року № 846/23-33853132, від 27.10.2006 року № 921/23-33853132, встановлено, що постачальником  реалізованої продукції є ТОВ ТГ „Метеор”.

На проведення зустрічних перевірок ТОВ ТГ „Метеор” з питання підтвердження взаємовідносин з ТОВ „Тар Альянс” ДПІ були направлені запити, на які було отримано відповідь від 14.11.2006 року № 37584/7/238, з якої було встановлено, що постачальником реалізованої продукції є ТОВ „Інком капітал систем”.

На проведення зустрічної перевірки ТОВ „Інком капітал систем” з питання підтвердження взаємовідносин з ТОВ ТГ „Метеор” у третій ланці ланцюга було направлено запити, на які було отримано відповідь щодо підтвердження взаємовідносин. Згідно відповіді було встановлено, що постачальником реалізованої продукції є ПП „Філорс”, на що підприємству ТОВ „Інком капітал систем” були виписані податкові накладні на загальну суму 567968,98 грн., в т.ч. ПДВ 94661,49 грн.

Податковим органом було направлено запити щодо проведення зустрічної перевірки ПП „Філорс” з питання взаємовідносин з ТОВ „Інком капітал систем” у четвертій ланці ланцюга, на які було отримано відповідь, згідно якої встановлено, що ПП „Філорс” за юридичною (фактичною) адресою не знаходиться.

У зв’язку з таким, відповідач робить висновок про порушення позивачем п. 1.8 ст. 1, п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, оскільки, у зв’язку з неотриманням підтверджуючих документів щодо взаємовідносин ТОВ „Інком капітал систем” з ПП „Філорс”, неможливо встановити виробника отриманих ВАТ „Смолопереробний завод” реакторів до кінцевого постачальника, та підтвердити поставку товару та включення до складу податкового кредиту липня 2006 року ПДВ у сумі 46834,50 грн., та податкового кредиту серпня 2006 року у сумі ПДВ 49167,36 грн. та неможливо встановити, чи сплатило ПП „Філорс” нараховану суму ПДВ до бюджету.

Відповідач у акті перевірки зазначив, що, враховуючи вищезазначене, немає можливості підтвердити задекларовану суму ПДВ, яка підлягає відшкодування з бюджету  по декларації з ПДВ за серпень 2006 року у розмірі 18968грн., по декларації з ПДВ за вересень 2006 року у розмірі 14781грн. та внаслідок зазначених вище порушень встановлено розбіжність (завищення) суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за серпень 2006 року на суму 18968грн., у вересні 2006 року на суму 14781грн.

Такі висновки відповідача не узгоджуються з вимогами законодавства та спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про ПДВ” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Правомірність формування позивачем податкового кредиту у деклараціях з ПДВ за серпень, вересень 2006р. згідно із п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про ПДВ” у частині внесення до податкового кредиту періоду податку, сплаченого (нарахованого) у зв’язку з придбанням продукції позивачем у ТОВ „Тар Альянс” доводиться матеріалами справи, зокрема, належним чином укладеним договором № 2-п від 19.06.2006р., та документами, складеними між позивачем та ТОВ „Тар Альянс” на його виконання, в тому числі актами приймання-передачі, рахунками, податковими накладними, отриманими позивачем. Отримання та належний облік позивачем податкових накладних щодо операцій з придбання реакторів підтверджується реєстрами податкових накладних за відповідний період та  випливає з акту перевірки. Крім того, відповідачем у судовому засіданні підтверджено, що всі дані податкових декларації позивача за серпень, вересень 2006р., на підставі яких розраховані суми бюджетного відшкодування визначені правильно та помилок не містять.

Згідно із п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з п.п.7.7.1 ст.7 Закону України  “Про податок на додану вартість” у разі, коли  за результатами звітного періоду сума, визначена як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду має від’ємне значення, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з Законом України „Про ПДВ”, яким визначено ставки та механізм справляння податку на додану вартість, обов’язок щодо визначення об’єкта оподаткування, нарахування податку та його утримання у покупця товарів або послуг, правильність обчислення та декларування податку, видачу податкових накладних покладено на платника податку – продавця товару.

Обов’язок сплатити нарахований продавцем ПДВ у складі ціни товару або послуг та отримати належним чином оформлену податкову накладну, у підтвердження сплати податку, законом покладений на платника податку – покупця.

Закон України „Про податок на додану вартість” не містить у собі норми, яка б покладала відповідальність на платника податку – покупця товару (послуг) за правильність визначення платником податку – продавцем об’єктів оподаткування, правильність відображення їх у податкового обліку та інше.

Із змісту пункту 1.8 ст. 1 Закону України „Про ПДВ” вбачається, що „бюджетне відшкодування” – це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою у випадках, визначених цим Законом. Нормами Закону України „Про податок на додану вартість” не передбачений обов’язок покупця товару – платника податку сплачувати нарахований йому продавцем у складі ціни товару ПДВ безпосередньо до державного бюджету, тому доводи податкового органу щодо обов’язку платника податку – покупця товару доводити надмірну сплату ПДВ саме до державного бюджету, а також про залежність права платника податку – покупця на податковий кредит та бюджетне відшкодування від перевірки всіх постачальників по всьому ланцюгу, є такими, що не відповідають встановленому законодавчо механізму справляння цього виду податку.

Таким чином, відповідно до п. 1.8 ст. 1 , п.п 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про ПДВ” сумою, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету, у зв’язку з надмірною сплатою є саме від’ємне значення за результатами звітного періоду. Від’ємне значення ПДВ є коштами платника податку, які він сплатив продавцям товару відповідно до вимог Закону України „Про ПДВ”. Цим законом встановлені умови та гарантії повернення цих коштів у вигляді обов’язку держави на підставі декларації здійснити повернення коштів за результатами звітного періоду.

Крім того, із зробленого відповідачем розрахунку сум, на які полягало зменшення сум бюджетного відшкодування позивача вбачається, що при розрахунку застосовувалась методика, відповідно до якої відповідачем розраховувались відсоткові співвідношення податкових кредитів позивача від сум податків його постачальників та частки суми по ланцюгу постачання до ПП “Філорс”. Через такі співвідношення та частки розраховувалась сума відшкодування позивача, на яку було проведено зменшення відшкодування.

Наведена методика та її застосування при обчислені сум завищення бюджетного відшкодування платників податків  не передбачена діючим законодавством, зокрема Законом України „Про податок на додану вартість”, а тому безпідставно та необґрунтовано застосована відповідачем.

Суд зазначає, що право на відшкодування від’ємної різниці є матеріальним правом позивача, отже зменшення бюджетного відшкодування ПДВ порушує його право власності, захист якого гарантовано першим реченням частини першої статті першої Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997р. та у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, зменшення відповідачем суми бюджетного відшкодування за серпень 2006 року на суму 18968,00 грн.  та за вересень 2006 року на суму 14781,00 грн. на підставі п. 1.8 ст. 1, п.п 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” у зв’язку із можливою несплатою до бюджету податку на додану вартість Приватним підприємством „Філорс”, є неправомірним та необґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення від 16.02.2007р. № /0 є таким, що не відповідає нормам Закону України „Про податок на додану вартість”.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 19, 57 Конституції України,  ст. 1,7 Закону України ”Про податок на додану вартість”, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59,   69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 пунктами 6,7 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Смолопереробний завод” до  Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 16.02.2007р. № /0 – задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції від 16.02.2007р. № /0.

Присудити Відкритому акціонерному товариству „Смолопереробний завод” з Державного бюджету України витрати із сплати судового збору в сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                              Гончаров С.А.