ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул. К.Маркса, 18, к. 308
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.05.2007

Справа
№2-19/3208-2007А

За
позовом - ДПІ в м.Євпаторії, м.Євпаторія АР Крим.

До
відповідача - СПД ОСОБА_1, м.Євпаторія АР Крим.

Про
стягнення 2109,29  грн.

Суддя
Мокрушин В.І.

Секретар
Сидельова І.І.

П Р Е
Д С Т А В Н И К И :

Від
позивача -  Липницька Г.Ю., держ.
інспектор, довіреність № 3329/10/10-0 від 05.03.2007 р.

Від
відповідача - не з'явився

Суть
спору:

Позивач
заявив позов про стягнення з відповідача 2109,29  грн. заборгованості. Позовні вимоги
мотивовані тим, що відповідач повинен сплатити суму заборгованість перед
бюджетом по збору на розвиток виноградарства і хмелеводства та фінансовим
санкціям у розмірі 2109,29 грн.

Відповідач
правом на участь у судовому засіданні не скористувався, відзив на позовну заяву
не представив, повідомлявся належним чином: через засоби масової інформації -
газету Євпаторійської міської ради «ІНФОРМАЦІЯ_1» від НОМЕР_1.

Провадження
по справі здійснювалося відповідно до вимог Кодексу адміністративного
судочинства України.

Представник
позивача відмовився від послуг перекладача.

Відповідно
до ст.9, 10 Конституції України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов
(ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав
національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про
судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від
28.10.1989 року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим
(Закон України від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного
судочинства України та клопотанням представника позивача він давав пояснення по
справі на російській мові.

Відповідно
до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, п.2-1 Прикінцевих
положень  Кодексу адміністративного
судочинства України фіксація судового процесу технічними засобами не
здійснювалася.

Відповідно
до ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України перед початком слухання
справи представнику позивача була вручена пам'ятка про права та обов'язки
сторін.

Розглянув
матеріали справи,  суд -

В С Т
А Н О В И В :

ОСОБА_1
зареєстрований у якості суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ІНФОРМАЦІЯ_2Управлінням сприяння розвитку підприємництва Євпаторійського
міської ради, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.18).

Відповідно
до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року №
2747) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги
та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень  обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається    на   відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі,  не може самостійно надати  докази, то вона повинна зазначити причини,
через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться
чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує
необхідні докази. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у
нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У
разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.
Суд може збирати докази з власної ініціативи.
Якщо особа,  яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для  підтвердження
обставин, на  які  вона
посилається,  суд  вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно
до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року
№ 2747 із змінами та доповненнями) в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного
позову.

Таким
чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в
спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати
суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно
до п.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року
№ 2747 із змінами та доповненнями) суд застосовує також принцип верховенства
права.

Відповідно
до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини
(ратифікована Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична
або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути
позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Попередні
положення, однак, ніяким чином не обмежують право держави запроваджувати такі
закони, які, на її думку, необхідні для здійснення контролю за використанням
майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків
або інших зборів чи штрафів.

Згідно
із ч.2 ст.19 Конституції України (від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР) органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи  зобов'язані діяти лише на підставі,  в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно
із ст.4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (від
04.12.1990 року № 509 із змінами та доповненнями) органи податкової служби є органами
виконавчої влади.

Таким
чином, органи податкової служби та їх посадові особи повинні діяти лише на
підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

ІНФОРМАЦІЯ_3
Державною податкової інспекцією в м.Євпаторії проведено перевірку СПД ОСОБА_1.
щодо дотримання податкового законодавства за результатами якої складено акт
НОМЕР_2 про результати документальної перевірки дотримання вимог податкового
законодавства СПД ОСОБА_1. за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23-26), на підставі
якого позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення НОМЕР_3, яким визначено
суму податкового зобов'язання у розмірі 2109,29 грн., у тому числі основний
платіж 69,29 грн., штрафні санкції 2040 грн. (а.с.21).

Позивач
просить стягнути з відповідача заборгованість станом на ІНФОРМАЦІЯ_5  в сумі 2109,29 грн., яка виникла в результаті
несплати суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1. збору на розвиток виноградарства і хмеліводства та штрафних
санкцій, відповідно розрахунку (а.с.16).

Спеціальним
Законом з питань оподаткування, що встановлюють порядок погашення зобов'язань
юридичних і фізичних осіб перед бюджетами і державними цільовими фондами по
податках і зборах ( обов'язковим платежам ), нарахування і сплати пені і
штрафних санкцій, вживаних до платників податків контролюючими органами, є
Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами і державними цільовими фондами»
(№ 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями).

Згідно
із п.1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»  (№ 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та
доповненнями) податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій при їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але не сплачені у
встановлений термін, а також пеня, нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Згідно
із п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»  (№ 2181 від 21.12.2000 р. із змінами та
доповненнями) у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті
"б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник
податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми
недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів,
установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з
податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим
періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої
суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за
весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових  періодів, що минули.

Згідно
із ч.2 ст.11 Закону України «Про систему оподаткування» (№ 1251 від 25.06.1991
року із змінами та доповненнями) фінансові
санкції за наслідками документальних перевірок та ревізій, які
здійснюються органами  державної
податкової служби України та іншими уповноваженими державними органами,
застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими актами.

Згідно
із п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (від
04.12.1990 року № 509 із змінами та доповненнями) органи державної податкової
служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені
у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідач
не надав доказів, які б свідчили про те, що він оспорює суму боргу, чи оскаржує
прийняті щодо нього рішення, також відповідач не надав доказів, які б свідчили
про сплату відповідачем заборгованості перед бюджетом, у зв'язку з чим суд
задовольняє позовні вимоги.

Таким
чином, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню.

На
підставі викладеного та керуючись ст.17,
18, 70, 76, 86, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від
06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

П О С
Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Стягнути з СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
відомостей про р/р не має, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь
державного бюджету (код , р/р 0015 отримувач Держбюджет м.
Євпаторії ( код 34740798, Управління Держказначейства м. Євпаторії Головного
Управління Держказначейства в АР Крим, МФО 824026) заборгованість по збору на
розвиток виноградарства і хмеліводства та штрафні санкції у розмірі 2109,29
грн.

Постанова
може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Мокрушин В.І.