Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року                                                                Справа № АС-16/713-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В., Барбашова С.В.,

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача - Гена С.Г.(дов. № 11-07/10 від 15.02.2007 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Кролевецької районної ради (м. Кролевець, Сумської області) (вх. № 1192 С/3) на постанову господарського суду Сумської області від 05.02.07 р. по справі № АС-16/713-06

за позовом Кролевецької районної ради (м. Кролевець, Сумської області)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми)

про скасування рішення № 6 від 22.08.2006 р. та визнання нечинним рішення№ 7 від 22.08.2006 р., -

встановила:

У грудні 2006 року Кролевецька районна рада (м. Кролевець, Сумської області) звернулась до господарського суду Сумської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми) про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 6 від 22.08.2006 р. про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків та визнання рішення № 7 від 22.08.2006 р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески нечинним частково в сумі 7 669,71 грн.

Постановою господарського суду Сумської області від 5 лютого 2007 року по справі № АС-16/713-06 (суддя Моїсеєнко В.М.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Сумської області від 05.02.2007 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги Кролевецької районної ради. Зокрема, в своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята без належного дослідження матеріалів справи, без врахування доводів позивача та з порушенням норм матеріального права.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а постанову господарського суду Сумської області від 05.02.2007 р. - без змін.

Кролевецька районна рада, будучи належним чином повідомлена про місце, день та час розгляду справи, свого представника 15.05.2007 р. у судове засідання не направила, про неможливість прибуття у судове засідання з поважних причин суд не повідомила, у зв’язку з чим, справа за апеляційною скаргою розглядається за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши представника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Гена С.Г., який просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови господарського суду Сумської області від 05.02.2007 р. –без змін, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, господарський суд Сумської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за яким встановив, що з 14 серпня 2006 року по 16 серпня 2006 року працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області було проведено позапланову документальну перевірку Кролевецької районної ради з питань повноти нарахування, своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів до Пенсійного фонду України за період з 22.05.2001 р. по 11.08.2006 р. та відповідності звітів, наданих до системи персоніфікованого обліку, даним, наведеним у розрахунках сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, фактичним даним бухгалтерської звітності за 2004-2005 роки, про що складено акт № 20 від 19.08.2006 р.

В ході перевірки було встановлено несвоєчасну сплату у 2005 році авансових платежів у вигляді сум страхових внесків, що підлягають сплаті одночасно з видачею заробітної плати, якщо така видача здійснюється протягом звітного базового періоду, в сумі 2 842,73 грн. та винесено рішення № 6 від 22.08 2006 р. про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1 421,37 грн.

Крім того, місцевим господарським судом було встановлено заниження сум заробітної плати, на яку справляються страхові внески у 2004-2005 роках, на загальну суму 2 811,57 грн. і винесено рішення № 7 від 22.08.2006 р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, в розмірі 8034,71 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14, статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон), Кролевецька районна рада є страхувальником та платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною 6 статті 20 Закону в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів, виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах. У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 12 статті 20 Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом 7 частини 9 статті 106 Закону передбачено, що за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів зі страхових внесків, передбачених цим Законом, до страхувальника застосовується штраф в розмірі 50 відсотків сум несплачених або своєчасно не сплачених авансових платежів.

Отже, на думку суду першої інстанції, на підставі акту перевірки рішенням № 6 від 22.08.2006 р. до позивача правомірно застосовано фінансову санкцію у розмірі 1421,37 грн., що складає 50 % суми своєчасно несплачених страхових внесків.

Твердження позивача про те, що несвоєчасна сплата внесків викликана виключними обставинами, а саме для успішного проведення виборів, місцевий господарський суд визнав такими, що суперечать законодавству, оскільки Закон, який встановлює відповідальність за таке порушення, не містить підстав для звільнення страхувальника від фінансової відповідальності.

Пунктом 3 частини 9 статті 106 Закону передбачено, що за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у триразовому розмірі суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат доходу).

Таким чином, господарський суд Сумської області дійшов висновку, що на підставі акту перевірки рішенням № 7 від 22.08.2006 р. до позивача правомірно застосовано фінансову санкцію в сумі 8 034,71 грн.

Що стосується тверджень позивача про те, що фінансова санкція не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не було умисного приховування заробітної плати та внески були сплачені своєчасно, то суд першої інстанції визнав їх такими, що суперечать нормам Закону, оскільки останній не пов'язує настання фінансової відповідальності за заниження сум заробітної плати з наявністю умислу посадових осіб страхувальника, та своєчасністю сплати внесків, нарахованих на суми заниженої заробітної плати. Наявність самого факту такого порушення тягне за собою накладення штрафу, передбаченого пунктом 3 частини 9 статті 106 Закону.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що до позивача правомірно застосовані фінансові санкції, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  повністю відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення відсутні, оскільки згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення. А відповідно до частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

На думку колегії суддів, позивач ні під час вирішення спору у господарському суді Харківської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного документального доказу обґрунтованості та правомірності своїх позовних вимог до відповідача.

Щодо посилань заявника апеляційної скарги на фінансування виборів депутата Сумської обласної ради, що затримало сплату авансових платежів зі страхових внесків, то колегія суддів вважає їх безпідставними, зокрема суд першої інстанції надав цій обставині належну правову оцінку.

Разом з тим, твердження позивача про те, що приховувань або занижень сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески, з боку Кролевецької районної ради не було, а заниження заробітної плати сталося внаслідок помилки та інших технічних причин, на думку колегії суддів суперечать нормам Закону. Як вірно зазначив місцевий господарський суд, Закон не пов'язує настання фінансової відповідальності за заниження сум заробітної плати з наявністю умислу посадових осіб страхувальника, та своєчасністю сплати внесків, нарахованих на суми заниженої заробітної плати. Наявність самого факту такого порушення тягне за собою накладення штрафу, передбаченого пунктом 3 частини 9 статті 106 Закону.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в ході розгляду справи господарський суд Сумської області, приймаючи оскаржувану постанову про відмову у задоволенні позову, забезпечив дотримання положень Кодексу адміністративного судочинства України, і насамперед,  встановив та надав належну правову оцінку згідно з матеріальним та процесуальним законодавством обставинам.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Кролевецької районної ради  позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, постанова господарського суду Сумської області від 5 лютого 2007 року по справі № АС-16/713-06 прийнята без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування постанови, не можуть бути підставою для її зміни чи скасування, оскільки спростовуються вищевказаним.

Керуючись статтями 86, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Кролевецької районної ради (м. Кролевець, Сумської області) залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Сумської області від 5 лютого 2007 року по справі № АС-16/713-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Суддя                                                                               Такмаков Ю.В.

Суддя                                                                               Барбашова С.В.