ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.04.07                                                                                           Справа № 4/439-18/95

Господарський суд Львівської області в особі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства (надалі ВАТ) „Львівобленерго”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю  (надалі ТзОВ ) „Хім.-Світ”

про
стягнення заборгованості

з участю представники:

від позивача  - [...] –представник (довіреність за №502-3736 від 22.12.2006 року);

від відповідача –не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що ВАТ „Львівобленерго” звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ТзОВ  „Хім.-Світ” 1298 грн. 76 коп. заборгованості за послуги електропостачання.

Підставами вимог, як зазначено в позовній заяві, є неоплата відповідачем за спожиту активну електричну енергію.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просить їх задоволити.

Відповідач вдруге явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча повідомлявся за адресою вказаною у листі Головного управління статистики у Львівській області за №20-09/934 від 05.04.2007 року.

За таких обставин, справа розглядається у відповідності до вимог ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

28 лютого 2006 року між ВАТ „Львівобленерго” (Постачальник) та ТзОВ „Хім.-Світ” (Cпоживач) було укладено договір за №09804 про постачання електричної енергії, у відповідності до якого постачальник передає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, а споживач оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов даного договору.

В матеріалах справи наявний перелік об‘єктів і точок споживача та довідки про показники приладів обліку та використання електроенергії за липень – грудень 2006 року.

Позивачем надсилались відповідачу рахунки за активну енергію за липень 2006 року №311607/66360-1, за серпень 2006 року №311608/68891-1, за вересень 2006 року №311609/71745-1, за жовтень 2006 року №311610/74685-1, за листопад  2006 року №311611/77877-1, за грудень 2006 року  №311612/80780-1, за січень 2007 року №303701/62989-1, які підтверджують факт поставленої електроенергії на суму 1284 грн. 83 коп.

У відповідності до вимог ст.526 ЦК України та аналогічних положень ч.1 ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з наведеного відповідач взяті на себе обов‘язки щодо оплати електроенергії виконав не в повній мірі, і заборгованість за отриману електроенергію становить 1284 грн. 83 коп.

Згідно ч.2 ст.9 ЦК України, законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Штрафні санкції, частиною 1 статті 230 ГК України,   визначені як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Із змісту норм Глави 26 ГК України, вбачається, що пеня повинна передбачатись умовами договору

Щодо вимог позивача про стягнення пені, то господарський суд виходив з наступних міркувань.

У відповідності до вимог ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем, у відповідності до умов договору та на підставі положень Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов‘язань”, якими передбачено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, правомірно нараховано пеню в сумі 4 грн. 89 коп.

Щодо нарахованих витрат внаслідок інфляційних процесів –8 грн. 18 коп. та 3% річних –86 коп., то такі на думку господарського суду визначені правомірно у відповідності до вимог п.2 ст.625 ЦК України.

За викладених обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Хім.-Світ”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Тергенєва, 73 (ідентифікаційний код 32262145) на користь Відкритого акціонерного товариства „Львівобленерго”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Козельницька,3 (код ЗКПО 00131587) 1284 грн. 83   коп. –основний борг за спожиту електроенергію на п/р 7 у Золочівському відділенні ВАТ „Ощадбанк, МФО 385178, 8 грн. 18 коп. – витрат внаслідок інфляційних процесів та 86 коп. –3% річних; 4 грн. 89 коп. –нарахованої пені на п/р 3 в ПФ АТ „Кредобанк”, МФО 325365, 220 грн. 00 коп. - судових витрат на рахунок 0004 в ЛФ ВАТ банк „БІГ Енергія”).

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя