ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" січня 2007 р.                                                  Справа № 14/167/28

17 січня 2007 року      13год.   25хв. Господарський суд Чернігівської області у складі

Головуючого - судді Книш Н.Ю.

При секретарі судового засідання –Мельниченко А.М.

За участю  представників сторін:

Від позивача: Тарасенко Г.М. гол.спеціаліст –юрисконсульт, довіреність №208/06 від 16.01.07р.,

Від відповідача:  не з’явився

Розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні                     справу  № 14/167/28

За позовом: Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі, 16400, м.Борзна, вул.Леніна,2

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Смолянка”, вул.Гагаріна,64, с.Комарівка, Борзнянський р-н.

Про  стягнення   5101грн. 62коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.11.05р. по 31.12.05р. в сумі 5101,62грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник позивача в судовому засіданні надав заяву відповідача №352 від 25.12.06р., в якій останній не заперечує проти розгляду справи без участі представника. Представник позивача не заперечував проти заяви відповідача.

Суд задовольнив заяву відповідача про розгляд справи без участі його представника.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи відповідач зареєстрований в якості платника страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування з 08.02.1991р.

Частиною другою Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003р. (далі –Закон України №1058) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюються згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України №1058 до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, що діяв до набрання чинності цим законом.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2, абз.3 п. 1 ст. 4 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади), об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за ставкою 100 % від об’єкта оподаткування.

Законом України “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку” від 31.05.2005р. №2613- IV (набрав чинності з 01.01.2006р.) внесені зміни до абзацу 4 п. 1 ст. 2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” та абзацу 5 підпункту 1 пункту 2 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Згідно з цим Законом положення абзацу 4 п. 1 ст. 2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” не розповсюджуються на платників фіксованого сільськогосподарського податку з 01.01.2006р. (набрав чинності). Положення абзацу 5 підпункту 1 п. 2 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” щодо виплати пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України набрали чинності 01.01.2006р.

Законодавчий акт, який би не визначав обов’язку відповідача відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій органам Пенсійного фонду в 2005 році, відсутній.

З наведено випливає обов’язок відповідача відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій у 2005 році.

Згідно з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного Фонду України від 19.12.2003р. №21-1 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004р. за №64/8663 (далі –Інструкція) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах (п. 6.2.).

Згідно п.6.4. вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України №1058, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

20.07.2005р. відповідач отримав Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону “України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (надалі розрахунок), відповідно до якого фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах гр. Клименко В.І., Шевченко В.Ф., Машир В.Д., Новак М.А., Марченко Н.І., Федірко Ф.Ф., становлять 2550,81грн. щомісячно.

Відповідно до п.6.8 Інструкції підприємство щомісяця до 25-го числа вносить до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

За таких обставин, сума яка підлягає відшкодуванню відповідачем за листопад-грудень 2005р. становить 5101,62грн. Між позивачем та відповідачем підписано двосторонній акт звірки станом на 01.12.2006р., відповідно до якого заборгованість відповідача по пільгових пенсіях становить 5101,62грн.

Доказів сплати, як і доказів, що спростовують викладені в позовній заяві обставини, відповідач не надав.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги невиконання відповідачем в порушення діючого законодавства про пенсійне забезпечення своїх зобов’язань по відшкодуванню Пенсійному фонду України витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з 01.11.05р. по 31.12.05р. в сумі 5101,62грн., суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 5101,62грн.

Відповідно до ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.1, 14, 15, 17, 20, 64, 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст. ст. 72, 94, 158-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Смолянка” (вул.Гагаріна,64, с.Комарівка, Борзнянський р-н, р/р 7001 в АБ „Приватінвест” м.Борзна, МФО 353489 код 03796169) на користь Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі (м.Борзна, вул.Леніна,2, р/р 265 у Борзнянському відділенні Ощадбанку МФО 343035 код 24841460) 5101грн.62коп. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не  скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного господарського суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                    Н.Ю.Книш

В повному обсязі постанова виготовлена 18.01.2007р.

Суддя                                                                                    Н.Ю.Книш