ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2007 р.
Справа  № 14/100-07-2096А

Господарський суд Одеської області

у складі судді Горячук Н.О.

при секретарі судового засідання Прус А.М.

представника позивача по дов. Копцюх Б.І.

представників  відповідача по дов. Осадчій М.І., по дов. Постолатій В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №404 господарського суду Одеської області в м. Одесі адміністративну справу №14/100-07-2096А

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю „Новоселівське”

до відповідача Котовської ОДПІ

про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

В засіданні суду була оголошена перерва по 11.05.2007р., згідно зі ст.150 КАС України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом та уточненням до нього про скасування податкового повідомлення-рішення Котовської ОДПІ від 19.09.06р. №/0 у сумі 8106,51 грн. Відповідач позовні вимоги не визнає з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін встановлено наступне:

10 жовтня 2004р. засновниками ТОВ „Новоселівське" було прийняте рішення про створення та реєстрацію філії ТОВ „Новоселівське" у Котовському районі Одеської області.

З 04.09.2006 р. по 09.09.2006 р. Котовською ОДПІ Одеської області була проведена виїзна планова перевірка філії ТОВ „Новоселівське". За результатами перевірки складено акт №1355/23-01/3349584 від 13.09.2006р. В акті визначено, що в ході перевірки  правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб встановлено, що Котовською філією ТОВ „Новоселівське" в серпні 2005р. орендодавцям, які надали в оренду земельні ділянки (паї) (всього 267 паїв), було сплачено доходи натуроплатою у сумі 139107 грн., з яких було утримано 18083,91 грн. податку з доходу фізичних осіб, тоді як необхідно було утримати 20786 грн.

На підставі акту перевірки №1355/23-01/3349584 від 13.09.2006р. Котовською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.09.06р. №/0 у сумі 8106,51 грн. (2702,17 грн. –основний платіж та 5404,34 грн. –штрафні санкції).

Указ Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)” від 02.02.2002р. №92 (далі –Указ №92), направлений на підвищення рівня соціального захисту селян - власників земельних ділянок і земельних часток (паїв). З цією метою Указом встановлено, що плата за оренду земельних часток (паїв) повинна становити не менше 1,5% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної частки (паю).

Указ №92 зобов'язує сторони при укладанні договорів земельних часток (паїв) та встановленні плати за земельну частку (пай) виходити з того, що вона повинна бути не нижче встановленої Указом, однак ця плата не є доходом, в розумінні положень Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб"  від 22.05.2003 р. №889 (далі –Закон №889).

Відповідно ст.1 Закону №889 таким доходом є плата встановлена в договорі оренди, яка нарахована та отримана платником податку відповідно до первинних документів бухгалтерського обліку. Плата може бути як в грошовій формі, так і в не грошовій формі, однак не може бути нижчою від визначеної Указом №92.

Відповідно до п.3.4 Закону №889 при нарахуванні доходів у негрошовій формі об'єкт оподаткування визначається як вартість такого нарахування, визначена за звичайними цінами, помножена на коефіцієнт 1,1494.

Відповідно до договорів оренди земельних ділянок між позивачем (орендарем) і орендодавцями - власниками земельних паїв орендна плата визначена в негрошовій формі і склала на рік 500 кг пшениці та 40 кг соняшнику.

Тобто в договорах оренди самим позивачем чітко встановлена негрошова форма оплати і вказано її розмір у натуральній формі. Однак в позовній заяві позивач залишає це поза увагою і помилково бере за основу не фактичний розмір плати, а мінімальний встановлений Указом №92.

Відповідно до п.1.20 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"  від 28.12.1994р. №334 звичайна ціна - це ціна визначена сторонами договору.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову" від 23.04.1999р. №672 перерахунок обсягів плати за оренду земельної частки (паю) у грошову проводиться виходячи з фактичної собівартості визначених договором видів продукції, яка склалась в господарстві.

Оскільки в договорах оренди визначено тільки розмір натуральної оплати, причому відсутні посилання на клас зерна пшениці, соняшнику, якісь інші якісні показники продукції, по яким можна було б їх класифікувати, то для цілей визначення ціни, керуючись ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р. №334 та Постановою Кабінету Міністрів України "Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову" від 23.04.1999р. №672, з метою оподаткування, за звичайну ціну Котовською ОДПІ була взята фактична собівартість визначених договором видів продукції і по якій ТОВ "Новоселівське" проводило списання зернових, після їх видачі орендодавцям в якості орендної плати. Згідно даних документів бухгалтерського обліку позивача, з урахуванням собівартості та кількості зерна пшениці та соняшнику плата склала 521 грн. З урахуванням ст.ст. 3, 7 Закону №889 загальна сума нарахованого податку з доходів фізичних осіб повинна складати 20786,08 грн. (521 х 1,1494 х 267 (кількість договорів) х 13% (ставка податку на той час), тобто позивачем недоутримано податку з доходу фізичних осіб 2702,17 грн. (20786,08 - 18083,91 (сума податку фактично нарахована та утримана позивачем), що і зафіксовано в акті перевірки.

Таким чином, відповідачем цілком обґрунтовано та на підставі ст.ст. 8, 16, 17 Закону №889 та п.п.17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181 прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.09.06р. №/0 у сумі 8106,51 грн.

Враховуючи викладене позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 94, п.3 ст.160, ст.ст.161-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. У позові відмовити.

Сторонам надано право ст.185 КАС України подати апеляційну заяву на постанову господарського суду Одеської області.

Згідно п.1 ст.254 КАС України постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого п.3 ст.186 КАС України.

Суддя