ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"28" лютого 2007 р.
Справа №  7/1

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Балика В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 7/1

за позовом приватного підприємства “Прадо”, м. Кіровоград

до відповідача: приватного підприємства “Агронафтосервіс-СТ”,                         м. Кіровоград

про розірвання угоди про відступлення права вимоги

За участю представників сторін:

від позивача - повірений Романяк М. Я., довіреність № 12/02 від 12.02.2007 р.;

від відповідача - арбітражний керуючий Косаренко В. А.

Приватним підприємством “Прадо” подано позов про розірвання угоди про відступлення права вимоги укладеної 17 вересня 2004 року між приватним підприємством  “Прадо” та приватним підприємством “Агронафтосервіс-СТ”.

Відповідач позов не визнав. В своїх поясненнях зазначив, що  вважає підстави подачі позову надуманими. Всі документи, що стосуються  виконання ТОВ “Суффле Україна” своїх зобов’язань по договору поставки № ПМ 03/230 від 07.06.2004 р. на суму 5394600,0 грн., були передані відповідачем позивачеві в повному обсязі. Крім того, позивач був добре обізнаний з усіма договірними відносинами, які існували між відповідачем та ТОВ “Суффле Україна”. Відповідач не приховував від позивача жодної інформації по спірній угоді про відступлення права вимоги від                            17 вересня 2004 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

17 вересня 2004 року між приватним підприємством “Агронафтосервіс-СТ” (Первісний кредитор) та приватним підприємством “Прадо” (Новий кредитор) укладено угоду про відступлення права вимоги, за якою відповідач відступив безоплатно позивачеві право вимоги виконання ТОВ “Суффле Україна” своїх зобов’язань по договору поставки № ПМ 03/230 від 07.06.2004 р. на суму                        5394600,0 грн.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 19.06.2006 р. по справі № 9/83 приватне підприємство “Агронафтосервіс-СТ” визнано банкрутом, відкрита його ліквідаційна процедура, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косаренка В. А.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: пред’являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту.

10 жовтня 2006 року позивачем від відповідача отримана претензія № 774 від 18.09.2006 р. про сплату суми боргу в розмірі 5394600,0 грн., що виник по угоді про відступлення права вимоги від 17 вересня 2004 року.

Згідно вимог статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

05 січня 2007 року позивачем відповідачеві вручений лист з пропозицією розірвати угоду про відступлення права вимоги від 17.09.2004 р. за згодою сторін. Протягом 20 днів після одержання пропозиції відповідач не надав відповіді на вказаний лист. У своїх поясненнях на позов відповідач зазначив, що не вбачає достатніх правових підстав для розірвання угоди про відступлення права вимоги від 17 вересня 2004 року.

У відповідності з вимогами статті 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов’язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Такий самий обов’язок відповідача встановлений пунктом третім угоди про відступлення права вимоги від 17.09.2004 р.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем в судовому засіданні не доведено належними доказами, що він передав позивачеві на виконання вимог статті 517 Цивільного кодексу України та угоди про відступлення права вимоги від 17 вересня 2004 року, а позивач прийняв документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Листом № 12 від 18.01.2005 р. ТОВ “Суффле Україна” повідомило позивача про те, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов’язань по договору поставки № ПМ 03/230 від 07.06.2004 р., ТОВ “Суффле Україна” на підставі статті 538 Цивільного кодексу України, в односторонньому порядку відмовилося від виконання умов даного договору.

Господарський суд приходить до висновку, що інформація щодо невиконання ПП “Агронафтосервіс-СТ” своїх зобов’язань по договору поставки № ПМ 03/230 від 07.06.2004 р. була прихована відповідачем в момент укладення угоди про відступлення права вимоги від 17.09.2004 р., оскільки в протилежному випадку позивач би не уклав угоду про відступлення права вимоги від 17.09.2004року.

Вказані порушення відповідачем умов угоди про відступлення права вимоги від 17.09.2004 року є істотними, оскільки, внаслідок їх здійснення відповідачем позивач позбавлений права вимоги виконання ТОВ “Суффле Україна” своїх зобов’язань по договору поставки № ПМ 03/230 від 07.06.2004 р. на суму 5394600,0 грн.

Отже, позовні вимоги про розірвання угоди про відступлення права вимоги від 17 вересня 2004 року підлягають задоволенню.

Державне мито у справі, а також витрати по оплаті послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84 , 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати угоду про відступлення права вимоги від 17 вересня 2004 року укладену між приватний підприємством “Прадо” та приватним підприємством “Агронафтосервіс-СТ”.

Стягнути з приватного підприємства "Агронафтосервіс-СТ" (25006,                          м. Кіровоград. вул. Шевченка, 6/2, р/р № 9001 в КФ КБ "Приватбанк",                  м. Кіровоград, МФО 323583, ідентифікаційний код 30330951) на користь приватного підприємства "Прадо" (м. Кіровоград, вул. Шевченка, 6/2, р/р № 0001 в КФ КБ "Приватбанк", МФО 323583, ідентифікаційний код 32040154) 85,0 грн. державного мита та 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у встановленому законом порядку.

Суддя

В.М.Балик