Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2007
р.
Справа № 2/218-05

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Новіковій Ю.В.

за
участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

1-го відповідача -  дир.
Колодненко М.О.,Пилипенчук Б.І.

2-го відповдіача - не з`явився

3-ої особи - Масіч Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача
(вх. НОМЕР_1) на рішення господарського суду Сумської області від 06.10.06
р. по справі № 2/218-05

за позовом Приватний
підприємець ОСОБА_1, м. Ромни

до 1.Колективне підприємство
"Техно-торговий центр "Електрон", м. Ромни; 2. ЗАТ
"Діавест+", м.Ромни

3-тя особа ПІСЦ "Кварк", м.Суми

про визнання договору оренди недійсним,
спонукання до вчинення дій тастягнення 163259, 72 грн.

встановила:

Позивач, ПП ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Сумської
області з позовом та після уточнень позовних вимог просив стягнути з першого
відповідача збитки в сумі 63259 грн. 72 коп., а також компенсацію за моральну
шкоду в сумі 100000 грн. 00 коп., крім того просив виключити зі складу
відповідачів другого відповідача.

Рішенням господарського суду Сумської області по справі №2/218-05
від 06.10.2006 р. (суддя Лущик М.С.) провадження у справі в частині визнання
недійсним  договір оренди нежитлових
приміщень, укладеного між КП “ТТЦ “Електрон” та ЗАТ “Діавест +”, виселення
торгової точки ЗАТ "Діавест+" з частини нежитлового приміщення -
торгового залу "КП "ТЦ "Електрон", що належить до передачі
в оренду ПП ОСОБА_1, передання в оренду позивачу нежитлових приміщень,
зобов`язання першого відповідача у приміщенні торгового залу перемістити
торгівельне обладнання та товар позивача та зобов`язання першого відповідача,
згідно акту приймання-передачі по кількості та по якості здійснити передачу
торгівельного обладнання і товару позивачу - припинено. В іншій частині позову
відмовлено.

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу та
пояснення до неї, зміст яких оголосив в судовому засіданні та зазначив, що
судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для
справи,  рішення прийняте при невірному
застосуванні матеріального та процесуального права. Просить змінити рішення
господарського суду Сумської області по справі №2/218-05 від 06.10.2006 р. та
прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги по стягненню збитків та
компенсації моральної шкоди в повному обсязі.

Перший відповідач, колективне підприємство "Техно-торговий
центр "Електрон", у відзиві на апеляційну скаргу позивача, в
доповнені до нього та уповноважений представник в судовому засіданні зазначив,
що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його
обгрунтованим та законним. Зазначив, що судом були об'єктивно і повно
досліджені всі матеріали справи, рішення прийнято з дотриманням норм
матеріального та процесуального права. Просить залишити рішення господарського
суду  без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Другий
відповідач, ЗАТ "Діавест+", в судове засідання не прибув, надіслав
клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, оскільки
присутність 2-го відповідача не впливатиме на дослідження доказів і
встановлення істини по даній справі. Також зазначив, що вимоги викладені в
апеляційній скарзі ним не визнаються.

Третя особа, ПІСЦ
"Кварк", відзиву на апеляційну скаргу позиавача не надала,
представник в судове засіданні не прибув, хоча був належним чином повідомлений
про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали
справи, заслухавши в засіданні суду доводи представників сторін, перевіривши
правильність застосування господарським судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Рішенням господарського суду Сумської області від 10.01.2006 року
вимоги позивача задоволено частково.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від
04.05.2006 року рішення господарського суду Сумської області від 10.01.2006
року змінено.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2006 року
постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.05.2006 року та
рішення господарського суду Сумської області від 10.01.2006 року по справі №
2/218-05 скасовано, справу передано на новий розгляд .

Матеріали справи свідчать, що 17.03.2004р. між Колективним
підприємством "Техно-торговий центр "Електрон" (орендодавець) та
приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди, згідно п.
1 якого орендодавець передав орендарю в тимчасове платне користування нежилі
приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 150 кв. м.
Термін дії договору був визначений з 17.03.2004 по 31.12.2004 р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від
05.05.2005р. у справі № 14/60-05 договір оренди нежитлових приміщень від
17.03.2004р. між КП "Техно -торговий центр "Електрон" та ОСОБА_1
був продовжений на тих же умовах та на той же строк, оскільки згідно ст. 764 ГК
України, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна", якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку
договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця
договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2005р.
постанова Харківського апеляційного господарського суду від 05.05.2005р.
залишена без змін.

З урахуванням цього, позивач на підставі ч. 2 ст. 187 ГК України,
згідно якої день набрання чинності рішенням суду вважається днем укладення
відповідного господарського договору, вважає, що договір оренди нежитлового
приміщення є продовженим з 05.05.2005р.

Орендна платі відповідно до п. 3.3. договору складає 1500 грн. 00
коп. та нараховується до 5 числа поточного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем,
останнім допущено несплату орендної плати за грудень 2004 року та
січень-березень 2005 року, у зв'язку з чим 11.01.2005 року КП ТГЦ
"Електрон" надіслав позивачу телеграму, якою повідомив про припинення
доступу позивача до орендованого приміщення відповідно до п. 7.4 договору в
зв'язку з закінченням строку його дії.

06.05.2005 року перший відповідач направив позивачу лист за
НОМЕР_2  про розірвання договору оренди у
зв'язку з несплатою орендної плати, який позивачем отримано 10.05.2005 року.

Посилаючись на вищезазначені порушення першим відповідачем по
справі позивач просить стягнути з нього збитки в сумі 63 259 грн. 72 коп., а
також компенсацію за моральну шкоду в сумі 100 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується кредитором. В якості обґрунтування
отриманих збитків позивач надав суду першої інстанції „Звіт суб'єкта малого
підприємництва фізичної особи-платника єдиного податку" за І-ПІ кв. 2004
р., І-ІП кв. 2005 р. та книгу обліку доходів та витрат за цей період, що само
по собі не може доводити збитки в іншому періоді. При цьому також слід
враховувати, які конкретно обставини (наявність необхідного асортименту товару
яким торгував позивач в аналогічному попередньому періоді, договірних зв'язків,
рівень цін і т.ін.) вплинули на обсяг товарообігу позивача. Конкретних доказів
з відповідними розрахунками позивачем не надано.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків включається не
одержаний прибуток (втрачена вигода), розмір яких позивачем не доведено.

Відповідно до п.4 ст. 623 ЦК України при визначені неодержаних
доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх
одержання, але позивачем доказів вжитих заходів по забезпеченню отримання
доходу ні суду першої інстанції, ні Харкіському апеляційному господарському
суду не надано. Як зазначається в позовній заяві заходи позивача були зведені
до звернення в різні органи із скаргами на дії першого відповідача, але реальні
заходи спрямовані на забезпечення відповідного рівня товарообігу позивачем на
здійснювались.

Ст. 614 ЦК України передбачено, що підставою відповідальності за
порушення зобов'язання є вина другої сторони. Документами, наявними в
матеріалах справи, наданими позивачем, не доведено факту, що перший відповідач
винний у зменшені обсягів доходів позивача, також не доведено і причинного
зв'язку.

Відповідно до п. 4 ст. 226 ГК України не підлягають відшкодуванню
збитки завдані правомірною відмовою зобов'язаної сторону від подальшого
виконання зобов'язань. Зокрема в судових засіданнях встановлені і не
спростовані наступні факти.

Договір оренди не житлового приміщення, яке займав позивач і на
даний час вже повністю звільнив, діяв з 17.03.2004 року по 31.12.2004 року,
тобто 10 місяців і 17 днів. У встановленому порядку перший відповідач
телеграмами від 11.01.2005 року та від 17.01.2005 року повідомив позивача про
закінчення вказаного договору оренди і небажання його продовжувати та
потребував звільнити приміщення. Вказані дії першого відповідача ніяким чином
не порушують права позивача і відповідають умовам договору оренди та
законодавству зокрема, ст. 763 ЦК України та п.4 ст. 284 ГК України.

Так, у п.4 ст. 284 ГК України зазначається, що договір оренди може
бути продовжений при умові, якщо протягом місяця після закінчення строку його
дії одна із сторін не повідомить про наміри припинити дію договору. Зазначені
телеграми є доказом відмови першого відповідача від продовження договору і
залучені до матеріалів справи, як докази. Крім того, перший відповідач не
звільняв приміщення на протязі більше півтора року, починаючи з грудня 2004
року не сплачував орендну плату.

Твердження позивача, що договір продовжував діяти у 2005 році є
безпідставним. Ст. 793 ЦК України, передбачає, що договір найму будівлі або
іншою капітальної споруди (її окремої частини) строком на 1 рік і більше
підлягає нотаріальному посвідченню, але спірний договір нотаріально посвідчений
не був, а тому постанова Харківського апеляційного господарського суду у справі
14/60-05 про продовження дії договору оренди, на яку посилається позивач, не
може продовжити дію договору більше встановленого законом строку без
нотаріального посвідчення.

Закон України "Про оренду державного та комунального
майна" та параграф 1 глави 58 ЦК України «Загальні положення про найм
(оренду)» не передбачають такого способу захисту майнових та немайнових прав
орендаря як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В зв'язку з цим,
позовні вимоги в частині стягнення 100 000 грн. моральної шкоди задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Стосовно стягнення збитків, то в даному випадку позивачем не надано докаків, що
підтверджують його позицію по справі, тому вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Зважаючи на те, що
позивач відмовився від позовних вимог в частині визнання недійсним договору
оренди нежитлових приміщень, укладеного між
КП "ТТЦ «Електрон» та
ЗАТ  "Діавест  +
";  з  частини
нежилого приміщення" - торгового залу "КП "ТЦ "
Електрон ", що належить до передачі в оренду приватному підприємцю ОСОБА_1
- виселити торгову точку ЗАТ " Діавест + "; нежилі приміщення
передати в оренду позивачу; зобов'язання першого відповідача у приміщенні
торгового залу перемістити торгівельне обладнання та товар позивача;
зобов'язання першого відповідача, згідно акту приймання-передачі по кількості
та по якості здійснити передачу торгівельного обладнання і товару позивачу суд
першої інстанції вірно дійшов висновку про припинення провадження у справі в
цій частині на підставі п. 4 ст. 80 Господарського суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи
оскаржуване рішення господарський суд Сумської області  забезпечив дотримання вимог чинного
законодавства і насамперед ст.ст. 33, 38, 43 Господарського процесуального
кодексу України щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи відповідно до чинного законодавства та дав належну
правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому  підстав для його скасування відсутні.

Керуючись  ст.ст. 99, 101, 102, п.1. ст.103, ст.105  ГПК України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

постановила:

1. Апеляційну скрагу позивача залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Сумської області по справі
№2/218-05 від 06.10.2006 р. залишити без змін.

Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом одного місяця з
дня набрання законної сили .

Головуючий суддя

Судді