ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.05.07 р.                                                                               Справа № 2/112

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі  судового засідання Олішевській В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Оріон-Експорт”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “V.S.P.”, м. Макіївка

про стягнення заборгованості в сумі 80393,15 грн.

За участю

представників сторін

від позивача: Цап люк О.Ф. – за довір.

від відповідача: не з”явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Оріон-Експорт”, м. Львів звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “V.S.P.”, м. Макіївка про стягнення заборгованості в сумі 80393,15 грн.

Крім того, позивачем одночасно із подачею позову було заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на поточний рахунок відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не сплачена в повному обсязі сума за поставлений товар в розмірі 80393,15 грн. Наявність боргу позивач обгрунтовує договором від 29.09.06р. № 0929-06/1, накладною № ХКТ-а00556 від 09.10.06р., довіреністю на отмання товару відповідачем, листами відповідача про визнання кредитрської заборгованості, банківськими виписками, рахунками на сплату. Як на правові підстави посилається на ст.ст. 526, 530, 691 ЦК України, ст.ст. 193, 265 ГК України.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Процесуальні документи суду отримувались відповідачем своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції.

На підставі вищевикладеного, з огляду на достатність представлених матеріалів, справа розглянута відповідно ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

29.09.06р. між позивачем (Продавець) та відповідачем (Покупець) був укладений договір № 0929-06/1 купівлі-продажу, за яким позивач зобов’язався поставити паперову продукцію. А Покупець прийняти цей товар та його сплатити на умовах даного догвору.

Згідно п.п. 4.1 та 4.2 договору найменування, його асортимент, кількість, ціна, вартість та терміни поставки вказується у спеціфікаціях та накладних, що є невід’ємною частиною договору.

Згідно п. 5.2 договору, розрахунки здійснюються на поточний рахунок Продавця шляхом оплати вартості товару протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару Покупцем.

Зокрема, сторонами складена та підписана спеціфікація № 1 до договору, в якій вказене найменування папіру офісного, його кількість та ціна, на загальну суму 109980,84 грн.

Відповідно до обумовленої спеціфікації № 2 позивач згідно видаткової накладної № ХКТ-а00556 від 09.10.06р., виставленому рахунку № ХКТ-000598 від 06.10.06р., довіреності, податкової накладної від 09.10.06р. поставив папір офісний на загальну суму 109980,84 грн.

Відповідач вартість поставленого товару була сплачена частково на суму 29586,99 грн., про що свідчать банківські виписки позивача за 05.12.06р., 09.01.07р., 13.02.07р.

У зв’язку з чим, заборгованість відповідача скдадає 80393,15 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, споатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника викоанння його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Умови договору, згідно ст. 629 ЦК України є обов”язковими для виконнаня сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов”язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов”язання (неналежне виконання).

Виходячи із умов п. 5.1 договору, строк виконання обов’язку відповідача щодо сплати за отриманий товар настав 10.11.06р.

Крім того, 30.01.07р. позивачем був отриманий лист від відповідача № 10, за яким він підтверджує наявність кредиторскьої заборгованості в сумі 90393,85 грн. та зобов’язується її погашати певними частинами до 23.03.07р.

Проте, як свідчать матеріали справи, заборгованість в сумі 80393,15 грн. не була сплачена відповідачем.

З урахуванням цього, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 80393,15 грн.

Щодо вимог позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна тощо на момент виконання рішення. Інших підстав для застосування заходів забезпечення позову, закон не передбачає.

Як видно із матеріалів справи, позивачем не надано жодного доказу на доведення та  огрунтування утруднення чи неможливості виконання рішення господарського суду. У зв’язку з цим, такі вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Оріон-Експорт”, м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю “V.S.P.”, м. Макіївка про стягнення заборгованості в сумі 80393,15 грн. – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “V.S.P.”, м. Макіївка (86109, м. Макіївка, пров. Аральський, 27, , п/р № 2980 в філії ДРУ КБ „Фінанси і Кредит”, МФО 335816) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Оріон-Експорт”, м. Львів (79000, м. Львів, вул. Сіховська, буд. 16, , п/р № в ЛОД АППБ „Аваль” м. Львів, МФО 34260291) заборгованість в сумі 80393,15 грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 803,94 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати накази.

Суддя