СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

12 квітня 2007 року

Справа № 20-3/072

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря
В.І.,

суддів                                                                      Горошко
Н.П.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_1 від 19.04.2006 - суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1;

представник відповідача - не
з'явився - державне підприємство "Севастопольський морський рибний
порт";

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя    Гоголь Ю.М.) від 01.06.2006 у справі №
20-3/072

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Державного підприємства "Севастопольський
морський рибний порт" (вул. Рибаків, 5,Севастополь,99014)

про стягнення 10774,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського
суду міста Севастополя від 01.06.2006 у справі № 20-3/072 у позові  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 до державного підприємства
"Севастопольський морський рибний порт" про стягнення 10774,96 грн.
відмовлено.

Не погодившись з цим судовим
актом, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду
з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 03.08.2006 провадження у справі було
зупинено у зв'язку з призначенням автотехнічної експертизи.

Ухвалою від 12.03.2007 у
зв'язку з надходженням висновків експертизи провадження у справі було
поновлено.

Відповідно до розпорядження першого
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
13.07.2006, суддів Горошко Н.П. та Борисову Ю.В. було замінено на суддів
Прокопанич Г.К. та Щепанську О.А.

Відповідно до розпорядження
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
03.08.2006 суддю Прокопанич Г.К. було замінено на суддю Лисенко В.А.

Відповідно до розпорядження
першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду
від 22.03.2007, суддю Щепанську О.А. було замінено на суддю Сотула В.В.

Відповідно до розпорядження
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
12.04.2007, суддів Сотула В.В. та Лисенко В.А. було замінено на суддів Горошко
Н.П. та Щепанську О.А.

Розглянувши в порядку
статті 101 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи на
предмет повноти встановлення судом першої інстанції обставин справи та
правильність застосування норм матеріального та процесуального права,
заслухавши представників сторін, судова колегія дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

7 листопада 2005 року в
світлий час дня, близько 15 години, машиніст
державного підприємства "Севастопольський морський рибний
порт" ОСОБА_3 керуючи залізничним локомотивом "Унілок" і
транспортуючи залізничні платформи, рухаючись по закритий території державного
підприємства "Севастопольський морський рибний порт" здійснив наїзд
на стоячий автомобіль КАМАЗ-54112 державний номер НОМЕР_2 з напівпричепом СЗАП
НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який знаходився під розвантаженням біля
холодильних складів і стояв на залізничних коліях.

При вивченні матеріалів справи
було встановлено, що зіткнення залізничного потягу з автопоїздом виникло на
закритій території рибного порту. Перед зіткненням автопоїзд в составі тягача
КАМАЗ-54112 державний номер НОМЕР_2 і напівпричепа фургона зупинився для
розвантажування таким чином, що задня частина напівпричепу була припаркована
вплотну до платформи складу на залізничній колії (першій колії), а передня
частина тягача знаходилась на другій залізничній колії. Таким чином, передня
частина автомобіля знаходилась на залізничній колії згідно схеми
дорожньо-транспортної пригоди не менш чим на 1,30метра.

Приймаючи до уваги
конструктивні особливості автопоїзду і напівпричепу, а саме, знаходження дверей
фургону позаду напівпричепу, слідує висновок сам по собі, що другим засобом
провести вантажно-розвантажувальні роботи в цьому місті не можливо.

В ході розвантажувальних
робіт водій автомобілю КАМАЗ-54112 в кабіні автомобілю не знаходився.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, маневровий локомотив "Унілок" рухався заднім ходом
в сторону стоячого автомобілю КАМАЗ-54112 зі швидкістю близько 5км/год. із 6
вантажними платформами під керуванням машиніста ОСОБА_3 На підніжці вантажної
платформи знаходився зборник вагонів ОСОБА_5 який керував діями машиніста
ОСОБА_3 по радіостанції. Оглядність стоячого на залізничних коліях автомобілю
КАМАЗ-54112 нічим не закривалась.

Із пояснень зборника
вагонів ОСОБА_5, а також водія автомобіля ОСОБА_4 слідує, що поїзд зупинився на
відстані близько 5-20см. від кабіни автомобілю КАМАЗ. І тільки після подачі
команди зборником вагонів ОСОБА_5 рухатись вперед залізничний потяг відкотився
назад і допустив наїзд на стоячий автомобіль КАМАЗ задньою частиною вантажної
платформи.

Таким чином, стався наїзд
залізничного потягу на непорушну перепону.

Як вбачається з висновків
судово-автотехнічної експертизи в даній дорожній ситуації в діях водія
автомобіля КАМАЗ ОСОБА_4 порушень правил дорожнього руху не вбачається.

В діях машиніста локомотива
ОСОБА_3 і зборника вагонів ОСОБА_5 вбачається порушення інструкції пункту 1.6
"Про порядок обслуговування і організації руху на під'їзних коліях
Севастопольського морського рибного порту, прилягаючого до під'їзних колій
Севастопольського міжвідомчого підприємства промислового залізничного
транспорту на станції Камишова бухта", із якого слідує, що при проїзді
колій № 1, 2, 3 машиніст поїзда зобов'язаний подавати сигнал (великої
гучності), зборник вагонів і машиніст зобов'язані впевнитись у вільності
технологічних проїздів від транспорту.

Крім того, згідно з пунктом
3.1 інструкції від 21.01.1999, маневрова робота на території під'їзного шляху
проводиться локомотивно-збірною бригадою СППЗТ.

При русі вагонів вперед на
територію Севастопольського морського рибного порту  зіставник вагонів зобов'язаний супроводжувати
состав, слідуючи пішки рядом з першим по ходу вагоном чи находитись на
спеціальній підніжці першого вагону.

Згідно пункту 3.3
інструкції перед заїздом на територію під'їзного шляху зіставник зобов'язаний
особисто переконатись в наявності габариту, закінченні роботи кранів,
ознайомитись з находженням рухомого составу на шляху, попередити робітників які
проводять завантаження і відвантаження вагонів, про початок маневрової роботи.
Вилучення гальмових башмаків із-під вагонів виконується составником СМППЗТ
після причеплення локомотива і вмикання автогальмів в составі.

Таким чином аварійна
ситуація була створена неправомірними діями машиніста ОСОБА_3 і составника
вагонів ОСОБА_5

Однак, відповідно до статті
1187 Цивільного кодексу України, відповідальність за заподіяну шкоду
покладається на власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, навіть якщо
він безпосередньо не здійснював експлуатацію цього джерела.

Згідно матеріалів справи
шкоду заподіяно локомотивом "Унілок", тобто джерелом підвищеної
небезпеки і його володілець несе відповідальність перед потерпілим і у тому
разі, коли це є наслідком вини осіб, які перебувають з ним у трудових
відносинах.

Шкода підлягає
відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними
діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Що ж до заподіяння шкоди
джерелом підвищеної небезпеки, то його володілець звільняється від обов'язку
відшкодування шкоди тільки тоді, коли вона виникла внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

Як вбачається з матеріалів
справи, транспортний засіб КАМАЗ 2114 не рухався, а стояв під розвантаженням
біля платформи складу, а тому не може розглядатися як джерело підвищеної
небезпеки при наїзді на нього іншого транспортного засобу. А тому стягненню з
державного підприємства "Севастопольський морський рибний порт"
підлягає матеріальна шкода в розмірі 1174,96грн., яка складається із прямої
матеріальної шкоди згідно звіту про оцінку транспортного засобу КАМАЗ-54112
державний номер НОМЕР_2  в сумі 1010,69
від 21.11.2005 НОМЕР_4 (л.д.13-26),  а
також вартості робіт згідно розрахункової квитанції приватного підприємства
ОСОБА_6 від 08.11.2005 НОМЕР_5 в сумі 164грн.

Вимоги позивача про
стягнення 9600грн. упущеної вигоди, задоволенню не підлягають у зв'язку з тим,
що позивачем не підтверджений документально і не доказаний розмір даної суми
згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

При таких обставинах,
апеляційна інстанція вважає, що рішення господарського суду підлягає
скасуванню, як прийняте при неправильному застосуванню норм матеріального права
та при неповно встановлених обставинах справи.

Керуючись статтями 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення господарського суду
міста Севастополя від 01.06.2006 у справі № 20-3/072 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з державного
підприємства "Севастопольський морський рибний порт" (вул. Рибаків,
5,Севастополь, 99014, р/р 1500, МФО 351005, в АКІБ
"УкрСіббанк" місто Харків) на користь суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, відомості
про рахунок - не відомі) 1174,96грн. - збитків, 11,75грн. - державного мита та
12,87грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видачу наказу доручити
господарському суду міста Севастополя.

Головуючий суддя                                                  В.І. Гонтар

Судді
Н.П. Горошко

О.А. Щепанська