ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

16 січня 2007р.                                                                                                          справа №14/170/16

За позовом: Приватного підприємства “Баядера” юридична адреса: вул.Озерянівська,2, м.Горлівка, Донецька обл., 84601, поштова адреса: м. Чернігів, вул.Квітнева,17

До відповідача: Підприємство Козелецької райспоживспілки “Козелецький Коорпзаготпром”, вул.1 Травня,26, смт.Козелець

Про  стягнення  4262грн. 86коп.

Суддя   Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН

Від позивача:   Зінченко Є.В. представник, довіреність від 02.01.07р.

Від відповідача:  не з’явився

СУТЬ СПОРУ

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3875,33грн. за поставлений товар на підставі договору купівлі-продажу №16/20 від 14.03.05р. по накладним №276241 від 26.10.05р. і №277805 від 09.11.05р. та 387,53грн. штрафу на підставі п.7.3. договору за неналежне виконання зобов’язань по договору.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та участь своїх представників у судовому засіданні. Суд вважає, що дана обставина не перешкоджає розгляду справи, оскільки відповідач у справі належним чином повідомлений про час і місце її розгляду судом, ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи надіслано відповідачу за поштовою адресою зазначеною у позовній заяві, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог  щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших  актів цивільного законодавства, а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог, що звичайно ставляться.

14.03.05р. між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу №16/20. Згідно п.1.1. договору продавець (позивач по справі) зобов’язується передати у власність (повне господарське ведення), а покупець (відповідач по справі) прийняти і оплатити товар в асортименті, кількості і ціні, відповідно узгоджених накладних.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар по видатковим накладним №276241 від 26.10.05р. на суму 3824,49грн., № 277805 від 09.11.05р. на суму 3150,84грн., а всього на суму 6975,33грн. Факт отримання товару відповідачем підтверджується  вказаними накладними підписаними та скріпленими печатками відповідача.

Відповідно до п.5.1 договору розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 днів з дня отримання товару (днем отримання товару є дата в накладній), шляхом перерахування коштів на рахунок продавця або в іншому порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін шляхом попередньої оплати.

У відповідності до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Оскільки, сторонами визначено строк оплати товару - протягом 14 днів з дня отримання товару, суд доходить висновку, що відповідач зобов’язаний був провести оплату отриманого товару по накладній №276241 від 26.10.05р. у строк 09.11.05р. та по накладній № 277805 від 09.11.05р.у строк 23.11.05р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за поставлений товар розрахувався частково на суму 3100,00грн. Заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи становить 3875,33грн., що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а тому сума боргу 3875,33грн. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до п.7.3. договору за неналежне виконання зобов’язань, передбачених п.5.1. договору покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 10% від загальної суми прострочених платежів.

Позивач просить стягнути з відповідача 387,53грн. штрафу.

У відповідності до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа яка порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини.

Відповідачем не подано суду доказів відсутності вини у несвоєчасному виконанні зобов’язань по договору щодо оплати отриманого товару, а тому суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 387,53грн. підлягають задоволенню.

Оскільки, відповідач в порушення ст.525,526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобов’язання не виконав, за отриманий товар своєчасно не розрахувався позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача у зв’язку з несвоєчасною оплатою отриманого товару та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого державного мита у сумі 102грн. та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.525, 526, 614, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.193, 216, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити  повністю.

2. Стягнути з Підприємства Козелецької райспоживспілки “Козелецький Коорпзаготпром” (вул.1 Травня,26, смт.Козелець, Козелецький р-н, Чернігівська обл., р/р 26007939 в ЧОД АППБ „Аваль” МФО 353348 код 01787367) на користь Приватного підприємства „Баядера” (вул.Озерянівська,2, м.Горлівка, Донецька обл., р/р 0301 в Чернігівській обласній філії „Укрсоцбанку” МФО 353014 код 13491057) 3875грн.33коп. боргу, 387грн. 53коп. штрафу, 102грн.00коп. державного мита, 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набранням рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                  Н.Ю.Книш