РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.

Справа № 9/61-1246

Господарський суд Тернопільської
області

у складі

Розглянув справу

за позовом
Комунального підприємства "Об'єднання парків культури і
відпочинку" вул. Білецька, 11, м.Тернопіль.

до
Приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

За участі представників:

позивача:  Бакалець І.Г., доручення № 131/04 від  12.04.2007 р.

Базиликут
І.Р.,  довіреність № 131/4 від 11.04.2007
р.

відповідача:  ОСОБА_1,
свідоцтво НОМЕР_1 від 09.02.1996 р.

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні
представникам сторін  права та
обов'язки  учасників господарського
процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК
України,

Встановив

Позивач -Комунальне підприємство
“Об'єднання парків культури і відпочинку                          м. Тернополя ”,  м. Тернопіль,
звернувся 15.03.2007 р. (вх. № 1227 (н)
до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача
-Приватного підприємцяОСОБА_1,  м.
Тернопіль, про стягнення  5 922,10  грн., мотивуючи   тим,
що  на виконання  договору підряду  НОМЕР_2, укладеного між сторонами 25.03.2003
р. згідно   актів приймання виконаних
робіт він  оплатив згідно платіжних доручень  за
НОМЕР_3  від 28.11.2003 р. та
НОМЕР_4 від 19.12.2003 р.   Відповідачу  кошти у сумі
30 576,00 грн.

Між тим,  16 квітня
2003 р.  Контрольно-ревізійний
відділ  в м. Тернополі у ході   перевірки цільового  використання
бюджетних коштів   місцевого  бюджету
та збереження комунального
майна    актом перевірки   за НОМЕР_5 від 06.04.2004 р., встановив   неправильне застосування поточних цін,  завищення обсягів виконаних робіт, неправильного
визначення вартості загально виробничих витрат, адміністративних витрат та
кошторисного прибутку,  і зробив
висновок, що Виробничо-комерційна фірма “Термекс ЛТД” зайво включила в акт
приймання виконаних робіт  до оплати  суму  5
922,10 грн., чим завдала  збитків
місцевому бюджету.

Ухвалою від  19.03.2007 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    15:45 год.
12 квітня  2007 р.

В судовому засіданні 12.04.2007 р.
представники  Позивача підтримали  заявлені вимоги в повному обсязі та подали
клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні  Позивача
Контрольно-ревізійне управління м. Тернополя.

Відповідач заперечив проти позову з тих підстав, що ухвалою
господарського суду Тернопільської області по справі № 2/151-2130 залишено без
розгляду позов з тими ж сторонами та тим же предметом позову. Водночас,
заперечив проти залучення до участі у справі Контрольно-ревізійного управління
м. Тернополя в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні Позивача.

Суд відхилив клопотання Позивача про залучення до участі у справі
Контрольно-ревізійного управління в м. Тернополі, оскільки між  КРУ м. Тернополя та КП "Об'єднання парків
культури і відпочинку" існують публічно-правові відносини. Тому рішення у
справі з господарського спору не впливатиме на обсяг прав і повноважень у сфері
публічно-правових відносин між позивачем
та  КРУ.

На підставі ст. 77 ГПК України  суд відкладав розгляд справи   до
16:30  год. 24 квітня 2007 р. та
витребував  у  Позивача правове обґрунтування позову із  зазначенням правової природи сум, які просить
стягнути з Відповідача.

В судовому засіданні  24.04.2007 р. представники Позивача
підтримали заявлений позов, однак
правового обґрунтування позову із зазначенням правової природи сум, які
він просить стягнути з Відповідача, не подали.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд
встановив, що позов  до задоволення не підлягає,
виходячи з наступного.

25 березня 2003 р. між Комунальним
підприємством “Об'єднання парків культури та відпочинку м. Тернополя”, як  Замовником, та Приватним підприємцем  ОСОБА_1,
як  Виконавцем,  укладено договір підряду за  НОМЕР_2.

Предметом вказаної угоди є  зобов'язання
Виконавця  виконати ремонтні
роботи на цвинтарі поховання воїнів в “Старому парку” м. Тернополя, а  Замовника -прийняти та оплатити  вказані роботи, загальна вартість яких
згідно  п. 4.1 вказаної   угоди
становить  26 377,00 грн.

Оцінені судом  докази
та   доводи   сторін вказують  на те , що жодних змін до угоди сторони не
вносили.

Як свідчать акти
здачі-приймання  виконаних робіт за
квітень,  березень-листопад 2003 р.  та доданих до них розрахунків,  Приватний підприємець ОСОБА_1  виконав свої зобов'язання за договором
підряду НОМЕР_2 від 25.03.2003 р., виконані
роботи  були прийняті без
зауважень  замовником та  оплачені
, як видно з   платіжних  доручень
НОМЕР_3 від 28.11.2003 р. та НОМЕР_4 від 19.12.2003 р. , на   суму
30 576,00 грн.

Між тим,  06 квітня 2006 р. Контрольно-ревізійним
відділом в м. Тернополі проводилась перевірка
ефективності використання коштів місцевого бюджету при виконанні в 2003
році будівельних робіт по капітальному ремонту меморіальних комплексів в
Старому парку м. Тернополя, про що було складено акт  НОМЕР_5 із висновком про те,  що
внаслідок неправильного застосування поточних цін,  завищення обсягів виконаних робіт,
неправильного визначення вартості загально-виробничих витрат, адміністративних
витрат та кошторисного прибутку
Приватним підприємцем ОСОБА_1   в
акт приймання виконаних робіт зайво включено до оплати коштів на суму  5 922,10 грн., чим завдано збитків місцевому
бюджету.

Вважаючи висновки   Контрольно-ревізійного  відділу
підставою для  виникнення цивільних прав  та обов'язків   для сторін договору   підряду,
Позивач  просить  стягнути
з Відповідача  5 922,10 грн.

Проте з такими доводами  Позивача суд погодитися не може та вважає їх
неспроможними з таких міркувань .

У відповідності до ст. 11
ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Обсяг повноважень органів  державної
влади,  до яких відноситься і  органи контрольно-ревізійної служби  , у сфері
цивільних правовідносин строго
обмежений законами та іншими
нормативними  правовими
актами,  що випливає із  положень ч. 1
ст. 170  та  ч. 1 ст. 173 ЦК України,  у яких вказано, що  держава набуває і здійснює  цивільні
права  та  обов'язки через органи державної влади у
межах їхньої компетенції, встановленої законом.
У випадках  і  в
порядку,  встановлених  законом,
іншими нормативно-правовими актами, від імені держави, Автономної
Республіки Крим, територіальних громад за спеціальними дорученнями можуть
виступати фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи влади
Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.

Частина  4
ст.  19 Господарського кодексу
України,   закріплюючи    межі здійснення державного  контролю
та нагляду за  господарською  діяльністю ,    встановлює, що органи   державної влади і посадові  особі,
уповноважені   здійснювати державний
контроль  і державний нагляд  за господарською  діяльністю,
їх статус та загальні умови  і
порядок здійснення  контролю та нагляду
визначаються законами.

Права   державної контрольно-ревізійної служби
України     визначені  ст. 10
Закону України ”Про контрольно-ревізійну службу  в Україні”,
згідно  із якими   головному контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах
Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у
районах, містах і районах у містах надається право: призупиняти бюджетні
асигнування, зупиняти операції з бюджетними коштами у випадках, передбачених
законом;  у  судовому
порядку  стягувати  у
дохід  держави  кошти, одержані підконтрольними установами,
за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням
чинного законодавства; накладати у випадках, передбачених законодавчими актами,
на  керівників та інших службових осіб
підконтрольних установ, адміністративні стягнення; а також  у разі коли діями чи  бездіяльністю
працівників  об'єкта контролю
державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган служби
ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління
щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Між тим,  цивільне
законодавство  України  та
закон, що регулює  діяльність    органів КРУ,  не визначає акти  державної контрольно-ревізійної служби
України  підставою  для
виникнення ,  зміни  чи припинення
цивільних правовідносин,
адже  майнові  відносини
засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників, а   до майнових
відносин,  заснованих на
адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не
застосовується, якщо інше не встановлено законом ( ст. 1 ЦК України).

Таким чином,    позовні вимоги про стягнення   з Відповідача  5 922,10
грн. на підставі  акту  та висновків
Контрольно-ревізійного
відділу,  до задоволення не
підлягає.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК
України покладаються на  Позивача.

У судовому засіданні 24.04.2007 р.
за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частину
рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК
України.

З огляду на наведене, керуючись ст.
ст. 11, 15, 837 ЦК України, ст. 188 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49,
75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
“28” квітня  2007 р. рішення, через
місцевий господарський суд.

Суддя