ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.                                                                      Справа № 12/183-07

за позовом: Тростянецької об"єднаної державної податкової інспекції (24300, Вінницька обл., смт. Тростянець, вул. Леніна, 27, ідент.код 20087434)

до: Четвертинівської сільської ради народних депутатів (24327, Вінницькаобл., Тростянецький р-н, с. Четвертинівка, вул. Гагаріна, б.13, ідент.код 04331165)

про    стягнення 3944 грн. заборгованості за рахунок майна

Суддя господарського суду                   Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Геєчко Т.А.

Представники :

позивача     :   Дудін Л.В.- за дорученням

відповідача :   не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов про примусове стягнення на підставі п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» активів в рахунок погашення боргу зі сплати штрафних санкцій в сумі 3944 грн., застосованих рішенням № /0 від 31.01.2007 р.

Заявою від 29.05.2007 р. представник позивача виклав позовні вимоги в редакції, де просив стягнути з відповідача 3944 грн. за рахунок його майна.

Відповідач відзиву не дав, правом участі в розгляді справи не скористався.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

З його пояснень та наданих матеріалів суд вбачає таке.

З 04.12.2006 р. по 22.01.2007 р. ревізорами Контрольно-ревізійного відділу у м. Ладижин  здійснено ревізію У Четвертинівській сільській раді, яка оформлена актом № 29-29/04 від 22.01.2007 р. ревізії щодо виконання сільського бюджету, цільового використання грошових коштів і матеріальних цінностей в установах, що утримуються в бюджеті Четвертинівської сільської ради.

Ревізією зокрема встановлено перевищення відповідачем ліміту готівки в касі у розмірі 1971,81 грн. за період з 24.05.2004 р. по 08.12.2005 р., що є порушенням пп. 2.8, 2.10 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України» від 15.12.2004 р. № 637.

На підставі акту ревізії за поданням Контрольно-ревізійного відділу у м. Ладижин  Тростянецькою об’єднаною державною податковою інспекцією прийнято рішення форми «С» № /0 від 31.01.2007 р. про застосування до відповідача штрафних санкцій в сумі 3944 грн. (у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день) відповідно до ст. 1 Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 р. «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (із змінами і доповненнями).

Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача 3944 грн. штрафних санкцій, які у добровільному порядку не сплачені.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України (далі – ГК України) цей  Кодекс  визначає  основні  засади  господарювання   в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, передбачена зокрема главами 2,3,27 ГК України.

Так ст. 238 ГК України встановлено, що за  порушення  встановлених  законодавчими  актами  правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Відповідно до ст. 239 ГК України до адміністративно-господарських санкцій відноситься зокрема адміністративно-господарський штраф.

Штрафні санкції за перевищення ліміту готівки в касі, встановлені Указом Президента України  № 436/95 від 12.06.1995 р. «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (із змінами і доповненнями) є адміністративно-господарськими санкціями за порушення правил здійснення господарської діяльності, до яких застосовуються зокрема вимоги ст. 250 Господарського кодексу України (далі – ГК України).

Згідно зі ст. 250 ГК України адміністративно-господарські  санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня  виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що рішенням № /0 від 31.01.2007 р. без урахування названих норм Закону до відповідача застосовано штрафні санкції за порушення, вчиненні у 2005 році. А відтак позовні вимоги про стягнення цих штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

Керуючись   розділом УП, ст.ст. 2, 7, 71, 86, 158, 160, 162, 163, 255, 257 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                    Кожухар М.С.

Повний текст постанови складено 04.06.07р.