Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі

за участю представників сторін:

позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  (вх. № ) на рішення господарського суду  області від  р. по справі №

за позовом

до

про , -

встановила:

У листопаді 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Дочірнього підприємства "Племінний завод Курганський" Акціонерного товариства "Харімпекс" про стягнення заборгованості у розмірі 6181,68 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань на підставі договору купівлі-продажу № 64 від 14.04.2006р. Крім того, позивач просив  покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.01.07р. по справі № 47/721-06 (суддя Светлічний Ю.В.) позовні вимоги задоволені повністю та  стягнуто з Дочірнього підприємства "Племінний завод Курганський" Акціонерного товариства "Харімпекс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозапчастина" заборгованості у розмірі 6181,68 грн., держмита у розмірі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Відповідач з рішенням господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що воно винесено з порушенням норм процесуального права, оскільки справу розглянуто за відсутністю відповідача, не повідомленого належним чином.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення обґрунтованим та оскарженим відповідачем не по суті. Крім того, позивач зазначає про відсутність процесуальних порушень при винесенні рішення судом першої інстанції.

02.07.07р. на адресу Харківського апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємства "Племінний завод Курганський" Акціонерного товариства "Харімпекс" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з хворобою представника.

Представник позивача проти вказаного клопотання заперечував, оскільки відсутність відповідача у судових засіданнях як суду першої так і апеляційної інстанції  є явною спробою відповідача відстрочити повернення боргу.

Колегія суддів перевірила матеріали справи та вважає, що клопотання відповідача (заявника апеляційної скарги) про відкладення розгляду справи підлягає відхиленню, з огляду на те, що явка представників сторін у судове засідання не є обов'язковою; позицію Дочірнього підприємства "Племінний завод Курганський" Акціонерного товариства "Харімпекс" викладено в апеляційній скарзі; зазначене клопотання направлено за підписом директора Дочірнього підприємства "Племінний завод Курганський" Акціонерного товариства "Харімпекс" - Бирка М.С.  без подання доказів щодо неможливості явки представника підприємства скаржника в дане судове засідання. Крім того, заявник апеляційної скарги також не був позбавлений права надати суду апеляційної інстанції додаткові письмові докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень та мав на це достатньо часу, однак жодних додаткових документів (доказів) суду апеляційної інстанції не надав, а також мав можливість забезпечити участь при розгляді даної справі іншого представника (робітника підприємства).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, щоб розглянути апеляційну скаргу по суті без участі представника відповідача.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноваженого представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської  області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за якими встановив, що між позивачем та відповідачем у даній справі укладено договір купівлі-продажу № 64 від 14.04.2006р. (далі - Договір).

Відповідно до умов даного Договору позивач ("Продавець") зобов'язується передати у власність відповідача ("Покупця") товар, а останній у свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити відповідний товар.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції , позивач поставив відповідачу товар згідно накладних № УА-0003446 від 14.04.2006р. на суму 5000,00 грн., № УА-0003447 від 14.04.2006р. на суму 8789,70 грн., №УА-0003624 від 19.04.2006р. на суму 891,98 грн. за довіреностями ЯЛЛ №  344722 від 14.04.2006р. всього на загальну суму 14681,68грн.

Відповідач отримав товар, але його вартість сплатив лише частково у сумі  8500,00 грн.

Позивач в порядку досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача 12.10.2006р. вимогу в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України з проханням погасити заборгованість у сумі 6181,68 грн.

Проте вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

При цьому, боржник відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За загальними умовами виконання зобов’язань, встановленими ст. 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При винесенні рішення господарський суд послався на те, що оскільки заборгованість в сумі 6181,68 грн. відповідачем не погашена, факт порушення відповідачем умов спірного Договору та вимог чинного законодавства доведений позивачем у повному обсязі та належним чином і підтверджується матеріалами справи, в зв'язку з чим позовні вимоги визнані судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення колегія суддів не вбачає, оскільки відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права, оскільки справу розглянуто за відсутністю відповідача, не повідомленого належним чином. Скаржник стверджує, що ухвалою від 24.11.06р. було порушено провадження по даній справі та призначено судове засідання на 15.01.07р., але у зв'язку з хворобою представника, відповідач звернувся до господарського суду із клопотанням про відкладення розгляду справи. Ухвалою господарського суду від 15.01.07р. дане клопотання було задоволене та відкладено розгляд справи на 23.01.07р., але відповідач отримав дану ухвалу в день винесення оскаржуваного рішення лише увечері, а саме 23.01.07р. За таких обставин, відповідач вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм процесуального права, оскільки відповідач не був повідомлений належним чином про день та час розгляду даної справи.

Однак вказані посилання не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки належних доказів в підтвердження обставин, викладених в апеляційній скарзі відповідач не представив.

Крім того, відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції ухвалою від 15.01.07р. відкладав розгляд справи за клопотанням відповідача та надавав йому можливість скористатись своїми правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, а саме: надати відзив на позовну заяву або заперечення проти позову та їх правове і документальне обґрунтування, але останній наданим йому правом не скористався. А відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України якщо витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Доказів отримання ухвали господарського суду про відкладення розгляду справи відповідачем саме 23.01.07р., тобто в день винесення оскаржуваного рішення, ним не надано.

Також, в силу ст. 77 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішений в даному судовому засіданні, зокрема з причини неявки представників сторін або інших учасників процесу. Однак, враховуючи те, що  відповідач був належним чином повідомлений господарським судом про день, час та місце розгляду даної справи, колегія суддів вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджала вирішенню даного господарського спору по суті, так як у справі зібрано достатньо доказів для його вирішення.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Факт наявності заборгованості та її розмір відповідач в апеляційній скарзі не оспорює. Більш того, апеляційна скарга відповідача не містить жодного обґрунтування або мотивованого заперечення щодо вирішеного господарським судом спору по суті. Заявник скарги не навів жодних фактичних даних, що спростовують факти, які було покладено в основу оскаржуваного судового рішення, а також не представив доказів, які б підтверджували реальну та правову обґрунтованість для звільнення від відповідальності за неналежне виконання умов спірного Договору.

Згідно ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав та охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач в обґрунтування вимог по стягненню заборгованості надав суду першої інстанції достатньо доказів для визнання їх обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Проте, відповідач, ігноруючи вимоги суду першої інстанції, не вжив ніяких заходів та ніяким чином не сприяв повному та об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, зокрема не надав жодних заперечень проти позову, та фактично ухилявся від прийняття участі у судових засіданнях господарського суду.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 23.01.07 року по справі № 47/721-06  прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи відповідача з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Племінний завод Курганський" Акціонерного товариства "Харімпекс", с. П’ятигірське, Харківська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.01.07р. по справі № 47/721-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді

Судді