КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007                                                                                           № 45/1

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Кондес  Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився,

від відповідача - не з’явився,

від третьої особи - Висотенко І.М. – за дорученням,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства (далі - ДП) "ЮРРЕСУРС"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 20.02.2007

у справі № 45/1

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) "Краснолуцький машинобудівний завод"

до                                                   ДП "ЮРРЕСУРС"

третя особа           Державний комітет України з державного матеріального резерву

про                                                  зобов"язання укласти контракт від 05.07.06 р. №157/м

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 20.02.2007 припинено провадження у справі №45/1 за позовом ВАТ „Краснолуцький машинобудівний завод” до ДП „ЮРРЕСУРС”, за участю третьої особи Державного комітету України з державного матеріального резерву про зобов’язання укласти контракт від 05.07.2006 №157/м на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального Кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ДП „ЮРРЕСУРС” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду м.Києва від 20.02.2007 у справі №45/1 скасувати та прийняти рішення, яким відмовити ВАТ „Краснолуцький машинобудівний завод” у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні ухвали господарським судом допущено невідповідність висновків обставинам справи, а також порушено і невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представника третьої особи судова колегія встановила наступне:

Відповідно до договору доручення від 11.11.2005 №ЮР/55-05, укладеного між ДП „ЮРРЕСУРС” (відповідач) та Державним комітетом України з державного матеріального резерву (третя особа), відповідач прийняв на себе зобов’язання від імені та за рахунок третьої особи вчиняти юридичні та інші дії щодо укладання договорів з переможцями конкурсів на реалізацію матеріальний цінностей.

ВАТ „Краснолуцький машинобудівний завод” (позивач) став переможцем конкурсу, який відбувся 25.05.2006, і телеграмою відповідача від 27.07.2006 був запрошений для укладання контракту.

Відповідач надав позивачу підписані зі свого боку примірники контракту від 05.07.2006 №157/м та додатку №1 до контракту.

Позивач підписав вищевказаний контракт з протоколом розбіжностей та листом від 06.07.2006 надіслав відповідачу.

Відповідач листом №514 від 13.07.2006 повідомив позивача, що відповідно до загального порядку укладення договорів опрацював протокол розбіжностей до контракту №157/м від 05.07.2006 та оскільки сторони не досягли згоди стосовно істотних умов зазначеного контракту, а також не врегульовані розбіжності щодо ряду інших умов, то на підставі частини 8 статті 181 Господарського кодексу України вважає вказаний контракт неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до пункту 6 статті 12 Закону України „Про державний матеріальний резерв” реалізація матеріальних цінностей з державного резерву, що підлягають розбронюванню, здійснюється на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 16 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1078, договір про реалізацію продукції укладається з переможцем конкурсу у десятиденний строк відповідно до типового договору на відпуск матеріальних цінностей з державного резерву, затвердженим Держкомрезервом.

Переможець конкурсу, який відмовився від укладення зазначеного договору або не виконав умов укладеного договору без поважних на те причин, не допускається до участі у конкурсах протягом року і його право переходить до учасника конкурсу, пропозиція якого зайняла друге місце.

Отже, укладання договору на відпуск матеріальних цінностей є обов’язковим на підставі закону.

Враховуючи вищевикладене, заперечення апелянта про те, що укладання спірного договору не є обов’язковим для сторін на підставі закону, колегією суддів не приймається до уваги.

Відповідно до частини 5 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Відповідно до частини 7 статті 181 Господарського кодексу України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не вжив заходів до врегулювання розбіжностей і неврегульовані розбіжності не передав до суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що викладені в протоколі розбіжностей пропозиції позивача вважаються прийнятими і відповідно контракт №157/м від 05.07.2006 вважається укладеним в редакції, запропонованій відповідачем, з урахуванням протоколу розбіжностей.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Господарського суду м.Києва від 20.02.2007 у справі №45/1, прийнята відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, є законною, підстав для її скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ДП „ЮРРЕСУРС” залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м.Києва від 20.02.2007 у справі №45/1 – без змін.

Матеріали справи №45/1 повернути до Господарського суду м.Києва.

Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді