СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 травня 2007 р.                                                                                Справа
№ 12/140-07

за позовом:
Cуб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент.код
ІНФОРМАЦІЯ_1)

до:
Міжрайонної державної податкової інспекції у Гайсинському районі Вінницької
області (23700 Вінницька обл., площа Миру, 5)

про
визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від
20.02.2007 р. НОМЕР_1,  НОМЕР_2

Суддя                                        М.
Кожухар

Секретар судового засідання  Т. Геєчко

Представники:

Позивача  - ОСОБА_2 -за дорученням

Відповідача -Попова О.В., Нижник
С.М. -за дорученням

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.02.2007 р. НОМЕР_1, НОМЕР_2
про визначення суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість у
розмірі, відповідно, 83238,99 грн. (основний платіж -55492,66 грн., штрафні
санкції -27746,33 грн.), 179698,32 грн. (основний платіж - 119798,88 грн.,
штрафні санкції -59899,44 грн.).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
проведеною відповідачем перевіркою з податкового кредиту позивача безпідставно
знято суму податку на додану вартість по господарських операціях з придбання
товару у ПП «Укркомтехсервіс-ПК», яка підтверджена відповідними податковими
накладними.

Відповідач проти позову заперечив,
посилаючись на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від
06.06.2003 р. визнано недійсними з моменту реєстрації свідоцтво про державну
реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість ПП
«Укркомтехсервіс-ПК», а тому останній не мав права видавати позивачу податкові
накладні.

Представники сторін, відповідно, позовні
вимоги та заперечення на позов підтримали.

З їх пояснень та наданих матеріалів суд
вбачає таке.

18.09.2006 р. Гайсинською МДПІ 08.09.2006
р. на підставі акту  довідки, додатка по
результатах зустрічної перевірки НОМЕР_3 згідно з підпунктом «б»підпункту 4.2.2
п. 4.2 ст. 4, пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000 р. №
2181-Ш “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” (далі - Закон № 2181-Ш), пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України від 03.04.1998 р. № 167/98-ВР «Про податок на додану вартість»(далі
-Закон про ПДВ) прийнято податкові повідомлення-рішення: НОМЕР_4 -про
визначення суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі -СПД) податкового
зобов'язання  з податку на додану
вартість в сумі 83238,99 грн. (55492,66 грн. -основний платіж, 27746,33 грн.
-штрафні санкції) та НОМЕР_5 -про визначення податкового зобов'язання  з податку на додану вартість в сумі 180699,22
грн. (120466,15 грн. -основний платіж, 60233,07 грн. -штрафні санкції).

За наслідками адміністративного
оскарження цих податкових повідомлень-рішень Гайсинською МДПІ прийнято
податкові повідомлення-рішення від НОМЕР_6 -про визначення на підставі
податкового зобов'язання  з податку на
додану вартість в сумі 83238,99 грн. (55492,66 грн. -основний платіж, 27746,33
грн. -штрафні санкції) та НОМЕР_7 -про визначення податкового зобов'язання  з податку на додану вартість в сумі 180699,22
грн. (120466,15 грн. -основний платіж, 60233,07 грн. -штрафні санкції) на
підставі актів, відповідно, НОМЕР_3 та НОМЕР_8.

Під час розгляду повторної скарги СПД на
податкові повідомлення-рішення згідно з пп. 4 абзацу 6 статті 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»з метою об'єктивного вирішення
спірних питань, викладених в скарзі СПД головою ДПА у Вінницькій області видано
розпорядження № 152-р від 24.11.2006 року про створення робочої групи з числа
інспекторів Гайсинської МДПІ Загороднюк О.В. та Нижник С.М. для проведення
позапланової документальної перевірки СПД протягом 3-х робочих днів з
27.11.2006 р. по 29.11.2006 р.

Посилаючись на це розпорядження в.о
начальника Гайсинської МДПІ 29.11.2006 р. видав накази №№ 441, 442 про
проведення позапланової виїзної перевірки СПД ОСОБА_1 у строк з 05.12.2006 р.
по 08.12.2006 р., здійснення якої доручено податковому інспектору Нижник С.М.

08.12.2006 р. останнім складено акти
НОМЕР_3, НОМЕР_8 «Про результати невиїзної позапланової перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з окремого питання (розбіжності
по результатах зустрічної перевірки)», якими на підставі ксерокопії листа
Немирівського ВПМ УПМ ДПА у Вінницькій області (вих. НОМЕР_9, ксерокопії акту
НОМЕР_10 про анулювання свідоцтва платника ПДВ -ПП «Укркомтехсервіс»,
ксерокопії рішення Деснянського районного суду м. Києва про анулювання
засновницьких документів ПП «Укркомтехсервіс», матеріалів зустрічних перевірок,
актів комплексної перевірки НОМЕР_11 та НОМЕР_12, зменшено податковий кредит
СПД по операціях з купівлі товару у ПП «Укркомтехсервіс», що підтверджені
податковими накладними за період, відповідно, з 05.09.2003 р. по 31.07.2004 р.
та 11.09.2004 р. по 15.04.2005 р.

На підставі цих актів та актів про
результати зустрічної перевірки НОМЕР_3, НОМЕР_8. Гайсинською МДПІ прийнято
оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 20.02.2007 р. НОМЕР_1
-про визначення податкового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 83238,99 грн. (55492,66 грн.
-основний платіж, 27746,33 грн. -штрафні санкції) та  НОМЕР_2 -про визначення податкового
зобов'язання  з податку на додану
вартість в сумі 179698,32 грн. (119798,88 грн. -основний платіж, 59899,44 грн.
-штрафні санкції).

З актів, на підставі яких визначено
податкове зобов'язання, та пояснень відповідача випливає, що підставою
донарахування податку на додану вартість є завищення позивачем суми податкового
кредиту по податкових накладних, виданих ПП «Укркомтехсервіс», стосовно якого є
рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2003 р. про визнання
недійсними з моменту реєстрації статуту, свідоцтва про державну реєстрацію та
свідоцтва платника податку на додану вартість цього підприємства, а також акт №
1331 ДПІ у Печерському районі від 23.06.2003 р. про анулювання свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану вартість з 30.11.2001 р.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п 1.7 ст. 1 Закону України
“Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (з подальшими
змінами і доповненнями, далі -Закон про ПДВ) податковий  кредит
це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону
України “Про податок на додану вартість” встановлено, що податковий кредит
звітного періоду складається із сум податків, сплачених ( нарахованих )
платником податків в звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів ( робіт,
послуг ), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (
обороту ) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Тобто до складу податкового кредиту
звітного періоду відносяться суми податку, сплачені в ціні товару при їх
придбанні, якщо платник податку мав підстави включити витрати на придбання
товару до складу валових витрат
відповідно до вимог ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку
підприємств”. При цьому для вказаного віднесення відповідних сум податків,
сплачених в ціні товару, до податкового кредиту платника податку, який придбав
зазначений товар, Законом  про ПДВ  не передбачено умов про сплату цих сум до
бюджету. Статтею 7 зазначеного Закону передбачено лише обов'язок платника
податку надати покупцю податкову накладну, а у разі імпорту товарів на митну
територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового
кредиту вважається вантажна митна декларація, яка підтверджує сплату податку на
додану вартість.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення платника податку права на податковий кредит, що підтверджений
відповідними документами.

На цьому зокрема наголошено в ухвалі
Верховного Суду України від 15.12.2006 р. у справі за позовом Приватного
підприємства „Офіс-сервіс північ” до Державної податкової інспекції у
Оболонському районі м. Києва  про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Право на податковий кредит виникає у
платника ПДВ на підставі податкової накладної, складеної особою, зареєстрованою
як платник податку у порядку, передбаченому статтею 9 Закону про ПДВ.

Пунктом 9.3 статті 9 Закону про ПДВ
передбачено, що особи, які підпадають під визначення платників податку згідно
зі статтею 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платники податку в
органі державної податкової служби за місцем їх знаходження.

По видаткових накладних СПД придбав у
ПП «Укркомтехсервіс-ПК»бензин, оплативши його готівкою, що стверджується
квитанціями до прибуткових касових ордерів, та отримавши від продавця податкові
накладні.

Відповідачем надано у справу ксерокопію
рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2003 р. у справі №
2-3482/2003 р. про визнання недійсними з моменту реєстрації статуту, свідоцтва
про державну реєстрацію та свідоцтва платника податку на додану вартість ПП
«Укркомтехсервіс».

На запит суду листом № 6091/9/29-509
від 11.05.2007 р. ДПІ у Печерському районі м. Києва повідомила, що на підставі
цього рішення Деснянського районного суду м. Києва анульовано свідоцтво
платника ПДВ цього підприємства від 30.11.2001 р.

Відповідно до п 9.8 ст. 9 Закону про
ПДВ,  п. 25  Положення про Реєстр платників податку на
додану вартість (далі -Положення), затвердженого Наказом Державної податкової
адміністрації України 01.03.2000 N 79, зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 3 квітня 2000 р. за N 208/4429, реєстрація платника податку на додану
вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо:

а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про  анулювання реєстрації, є зареєстрованим
згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону більше
двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має
за  останні дванадцять поточних
календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені
зазначеним підпунктом;

б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом,
закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за
рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник
єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які
визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість,
відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від
сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин;

г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до  цього Закону спеціальний режим оподаткування
за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 8-1 цього Закону;

ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації
з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає
таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність
оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках,
визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Згідно наданої відповідачем копії акту
НОМЕР_10 ДПІ у Печерському районі м. Києва свідоцтво платника ПДВ ПП
«Укркомтехсервіс»анульовано відповідно до п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про
податок на додану вартість».

Між тим п. 9.6 ст. 9 Закону про ПДВ
регулює правовідносини щодо реєстрації платника ПДВ, а не анулювання свідоцтва
про його реєстрацію.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 06.06.2003 р. про визнання недійсними статуту та свідоцтва платника
ПДВ ПП «Укркомтехсервіс-ПК», на яке посилається податковий орган в запереченнях
на позов, виходячи з  п 9.8 ст. 9 Закону
«Про ПДВ»та  п. 25   Положення, не є підставою для анулювання
реєстрації платника ПДВ.

Воно може бути лише підставою для
скасування (припинення) державної реєстрації суб'єкта господарювання, а
скасування державної реєстрації, у свою чергу, є підставою для здійснення
заходів щодо ліквідації суб'єкта господарювання (ч. 15 ст. 58 Господарського кодексу
України).

Відповідно до ч. 7 ст. 59 Господарського
кодексу України суб'єкт господарювання є ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про припинення його діяльності, який вноситься після
затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього кодексу.

За таких обставин анулювання свідоцтва
платника ПДВ за ініціативою податкового органу можливе, якщо юридичну особу
виключено з державного реєстру підприємств і організацій. До анулювання
реєстрації платника ПДВ  у встановленому
Законом порядку особа має право та зобов'язана видавати податкові накладні на
загальних підставах. На цьому зокрема наголошено в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 14.12.2006 р. у справі № К-10022/06. Також в
цій ухвалі звернуто увагу на те, що вимоги органів державної податкової служби
про визнання недійсними установчих документів, податкових накладних, скасування
(анулювання) свідоцтва платника податку на додану вартість, визнання недійсними
з моменту державної реєстрації чи з іншого моменту всієї комерційної
(господарської) діяльності згаданих осіб, всіх вчинених юридично значимих дій
та вчинених правочинів, підписаних документів тощо не можуть бути предметом
судового спору, оскільки такі способи реалізації їх повноважень не встановлено
законом і, відповідно, суперечать ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно з довідкою Головного управління
статистики у місті Києві № 13-1436 від 20.03.2007 р. ПП
«Укркомтехсервіс-ПК»значиться в ЄДРПОУ як юридична особа (а.с. 98).

З наданого на вимогу суду листа №
3845/9/29-309 від 23.03.2007 р. ДПІ у Печерському районі м. Києва вбачається,
що це підприємство з 28.11.2001 р. перебуває на обліку в ДПІ; стосовно нього
13.11.2003 р. господарським судом м. Києва прийнято рішення про скасування
державної реєстрації (а.с. 95).

З урахуванням наведеного, суд вважає
помилковими висновки податкового органу про порушення позивачем податкового
законодавства шляхом віднесення до податкового кредиту суми ПДВ за податковими
накладними ПП «Укркомтехсервіс-ПК». А відтак, позовні вимоги про визнання
протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень
підлягають задоволенню.

Керуючись розділом УП, ст.ст. 7, 71,
86, 94 ч. 1, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення Гайсинської міжрайонної державної податкової
інспекції Вінницької області від 20.02.2007 р. №НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Стягнути з  Державного бюджету України на користь Cуб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент.код ІНФОРМАЦІЯ_1)  3,4 грн. витрат на сплату судового збору.

Відповідно до ст. 186 КАС України
постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а
в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу
- з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України
постанова набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення
цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
М. Кожухар

Повний
текст постанови складено 29.05.2007 р.