ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 6/14
22.03.07

За позовом                     Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

До                              Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району міста Києва

Про                              стягнення 78459,15 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

від позивача                    Сокол О.В. (за дов. № Д07/273 від 16.01.2007)

Черноволов В.А. (за дов. № Д07/6142 від 13.09.2006)

від відповідача           Панова С.А. (за дов. № 6133/38 від 13.12.2006)

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулася з позовом акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району міста Києва про стягнення з відповідача 78459,15 грн. за договором № 320706 від 22.02.2002, а саме: 73569,73 грн. боргу, 2718,94 грн. пені, 1667,79 грн. інфляційних, трьох процентів річних в розмірі 502,69 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за електричну енергію.

Під час розгляду справи позивачем було подано заяву про уточнення періоду, за який виникла заборгованість. Зокрема, сторона просить замінити період з 01.11.2004 по 01.10.2006 на період з 01.01.2006 по 01.10.2006.

Ухвалою суду від 11.01.2007 було порушено провадження у справі № 6/14.

Представник позивача підтримав вимоги з тих же підстав, що були викладені в позовній заяві.

Представниками сторін було подано спільне клопотання про продовження строку вирішення спору в порядку ст. 69 ГПК України.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Зо клопотаннями відповідача у судовому засіданні 06.02.2007 було оголошено перерву до 20.02.2007, а розгляд справи 20.02.2007 було відкладено до 22.03.2007. Обґрунтованих заперечень по суті спору суду надано не було.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

22.02.2002 між позивачем (електропостачальною організацією) та відповідачем (споживачем) було укладено договір № 320706 на користування електричною енергією  (далі –Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1) предметом останнього є зобов’язання позивача постачати електричну енергію відповідно до умов Договору та зобов’язання відповідача своєчасно проводити оплату за використану електричну енергію.

Згідно з п. 13 Договору останній набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення його терміну жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд.

Графік зняття показників лічильників та подання їх енергопостачальній організації сторони погодили в додатку № 4 до Договору. Зокрема, абонент знімає показники електролічильників 21-23 числа розрахункового періоду. Абонент зобов’язаний протягом 0,5 доби з моменту зняття показників передати показники енергопостачальній організації за встановленою формою. У випадку не передачі даних про спожиту електроенергію в зазначений строк визнання використаної електричної енергії здійснюється за середньодобовим споживанням за попередній період.

Пунктом 1 додатку № 13а до Договору визначено, що щомісяця 21-23 числа абонент направляє до постачальника свого представника для подання звіту про використану електричну енергію за розрахунковий місяць, документів, що підтверджують оплату за розрахунковий період тощо. При цьому сума оплати за використану електричну енергію визначається відповідно до очікуваного споживання електричної енергії в наступному розрахунковому періоді з урахуванням сальдо розрахунків за минулий розрахунковий період і є передплатою. Оплата платіжних документів здійснюється абонентом самостійно в триденний строк після дати, зазначеної в платіжному документі (п. 2 вказаного додатку до Договору).

Позивач у період з 01.01.2006 по 01.10.2006 поставив відповідачу електричну енергію на суму 116828,32 грн. У свою чергу, відповідач оплатив енергію вартістю 40646,3 грн., пороти чого останній не заперечив.

Таким чином, відповідач порушив вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України). Борг підлягає стягненню в розмірі 73569,73 грн.

Крім того, згідно зі ст. 625 ГПК України у випадку прострочення боржником грошового зобов’язання кредитор має право вимагати від останнього сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних. Борг з урахуванням індексу інфляції складає 75237,52 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, а три проценти річних - 502,69 грн. Суд приймає розрахунок, наданий позивачем, як вірний.

Також є правомірною вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 2718,94 грн. відповідно до умов п. 2 додатку 13а до Договору. У той же час, суд, користуючись наданим йому ч. 3 ст. 83 ГПК України правом та враховуючи специфіку діяльності відповідача, вважає за необхідне зменшити розмір пені до 100 грн.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не подав.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 75237,52 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних в сумі 502,69 грн. та 100 грн. пені. У стягненні 2618,94 грн. пені судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій  останнього. Зокрема, з останнього підлягає стягненню 784,59 грн. державного мита та 118 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району міста Києва (м. Київ, вул. Соціалістична, 6, рахунок 58, МФО 321477, код 31720192) на користь акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»(м. Київ, пл. Івана Франка, 5, рахунок 0005 у Старокиївському відділенні ПІБ України у місті Києві, МФО 322227, код 00131305) 75237,52 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, три проценти річних в сумі 502,69 грн., 100 грн. пені, 784,59 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                                                                    С.А. Ковтун

Рішення підписано 04 червня 2007року