ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/102

08.02.07

За позовом
До

Про
Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва
стягнення 64000,32 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

від позивача       Гранацька Л.В. -представник за довіреністю №  155//1/03-156 від 18.01.2007 року;

від відповідача Панова С.А.- представник за довіреністю № 6133/38 від 13.12.2006 року ;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"    до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва про стягнення 64000,32 грн. (основний борг –56348,12 грн., 7652,20 грн. - пеня) заборгованості відповідно до договору № 9 від 01.01.2005 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2006 р. порушено провадження у справі № 37/102, розгляд справи було призначено на 12.12.06. о 16-45.

Представник відповідача 25.12.2006 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/102 від 12.12.2006 р. не виконав, але через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить суд розгляд справи відкласти, в зв’язку з необхідністю виконати вимоги ухвали суду та скласти акт взаємозвірки розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2006 року розгляд справи було відкладено на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 18.01.2007 року надав розрахунок заборгованості, відповідно до якого зазначає, що станом на 15.01.2007 року за період з 01.01.2006 року по 28.02.2006 року заборгованість у відповідача відсутня, в зв’язку зі сплатою основного боргу, а також надав розрахунок пені, відповідно до якого позивачем нарахована пеня за період з 02.06.2006 року по 02.11.2006 року в розмірі 4015,38 грн.

Представник відповідача в судове засідання 18.01.2007 року не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 37/102 від 18.01.2007 року розгляд справи було відкладено на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 08.02.2007 року представник позивача надав уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 4015,38 грн., державне мито -  640,00 грн. та 118, 00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу, в зв’язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу  розмірі 56348,12 грн.

Представник відповідача 08.02.2007 року проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, оскільки зазначає, що сума основного боргу в розмірі 56348,12 грн. відповідачем була погашена, а також зазначає, що оплата послуг за договором, який є предметом спору даної справ, проводиться за рахунок  бюджетних коштів і по причині не надходження дотацій з місцевого бюджету виникло прострочення платежів.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2005 року між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (Підрядник) та  Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва  (Замовник),  було укладено договір № 9 на проведення щомісячного технічного обслуговування внутрішньо квартальних зливостічних систем (Договір), відповідно до якого Замовник здає, а Підрядник приймає на себе виконання обсягів робіт по щомісячному технічному обслуговуванню внутрішньо квартальних зливостічних систем (п. 1.1 Договору).

01 березня 2005 року сторони внесли зміни в договір та уклали Додаткову угоду до договору №  9 від 01.01.2005 р. на  технічне обслуговування зливостічних мереж.

Умови Договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором підряду.

У відповідності до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. п. 2.1, 4 Підрядник зобов’язується після виконання робіт у повному обсязі здати Замовнику цю робота за актом форми № 2, а Замовник кожного місяця проводить сплату за виконання щомісячного технічного обслуговування зливостічних систем, в тому числі аванс у розмірі 50 відсотків від загального обсягу робіт до 5 числа поточного місяця для придбання необхідних матеріалів, виробів, а повний розрахунок –протягом трьох днів після оформлення актів ф. № 2. Розрахунки за виконання щомісячного технічного обслуговування зливостічних систем Замовник проводить з власного розрахункового рахунку Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва.

На виконання вимог Договору позивач протягом січня –лютого 2006 року виконав робіт на суму 74168,86  грн., що підтверджується актами виконаних робіт, проте відповідач в порушення вимог договору розрахувався частково, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем  в розмірі 56348,12 грн. на момент звернення позивача до суду з позовною заявою

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих доказів вбачається, що  позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей  525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з наданих позивачем виписок з банківського рахунку, відповідач після порушення провадження у справі  сплатив суму основного боргу  позивачу, а тому, приймаючи до уваги, що на момент вирішення спору по суті відповідач повністю сплатив заборгованість за виконані позивачем роботи, суд вважає, що провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, в зв’язку з тим, що відповідач припустився прострочення платежу, позивач в уточнених позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача  пеню в розмірі  4015,38 грн.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина 1 стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Оскільки, сторонами в договорі № 9 від 01.01.2005 року не передбачено стягнення пені в розумінні Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»та статті 547 Цивільного кодексу України, а у відповідності до п. 5.2 Договору, на який посилається позивач, Замовних за несвоєчасний розрахунок з Підрядником за виконаний обсяг робіт сплачує лише штраф, тому  суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 4015,38 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 546, 547, 549, 551, 625, 629, 837 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32,  33, 34, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»задовольнити частково.

2.          Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6, ) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ) 563 (п’ятсот шістдесят три) грн. 48 коп. –державного мита та  103 (сто три) грн.  89 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення основного боргу в сумі 56348 грн. 12 коп. провадження припинити на підставі п. 1-1 статті 80 ГПК України.

4.          В іншій частині  позовних вимог відмовити.

5.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 13.03.2007 р.