ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"14" червня 2007 р.
Справа №  4/134

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Хилька Ю.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 4/ 134

за позовом:  відкритого акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" від імені якого діє Олександрійський міський район електричних мереж ВАТ "Кіровоградобленерго", м.Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: Комунальне підприємство “Олександрія- водоканал”  м. Олександрія Кіровоградської області

про розгляд розбіжностей по договору про постачання електроенергії

Представники сторін:

від позивача - Фатовенко О.О. , довіреність № 6348/07  від 28.12.06;

від відповідача - Башаков О.М. , довіреність № 1011/14  від 18.05.07;

Відкритим  акціонерним товариством  " Кіровоградобленерго" від імені якого діє Олександрійський міський район електричних мереж ВАТ "Кіровоградобленерго"  переданий на вирішення господарського суду спір, що виник при укладанні з Комунальним  підприємством “Олександрія- водоканал”  м. Олександрія Кіровоградської області   договору  № 5  без дати  про встановлення  диференційованого обліку електричної енергії та локального збору і  обробки даних у  зв'язку з недосягненням згоди у розумінні  п.8 ст. 181  Господарського кодексу України.

Позивач   просить зобов'язати відповідача укласти  з позивачем договір №5  про встановлення  диференційованого обліку електричної енергії та локального збору і  обробки даних .

Відповідач  позовні вимоги не визнав  повністю та вважає що на даний  час  відсутні підстави для  спонукання  його до укладання вказаного договору, оскільки правовідносини між учасниками спору  регулюються  діючим договором №5 від 07.04.2004 року.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін у засіданні, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач  по  справі   Відкрите акціонерне товариство  Кіровоградобленерго" від імені якого діє Олександрійський міський район електричних мереж ВАТ "Кіровоградобленерго" надіслав  відповідачу   Комунальне підприємство “Олександрія- водоканал” 15.03.2007 року  листа №339/06 “Про укладення  договору  про встановлення  диференційованого обліку електричної енергії та локального збору і  обробки даних “. У відповіді на вказану пропозицію про укладення договору   відповідач  направив  позивачу  листа з пропозицією вирішити питання про укладення вказаного договору у  відповідності до вимог ст. 181  Господарського кодексу України, після  чого   позивач звернувся до господарського суду з позовом про зобов'язання  відповідача укласти вказаний договір на   запропонованих  позивачем умовах. В доповнення до позовної заяви, які надійшли до суду через канцелярію,   відповідач  заперечує  укладення договору    без  дотримання процедури, передбаченої   Господарським   кодексом України. Крім того, відповідач вважає, що  встановлення  диференційованих засобів  обліку повинна проводитись за рахунок основного споживача відповідно до п. 3.12 ПКЕЕ (ТОВ ІВОК “Експлерент” ДХК “РЕУ”) а при неплановій  заміні  за рахунок ініціатора, в даному випадку  ВАТ “Кіровоградобленерго” в особі  Олександрійського міського району  електричних мереж.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши  їм  юридичну оцінку, господарський  суд прийшов  до переконання, що вимоги позивача  є передчасними і  на даний час  не підлягають до задоволення  повністю. Такий висновок господарський  суд  робить на підставі наступного.

Господарський суд прийшов до висновку про те, що договір, про який йдеться, не  є таким, укладання якого є обов'язковим для сторін на підставі закону у відповідності до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", оскільки між  сторонами спору  укладений та діє договір  №5 про постачання  електричної енергії від 07.04.2004 року.  Вказаним  договором   враховано, що   електроенергетика має стратегічне значення для стабільного функціонування  економіки держави, засади організації та експлуатації енергосистем та про те, що  відповідно до п. 5 ч.1 ст. 92 Конституції України визначаються виключно законом, яким  є Закон України "Про електроенергетику". Укладаючи  договір від 07.04.2004 року  сторони  також враховували, що  вказаний  Закон  окреслює правові, економічні та організаційні основи функціонування комплексу підприємств, що мають статус юридичних осіб та здійснюють виробничу, розподільчу, іншу діяльність з метою отримання прибутку на енергоринку.

Однак вимоги позивача  провести укладення  додаткового договору  не відповідає вимогам  законодавства, оскільки  Господарським кодексом України визначено  спеціальну процедуру   про загальний порядок  укладання  господарських договорів, який  позивачем не  був  виконаний.  Так за приписом      ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору (позивач), зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. Однак,  позивач   звернувся до суду  без   отримання  протоколу  розбіжностей  від  відповідача, а лише  після  відмови укласти  договір, викладеній  під час  листування.

Господарський  суд звертає увагу на ту обставину, що   відсутність  доказів  про проведення  передбачених ст.181 ГК України заходів для  погодження умов  договору надає  право  суду  не  розглядати  вимоги по суті, але враховуючи  вимоги   ст. 124  Конституції України  про те, що  юрисдикція судів  поширюється на всі  правовідносини, що виникають в державі, господарським суд вважає за необхідне   вирішити спір по суті.

Виконання   заходів  по  обладнанню засобами диференційованого  обліку  передбачено  згідно до постанови  Н національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ)  від 17 жовтня 2005 р. №910,  п.3 якої зобов'язує суб'єктів господарювання, на яких розповсюджується дія Правил користування електроенергією (далі Правил) привести комерційний облік на належних їм електроустановках у відповідність до вимог п. 3.20 Правил. Господарський суд не погоджується з запереченням  відповідача  щодо   технічної  неможливості  забезпечення   засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних в межах періоду  через те, що  діюча система    комерційного обліку  спожитої  електричної енергії  знаходиться на обладнанні, яке згідно до   балансової належності   перебуває у володінні  позивача, а   згідно  до  розділу 11 Правил електропередавальна  організація за власний рахунок здійснює   заміну  засобів  обліку споживача. Електропередавальна організація  зобов'язана  здійснити  планову перевірку, технічну перевірку та  заміну своїх  розрахункових  засобів обліку  електричної  енергії у  термін, встановлений  Державним комітетом України з питань технічного  регулювання та споживчої політики.

Проаналізувавши   обставини справи, господарський суд вважає, що   за  спірними умовами договору   вирішується  питання    про  необхідність  обладнання   окремих площадок  вимірювання з приєднаною потужністю електроустановок 150 кВт і більше та середньомісячним обсягом  споживання за попередні 12 розрахункових періодів 50 тис.кВт/год і більше засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних в межах періоду, визначеного нормативними документами для встановлення зазначених засобів обліку, а    не про  ремонт чи  заміну   комерційних засобів  обліку, які використовувались  раніше.

Однак, визначальним для вирішення спору є те, що  на час розгляду спору  ще не настали строки виконання  робіт по   обладнанню  вимірювальних  площадок  засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних.

Запропонований позивачем   пункт  1 договору  в редакції “В строк до жовтня  2007 року  споживач  електричної енергії за  власний  рахунок зобов'язується  у  відповідності  до п.3.20 Правил забезпечити  засобами диференційованого  обліку електричної енергії та локального устаткування “, оскільки така редакція   умов  договору  протирічить вимогам     постанови  Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ)  від 17 жовтня 2005 р. №910,  та п. 3.20  Правил користування електричною енергією в частині  строку  виконання вимог:  до   18 листопада  2007 року, а не до жовтня  2007 року( згідно до листа  №339/06 від 15.03.2007 року).

Крім того, на думку  господарського суду  позивачем не враховано положення  ст. 179 Господарського кодексу України  щодо   вільного волевиявлення  сторін при укладанні  договору, коли сторони мають право погоджувати на свій  розсуд будь-які умови  договору, що не суперечать  законодавству.

Господарським судом   звертається увага на ту обставину, що    заявником , при викладенні  позовних  вимог  не   враховано те, що на вирішення суду передаються спори, що виникають при укладанні договорів, тобто при досягненні сторонами згоди по всіх істотних умовах, тому суд, вирішуючи переддоговірний спір вирішує питання щодо правомірності пропозицій редакції договору кожної з сторін, а не вносить зміни до редакції пунктів договору, який сторонами ще не укладений.

Поряд з цим,  сторони не позбавлені права  внести зміни до умов укладеного ними договору в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України.

У частині 5 ст. 633 ЦК України зазначено, що актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов’язкові для сторін при  укладанні і виконанні публічного договору.

Дану норму необхідно застосовувати  враховуючи положення ст.ст.4, 638 ЦК України.

Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги   не  визнаються господарським судом  повністю.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті державного мита та  витрат на інформаційно-технічне  забезпечення  судового процесу покладаються на  позивача, але не стягуються, оскільки вже сплачені ним при зверненні   до суду.

Керуючись ст. ст. 49,80, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

В позові  відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя