ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.03.07 р.                                                                               Справа № 39/31

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Луценко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Донзапчастина» м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма»Чапаевець» с. Осикове

про: стягнення 43 985грн. 72 коп.

За участю:

Представників сторін:

від позивача: Школьницький А.Л. – представник за довіреністю б/н від 23.02.2007 р.

від відповідача: не з’явився;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Донзапчастина» м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма»Чапаевець» с. Осикове, про стягнення заборгованості стягнення 43 985грн. 72 коп., яка складається з основного боргу в сумі 21 412 грн. 70 коп. , штрафу в сумі 19 015 грн. 04 коп., інфляційної складової в сумі 3 557 грн. 98 коп.

В обґрунтування  позовних вимог позивач посилається на договір № 20/03-02.01 від 20.03.2006 р., видаткову накладну № 385 від 20.03.2006 р., видаткову накладну № 388 від 20.03.2006 р., видаткову накладну № 437 від 24.03.2006 р., видаткову накладну № 440 від 24.03.2006 р., видаткову накладну №3761 від 19.10.2006 р., довіреність серії ЯЛЛ № 719592, прибутковий касовий ордер № 477 від 19.10.2006 р., обігово-сальдову відомість.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями з відміткою про вручення № 5766393 та № 545484, витребуваних судом документів та заперечень проти позову не надав.

Проте, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Донзапчастина» м. Донецьк підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

20.03.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 20/03-02.01, який підпадає під правове регулювання норм статей 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно даного договору позивач зобов’язався поставити відповідачнві продукцію на умовах поставки EX WORKS (... named place) (ЕХW) (Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року), а відповідач в свою черг зобов’язався прийняти та оплатити поставлену продукцію.

На виконання умов за цим Договором позивач поставив відповідачу, згідно наданим видатковим накладним № 385 від 20.03.2006 р., № 388 від 20.03.2006 р., № 437 від 24.03.2006 р., № 440 від 24.03.2006 р., №3761 від 19.10.2006 р., продукцію на загальну суму 21 572 грн. 10 коп.

Відповідачем товар прийнято, що підтверджується означеними видатковими накладними та довіреністю, підписаними сторонами без зауважень та заперечень.

На підставі вищезазначеного, господарський суд робить висновок, що позивачем доведено факт поставлення відповідачу продукції, тобто обов’язок позивача вважається виконаним у відповідності до п. 2.1 Договору.

Відповідно до п.п 3.1 Договору оплата кожної партії поставленої продукції здійснюється відповідачем протягом 10 днів з дати поставки, але не пізніше 25 числа поточного місяця.

Проте взяті на себе зобов’язання за Договором відповідач виконав не в повному обсязі, сплатив вартість поставленої продукції частково за видатковою накладною № 440 від 24.03.2006 р., на суму 159 грн. 40коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 477 від 19.10.2006 р.

Залишок несплаченої відповідачем суми складає 21 412 грн. 70 коп.

Доказів оплати поставленої продукції на суму 21 412 грн. 70 коп., відповідач не представив, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 21 412 грн. 70 коп. до теперішнього часу не виконане, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 21 412 грн. 70 коп. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.5.2 Договору в разі прострочення оплати поставленої продукції, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,3 % від суми невиконаного зобов’язання, за кожен день прострочення.

Позивач невірно визначає передбачену Договором неустойку як штраф, у той час як за умовами Договору та виходячи зі змісту, передбаченої сторонами відповідальності, такий різновид неустойки підпадає під визначення ч. 3 ст. 549 ЦК України – пеня.

Відповідно наданий позивачем розрахунок не відповідає вимогам ст. ст. 213 - 232 ГК України, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань».

Суд вважає, що умови пункту 5.2 Договору можуть бути застосовані лише в частині, що не суперечить чинному законодавству України, тобто нарахуванню в період 180 днів з моменту виникнення права вимоги та у розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, за арифметичним розрахунком суду пеня складає – 1 658, 59 грн. ((17 854 грн. 55 коп. Х 8,5% Х 2 / 100 Х 180 днів / 365 днів) + (3 558 грн. 15 коп. грн. Х 8,5% Х 2 / 100 Х 180 днів / 365 днів)).

Розрахунок пені в сумі 19 015 грн. 04 коп., наданий позивачем, судом до уваги не береться через його необґрунтованість.

Разом з тим, прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого індекс інфляції складає 3 557 грн.  98 коп., з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст.ст.525, 526, 614, 625 та 655-697, 712 ЦК України, 231-232 ГК України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»,  керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Донзапчастина» м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма»Чапаевець» с. Осикове про стягнення заборгованості стягнення 43 985грн. 72 коп., яка складається з основного боргу в сумі 21 412 грн. 70 коп. , штрафу в сумі 19 015 грн. 04 коп., інфляційної складової в сумі 3 557 грн. 98 коп. – задовольнити частково.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма»Чапаевець» с. Осикове на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Донзапчастина» м. Донецьк основний борг в сумі 21 412 грн. 70 коп., штраф в сумі 1 658, 59 грн., інфляційну складову в сумі 3 557 грн. 98 коп., витрати по оплаті державного мита у розмірі 230 грн. 72 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 61 грн. 89 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя