ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
У Х В А Л А

29.03.07

№ 6/104-А

м. Київ

15 год. 35 хв.

За позовом                    Прокурора Печерського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва

До відповідача           Дочірнього підприємства «Сакура С-2»

Про                               стягнення 34002,09 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

Від позивача                    Боровський М.Є. (за дов. № 135/07 від 02.01.2007)

Від відповідача                    Яворський В.І. (за дов. № 20 від 20.11.2006)

За участю прокуратури          Юхновський О.О. (за дов. № 8к від 29.03.2007)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокуратура Печерського району міста Києва звернулася до господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва до державного підприємства «Сакура С-2».

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого сума простроченої заборгованості по внесках становить 34002,09 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2007 було відкрито провадження у справі № 6/104-А.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі, документи та інші матеріали.

Ухвалою господарського суду від 05.02.2007 було закінчено підготовче провадження та  призначено справу до судового розгляду на 13.03.2007.

У вказане судове засідання представник прокуратури подав уточнення позовних вимог, відповідно до яких відповідачем у справі є дочірнє підприємство «Сакура С-2».

Відповідач у поданих суду запереченнях та додаткових поясненнях проти позову заперечив з наступних підстав. Відповідач, як суб’єкт малого підприємництва, що сплачує єдиний податок, до 01.01.2004 сплачував страхові внески до Пенсійного фонду у складі єдиного податку (42% від суми єдиного податку перераховувались Держказначейством на рахунки фонду). З 01 січня 2004  року набрав чинності Закон України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003     № 1058-IV, статтями 11, 14 якого передбачено, що всі роботодавці мають сплачувати внески на пенсійне страхування за найманих працівників на загальних підставах. Одночасно, до інших законів і нормативних актів, що регулювали порядок сплати єдиного податку, змін внесено не було. Таким чином, у 2004 році одночасно діяли різні порядки сплати страхових внесків в Пенсійний фонд для суб’єктів, що сплачували єдиний податок.

Для вирішення даної колізії і запобігання подвійного оподаткування, до прийняття відповідних спеціальних законів про спрощену систему оподаткування, Пенсійний фонд видав листи № 2645/04 та № 7293/04, якими введено механізм сплати страхових внесків платниками єдиного податку (42% від суми єдиного податку зараховувались в рахунок сплати страхових внесків за відповідні звітні періоди).

Також в листі № 211/04 від 12.01.2004 Пенсійний фонд визначив, що в період до внесення змін до чинного законодавства суб’єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований та єдиний податок), сплачують внески до Пенсійного фонду України згідно з нормами Указу Президента України від № 727 03.07.1998 та Декрету Кабінету Міністрів України № 13-92 від 26.12.1992, та для врахування в страховий стаж періоду роботи протягом цього часу (з 01 січня 2004 до прийняття зазначених законопроектів) та з метою дотримання вимог статті 24 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»зазначений суб’єкт може здійснити доплату до Пенсійного фонду до розміру мінімального страхового внеску (32% від мінімальної заробітної плати на цей час).

16.03.2006 було прийнято Закон України «Про вирішення питання щодо заборгованості суб’єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв’язку  з  неперерозподілом Державним казначейством України частини податків  до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року –1 кварталу 2005 року». Нормами статті 1 вказаного Закону передбачено, що суми внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб’єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним законодавством України протягом 2004 року –1 кварталу 2005 року, але не були зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв’язку з застосуванням Державним казначейством України норм чинного на той час Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004 № 2285-IV, не вважати заборгованістю. З викладеного відповідач робить висновок про те, що спірне питання між ним та Пенсійним фондом вже вирішено у законодавчому порядку.

У судове засідання 29.03.2007 представник позивача подав заяву про відмову від позову.

Правові наслідки відмови від адміністративного позову передбачено п. 2 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України),  відповідно до якої суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки позов подано в інтересах держави в особі суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, судові витрати (судовий збір) стягненню з позивача не підлягають

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 157 п. 1 ч. 2, 158  та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Дана ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                           С.А. Ковтун

Ухвала підписана 04 червня 2007 року