СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

07.06.07
Справа № 1/508-11/168

Господарський суд Львівської області у
складі

суддя
Сало І.А.

при секретарі Легуцькому І.В.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Біла Церква, Київська область

до відповідача-1:
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Жовква, Львівська область

до відповідача-2:
Відкритого акціонерного товариства «Львівхім», м. Львів

Про розірвання договору та зобов'язання
повернути майно

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_3
-представник, довіреність б/н від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від відповідача-1:
ОСОБА_2.

Від відповідача-2:
Вершинін А.Г. - юрисконсульт, довіреність №1/2-735 від 31.07.2006р.

Сторонам, які беруть участь у справі,
роз'яснено їх права та обов'язки у відповідності до ст. 22 ГПК України.

Позов заявлено фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1, м. Біла Церква, Київська область, до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Жовква, Львівська область, та відкритого акціонерного товариства
«Львівхім», м. Львів, про розірвання договору оренди від ІНФОРМАЦІЯ_2 та
зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 повернути отримане для
зберігання майно.

Ухвалою суду від 25.05.2007 р.  порушено провадження у справі та призначено
розгляд на 31.05.2007р. Ухвалою суду від 31.05.2007 р. розгляд справи
відкладався на 07.06.2007 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача-1 в
судове засідання.

Заявою від 04.06.2007р. позивач
збільшив розмір позовних вимог і просить суд визнати за ним право власності на
автомобільні шини в кількості 9143 шт., що були передані ним відповідачу-1
згідно зведеної специфікації від ІНФОРМАЦІЯ_3. і які знаходяться у належному
відповідачу-2 складі «ІНФОРМАЦІЯ_4», розташованому за адресою: АДРЕСА_1

В судових засіданнях представник
позивача позов підтримав з мотивів, вміщених у позовній заяві від
ІНФОРМАЦІЯ_1., заяві про зміну позовних вимог від 23.05.2007р. і заяві про
збільшення розміру позовних вимог від 04.06.2007р. та пояснив, що на підставі
договору оренди від ІНФОРМАЦІЯ_2 він орендував у відповідача-1 складські
приміщення загальною площею 800 м. кв. за адресою АДРЕСА_2. У ці приміщення
позивач завіз та передав відповідачу-1 на зберігання автомобільні шини в
кількості 9143 шт. ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_1. позивач хотів вивезти своє
майно з орендованого складу, однак, всупереч умовам договору склад був
зачинений. Згодом позивач довідався, що переданий ним на зберігання
відповідачу-1 товар без згоди та відома позивача був вивезений та переданий
відповідачу-2, який не визнає за позивачем право власності на нього. Вважає, що
відповідач-1 грубо порушив умови договору, товар безпідставно передано ним
відповідачу-2. Просить позов задовольнити.

Відповідач-1 позов заперечив з мотивів,
зазначених у відзиві від 29.05.2007р. та пояснив, що порушення умов договору
оренди сталось не з його вини, оскільки товар був вилучений та вивезений працівниками
податкового органу. Ствердив, що ним були вжиті всі заходи для запобігання
порушенню прав позивача, зокрема, підписано з відповідачем-2 акти передачі на
зберігання. Ствердив також, що майно позивача не втрачено, а весь товар,
отриманий ним від позивача за актами від ІНФОРМАЦІЯ_6 та доданими до них
специфікаціями від ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. передано ним на зберігання
відповідачу-2, де він зберігається окремо від іншого майна. Просить в
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача-2 позов
заперечив з мотивів, вміщених у відзиві НОМЕР_1. та пояснив, що ВАТ
«Львівхім»включено до єдиного реєстру торгівельних організацій, яким надається
право зберігання, реалізації безхазяйного майна та іншого майна, що перейшло у
власність держави у 2007р. Автомобільні шини в кількості 9143 шт. передано йому
податковим органом на підставі договору оренди складу для зберігання майна від
ІНФОРМАЦІЯ_8. Акти приймання-передачі з відповідачем-1 було підписано виключно
з метою забезпечення подальшої ідентифікації товару, оскільки податковий орган
передавав відповідачу-2 цей товар без відповідного опису та оцінки, а лише за
кількістю. Визнав, що товар зберігається в окремому опечатаному приміщенні.
Вважає це майно безхазяйним та переданим йому для зберігання та подальшої
реалізації.  Просить в задоволенні позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи в їх
сукупності, оглянувши оригінали документів, заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач є власником автомобільних шин в кількості 9143 штуки
із визначеними у довідках, актах та специфікаціях марок і типорозмірів.

Зазначені автошини були придбані
позивачем правомірно, що підтверджується, зокрема, довідками ІНФОРМАЦІЯ_9, з
яких випливає факт їх придбання у приватних підприємців на ринку
гумово-технічних виробів та госптоварів у м. Біла Церква.

Згідно з п. 27 Правил торгівлі на
ринках, затверджених наказом від 26.02.2002р. №57/188/84/105, на вимогу покупця
продавець (суб'єкт підприємницької діяльності, який відповідно до законодавства
звільнений від застосування реєстраторів розрахункових операцій та
розрахункових книжок) повинен видати товарний чек із визначеними реквізитами,
що засвідчує факт купівлі. Пунктом 1.18 Правил роздрібної торгівлі
непродовольчими товарами, що затверджені наказом  від 11.03.2004 р. за №98 визначено необхідні
реквізити товарного чеку, зокрема, номер або найменування торговельного
підприємства, назву та ґатунок товару, його ціну, дату продажу, прізвище,
ініціали продавця та його підпис. Довідки, подані позивачем в підтвердження
наявності у нього права власності на автомобільні шини, містять всі передбачені
законодавством дані. Додаткових вимог до оформлення документів, що свідчать про
придбання товарів на ринку, чинне законодавство не містить. Належних доказів
зворотнього суду не надано. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Належних
доказів, які б свідчили про незаконність набуття позивачем права власності на
автошини суду не надано, з матеріалів справи такі обставини не вбачаються.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності чи обмежений у його здійсненні. Ст. 346 ЦК України визначає вичерпний
перелік підстав припинення права власності, до якого не входять, зокрема, проведення
оперативно-розшукових заходів, дізнання чи слідства.

ІНФОРМАЦІЯ_2. між відповідачем-1
(орендодавець) та позивачем (орендар) укладено договір оренди нежитлових
приміщень площею 800 м. кв. за адресою АДРЕСА_2. Згідно із п. 2.1 договору,
об'єкт, що орендується, передається для зберігання належного Орендарю майна
(непродовольчі товари). Об'єкт, що орендується, вважається переданим Орендарю в
момент підписання даного Договору (п. 3.1). Орендодавець зобов'язаний в робочі
дні з 9.00 до 20.00 забезпечити доступ Орендарю до об'єкта, що орендується (п.
6.3).

Відповідно до п. 2.2 договору,
завезення майна в об'єкт, що орендується, та його вивезення оформляється
відповідними актами, підписаними сторонами. При цьому, Орендодавець
зобов'язаний забезпечити охорону об'єкта, що орендується та схоронність
належного Орендарю майна (п. 6.4).

У відповідності до актів від
ІНФОРМАЦІЯ_6 та доданих до них специфікацій від ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.
позивачем було завезено та передано відповідачу-1 на зберігання зазначені 9143
автомобільні шини визначених типорозмірів, які відповідають тим, що вказані у
первинних правовстановлюючих документах. ІНФОРМАЦІЯ_3. між позивачем та
відповідачем-1 підписано акт зведений до договору оренди від ІНФОРМАЦІЯ_2. та
зведену специфікацію, якими підтверджено отримання відповідачем-1 на склад від
позивача зазначених автошин.

З пояснень відповідача-1, листа
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1., постанов про відмову в порушенні кримінальної справи
від 27.02.2007р. та 09.03.2007р. вбачається, що 19.02.2007р. працівниками
Червоноградського ВПМ УПМ ДПА у Львівській області на підставі дозволу
Червоноградського міського суду від 16.02.2007р. проведено огляд нежитлових
приміщень за адресою АДРЕСА_2. За результатами огляду було виявлено 9143 автомобільні
шини. При цьому, власник складу -відповідач-1 не надав їм копії договору оренди
складу із позивачем. Автомобільні шини були вилучені зі складу
відповідача-1.  Протокол огляду місця
події та протоколи виїмки автомобільних шин відповідач-1 суду не надав, факт їх
складання та підписання заперечив.

Вилучені автошини були розміщені
податковим органом в окремому приміщенні складу «ІНФОРМАЦІЯ_4», належному
відповідачу-2, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін.
Протоколи арешту майна та передачі його на зберігання в порядку ст. 126 КПК
України не оформлювались. Належних доказів дотримання встановленого Постановою
Кабінету Міністрів України №1340 від 25.08.1998 р., наказом ДПА України
НОМЕР_6. порядку вилучення такого майна, зокрема, проведення його оцінки, опису
тощо, суду не надано. З постанов про відмову в порушенні кримінальної справи
випливає відсутність ознак складу злочину та відсутність на дату розгляду
справи судом процедури дізнання чи слідства. Також, дане майно не вилучалось у порядку
ст. 265 КУпАП.

Позивач стверджує, що тим самим
відповідач-1 порушив умови договору оренди нежитлових приміщень від
ІНФОРМАЦІЯ_2., зокрема, п. 6.4, згідно із яким відповідач-1 зобов'язався не
лише забезпечити охорону об'єкта, що орендується, а й схоронність належного
Орендарю майна, п. 6.3, щодо забезпечення позивачу доступу до орендованих
приміщень в робочі дні.

З матеріалів справи випливає, що
відповідач-1 не забезпечив збереження переданого йому позивачем майна. При
цьому, з огляду на дані, вміщені у постановах про відмову в порушенні
кримінальної справи, на момент проведення огляду складу відповідача-1
податковим органом не було встановлено власника автошин, оскільки саме
відповідач-1 не представив відповідних документів на оренду складського приміщення.
Більше того, відповідач-1 своєчасно не повідомив позивача про вилучення автошин
чи неможливість їх збереження. В ході судового розгляду відповідач-1 зіслався
на втрату примірника договору із вказаним на ньому номером телефону позивача.
Однак, таке твердження не впливає на правову кваліфікацію відносин сторін та не
звільняє від обов'язку належно виконувати умови договору.

Крім того, як випливає з матеріалів
справи, позивач ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_1. з'явився до орендованих
складських приміщень для отримання належних йому автошин, однак, відповідач не
забезпечив доступу до приміщень, що суперечить п. 6.3 договору, укладеному між
сторонами.

Згідно зі ст. 651 ЦК України, договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду
на викладене суд прийшов до висновку, що відповідачем-1 істотно порушені умови
договору від ІНФОРМАЦІЯ_2. щодо забезпечення доступу до орендованих приміщень
та схоронності переданого йому позивачем майна, тому позов в цій частині є
обґрунтованим та підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що
належні позивачу автошини станом на дату розгляду справи судом знаходяться у
володінні відповідача-2, який заперечує право власності на них позивача. У
відповідності до ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав є
визнання права. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує
його право власності. Та обставина, що автошини були розміщені в орендованих у
відповідача-2 приміщеннях не позивачем, а іншою особою, не спростовує права
власності позивача на вказане майно, яке зберігається окремо та описано у актах
та специфікаціях. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов
у частині визнання права власності на автошини позивача підлягає задоволенню.

Відповідач-2 у відзиві посилається
також на підставне утримання зазначених автошин, посилаючись на договір оренди
складу, укладений із ДПА у Львівській області. Матеріали справи свідчать, що
такий договір було укладено. Листом НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_8. ДПА у Львівській
області звернулась до відповідача-2 щодо оренди його складського приміщення, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з метою зберігання вилучених під час проведення
оперативно-розшукових заходів товарно-матеріальних цінностей. ІНФОРМАЦІЯ_8.
відповідач-2 направив податковому органу два примірники договору оренди складу
для зберігання майна. Умови вказаного договору були сторонами погоджені, що
підтверджується листом НОМЕР_4., актом прийому-передачі об'єкта оренди від
ІНФОРМАЦІЯ_8. та актом прийому-передачі майна від ІНФОРМАЦІЯ_10. На підставі
даного договору оренди податковий орган за актом прийому-передачі майна від
ІНФОРМАЦІЯ_10. передав відповідачу-2
9143 автомобільні шини для зберігання їх на складі «ІНФОРМАЦІЯ_4», що
розташований по АДРЕСА_1. З листа відповідача-2 НОМЕР_5. випливає, що даний
договір на даний час розірвано орендодавцем в односторонньому порядку у
відповідності до його умов.

Крім того, факт передачі відповідачем-1
майна позивача відповідачу-2 підтверджується, зокрема, актами передачі на
зберігання від ІНФОРМАЦІЯ_11,ІНФОРМАЦІЯ_8., підписаними між відповідачами,
згідно із якими відповідачем-2 отримано всі автомобільні шини, що були завезені
позивачем на орендований у відповідача-1 склад. Дані, вміщені у вказаних актах,
відповідають даним, вміщеним у специфікаціях від ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. та
зведеній специфікації від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Твердження відповідача-2 щодо передачі
йому майна податковим органом для його зберігання та подальшої реалізації
спростовується матеріалами справи, зокрема, відсутністю актів опису та
попередньої оцінки майна, які є обов'язковими при передачі майна згідно наказу
ДПА України НОМЕР_6. Посилання на необхідність відповідального зберігання
відповідачем-2 зазначеного майна на підставі угоди про зберігання та реалізацію
безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави
спростовується також фактом укладення цього договору ІНФОРМАЦІЯ_12, тобто вже
після розміщення в орендованих у відповідача-2 приміщеннях автошин. Зазначені
автошини не передавались відповідачу-2 у порядку та на підставі вказаної угоди.
Передача автомобільних шин відповідачу-2 здійснена на підставі договору оренди
складу для зберігання майна від ІНФОРМАЦІЯ_8., який станом на дату розгляду
справи судом розірвано у встановленому порядку згідно чинного законодавства. Не
зважаючи на наявність укладеної відповідачем-2 з податковим органом типової
угоди про зберігання та реалізацію безхазяйного та іншого майна, що належить
або переходить у власність держави НОМЕР_7, передбачений нею порядок оформлення
передачі майна не застосовано. Відповідно, щодо вказаного майна відповідач-2 не
несе обов'язку по його відповідальному зберіганню.

Твердження відповідача-2 про те, що
дане майно було передане йому як безхазяйне, не заслуговує на увагу з огляду на
вимоги ст. 335 ЦК України. У відповідності до ст. 335 ЦК України безхазяйною є
лише та річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні
нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав
на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території
якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться
оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з
дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу,
уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути
передана у комунальну власність виключно за рішенням суду. Отже, дане майно і
не могло бути визнано безхазяйним.

У відповідності до ст. 387 ЦК України
власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави заволоділа ним. З матеріалів справи вбачається,
що майно на момент розгляду справи знаходиться у відповідача-2, зберігається
окремо від іншого майна, а тому вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача-1
повернути автомобільні шини в кількості 9143 шт. звернуті до неналежного
відповідача. Згідно із ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа
ним. Таким чином, цей обов'язок покладається на відповідача-2, який утримує
належне позивачу майно без згоди на це власника. Однак, не зважаючи на надану
судом можливість уточнити позовні вимоги, позивач вимоги повернути належні йому
автошини до відповідача-2 не заявив. Підстав для виходу за межі позовних вимог
суд не вбачає, відповідно, така вимога задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судові витрати підлягають
покладенню на відповідача-1. Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84,
85  ГПК України , суд -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2. Договір оренди від ІНФОРМАЦІЯ_2.
укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 розірвати.

3. Визнати за фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (АДРЕСА_4) право власності на автомобільні шини в кількості 9143 штук,
що передані ним фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (м.АДРЕСА_5)  згідно зведеної специфікації від
ІНФОРМАЦІЯ_3., які знаходяться в належному ВАТ «Львівхім»(АДРЕСА_6) складі
«ІНФОРМАЦІЯ_4»за адресою: АДРЕСА_1

4.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2(м.АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_4) сплачене по справі державне
мито в сумі 85,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,00 грн.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний
14.06.2007року

Суддя