ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2007 р.                                                 Справа №  12/129/07

м. Миколаїв

За позовом
ТОВ “Миколаївська аграрна компанія”,  Миколаївська область, Жовтневий р-н, с. Пересадівка, вул. Леніна, 150.

До відповідача

ВАТ “Восток”, Миколаївська область, Жовтневий р-н, с. Зелений Гай, вул. Комсомольська, 2.

Про : стягнення 57352 грн. 51 коп.

Суддя   Семенов А.К.

Представники:

Від позивача
Котова Ю.Ю., дов. від 19.04.07 року.

Від відповідача
Не з’явився.

СУТЬ СПОРУ : Позов поданий про стягнення з відповідача на користь ТОВ “Миколаївська аграрна компанія” 57352 грн. 51 коп., в тому числі 44065 грн. 00 коп. боргу, 2819 грн. 84 коп. збитків від інфляції, 467 грн. 67 коп. річних та 10000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються  невиконанням відповідачем зобов’язання за мировою угодою, яка укладена сторонами в процесі розгляду справи № 12/263/05 в частині сплати коштів.

Відповідач свого представника  у судове засідання не направив, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на  позовну заяву не  надав.

Справу розглянуто відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача,  господарський  суд –

встановив:

10.11.05 року ухвалою господарський суд Миколаївської області по справі № 12/263/05 затвердив мирову угоду, укладену 10.11.05 року між ТОВ “Миколаївська аграрна компанія” (позивач) та ВАТ “Восток” (відповідач) і припинив провадження у справі.

Згідно умов мирової угоди відповідач зобов’язався в строк до 15.10.06 року сплатити позивачу 49065 грн. 00 коп. (в тому борг, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) .

Відповідач частково виконав умови мирової угоди, сплатив лише 5000 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою про рух коштів на рахунку позивача (а.с. 8).

Позивач зазначає, що мирова угода за своєю природою є двостороннім право чином, і просить стягнути з відповідача на підставі ст. 526 ЦК України 44065 грн. 00 коп. боргу та, на підставі ст. 625 ЦК України, 2819 грн. 84 коп. збитків від інфляції, 467 грн. 67 коп. річних. Крім того позивач просить стягнути з відповідача 10000 грн.00 коп. моральної шкоди за порушення відповідачем його ділової репутації.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про відмову в позові на підставі нижченаведеного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, саме поняття “мирова угода” застосовується виключно для угод, які укладаються   у межах судового процесу безпосередньо учасниками такого процесу. За своєю правовою природою мирова угода є процесуальним документом, який припиняє судовий спір на підставі взаємних поступок.

Отже, ствердження позивача стосовного того, що мирова угода, яка була укладена сторонами в процесі розгляду справи № 12/263/05, є правочином необгрунтовано, оскільки укладення такої угоди та наслідки її укладання регулюються виключно ГПК України, зокрема, статтями 22, 78, 80 ГПК України.

В Роз’ясненні ВАС України № 02-5/289 від 18.09.97 року “Про деякі питання практики за-стосування Господарського процесуального кодексу України” (на яке, до речі, позивач посилаєть-ся в позовній заяві) зазначено, що у випадку ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди інша сторона не позбавлена права звернутися на загальних підставах з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Позивач звернувся з позовом про стягнення боргу, внаслідок невико-нання відповідачем умов мирової угоди.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 44,49,75,82,84,85 ГПК України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити в повному обсязі

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолю-тивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя