ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.03.07 р.                                                                               Справа № 39/61

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:

Акціонерного товариства “Промавтоватика” м. Харків

до відповідача:

Приватного малого підприємства “Дивилан” м. Краматорськ

про:

стягнення 10 239 грн. 23 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Волкова А.Б. довіреність № 1 від 01.06.2006 р., Жадан В.В., паспорт серії МН № 734901;

від відповідача: Бойко М.І. – довіреність від 28.03.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство “Промавтоматика” м. Харків, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Приватного малого підприємства “Дивилан” м. Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 10 293, 23 грн., яка складається з основного боргу в сумі 7 700 грн. 40 коп., пені в сумі 684, 81 грн., 3 % річних в сумі 240, 57 грн., індекс інфляції в сумі 1 613, 85 грн.

В обґрунтування  позовних вимог позивач посилається на договір підряду б/н від 08.12.2003 р. та додатки до нього, акт прийомки виконаних та додатки до нього, графік погашення заборгованості, претензію від 27.09.2006 р., розрахунки.

Відповідач до судового засідання з’явився, визнав основну суму боргу, висунув пропозицію щодо укладання мирової угоди з розстроченням  сплати боргу терміном на два місяці.

Позивач, згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, зменшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 7 700 грн. – основного боргу, 1 500 грн. – 3 % річних та суми інфляції.

Суд розглядає уточнені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що уточнені позовні вимоги Акціонерного товариства “Промавтоватика” м. Харків підлягають задоволенню виходячи з наступного.

08.12.2003 р. між сторонами укладено договір б/н, який за своїм змістом та правовою природою є договором підряду і підпадає під правове регулювання норм статей 837-864 Цивільного кодексу України, застосування яких можливе на підставі пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України –через продовження існування після 01.01.04р. взаємних прав та обов’язків позивача  та відповідача.

За умовами Договору позивач зобов’язався з використанням власних матеріалів виконати на замовлення відповідача роботи по заміні світильників по вул. Остапа Вишні, б. 3, в м. Краматорську, а відповідач в свою чергу зобов’язався прийняти та оплатити виконані підрядником роботи.

Відповідно до розділу 3 Договору оплата виконаних робіт здійснюється відповідачем  з попередньою оплатою в розмірі 30% від кошторисної вартості робіт, кінцевий розрахунок за Договором проводиться відповідачем після повного закінчення робіт протягом 10 днів, враховуючи строк для усунення недоліків.

Згідно п. 2.1 Ціна Договору визначається кошторисом та складає 11 300 грн.

Частиною 2 ст. 846 ЦК України встановлено, що якщо у договорі підряду не  встановлені  строки  виконання роботи,  підрядник  зобов'язаний  виконати роботу,  а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки,  відповідно до  суті зобов'язання,  характеру  та  обсягів  роботи  та звичаїв ділового обороту.

Згідно акту виконаних підрядних робіт за січень 2004 року (форма КБ-2в), позивач виконав, а відповідач прийняв виконані підрядні роботи вартістю 11 300 грн. 00 коп.

Даний акт підписаний представниками позивача та відповідача без заперечень, у зв’язку з чим суд вважає обов’язок позивача виконаним.

Взяті на себе за Договором зобов’язання відповідач виконував неналежним чином, сплатив вартість виконаних робіт частково на суму 2 400 грн. 00 коп.

Враховуючи важке матеріальне становище відповідача, сторонами підписано графік погашення заборгованості станом на 01.11.2005 р.

Відповідно до вказаного графіку відповідач зобов’язався погасити заборгованість у наступному порядку: листопад 2005 р. – 300 грн., у період з листопада 2005 р. по червень 2006 р. рівними частками в сумі 900 грн., у період з липня по серпень 2006 року рівними частками в сумі 1 150 грн.

Проте графік погашення заборгованості відповідачем не дотриманий, заборгованість погашалася ним частково - у листопаді 2005 р. на суму 300 грн., у грудні 2005 року на суму 900 грн.

Залишок несплаченої відповідачем суми, з рахуванням уточнень позивача, складає 7 700 грн. 00 коп.

Відповідно до  ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач не представив доказів оплати виконаних позивачем підрядних робіт, у зв’язку з чим суд робить висновок, що зобов’язання відповідача перед позивачем до теперішнього часу не виконане, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості підтверджений матеріалами справи, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 7 700 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Прострочення боржником грошового зобов’язання, згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов’язок сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, відповідно до якого 3 % річних за період з 01.02.2006 р. по 12.12.2006 р. складають 684,81 грн., а розмір інфляції за період з лютого 2004 р. по грудень 2006 р. – 1613, 85 грн., враховуючи, що позивач в своїх уточненнях зменшив розмір суми інфляції, та з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 625, 837-864 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства “Промавтоватика” м. Харків до Приватного малого підприємства “Дивилан” м. Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 9 200, 00 грн.– задовольнити.

Стягнути Приватного малого підприємства “Дивилан” м. Краматорськ на користь Акціонерного товариства “Промавтоватика” м. Харків заборгованість в сумі 9 200, 00 грн., витрати по оплаті державного мита у розмірі 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя