ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22.01.2007 року                                                Справа № 10/17пд-ад

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                         Перлова Д.Ю.

суддів                                                   Журавльової Л.І.

Бородіної Л.І.

при секретарі

судового засідання                               Михайличенко Д.В.

за участю

представників сторін:

від заявника                                           Дядіна Ю.В., посв. №  58   від 02.06.2006,

від позивача                                        Зіньков Д.О., дов. № 2/9/10   від 09.01.2007,

від 1-го відповідача                               представник не прибув;

від 2-го відповідача                               представник не прибув.

розглянув  матеріали

апеляційної скарги                                        ДПІ у Артемівському районі м. Луганська

на постанову

господарського суду                               Луганської області

від                                                             21.11.06

у справі                                                    № 10/17пд-ад (суддя Мінська Т.М.)

за позовом                                            Прокурора Артемівського району м. Луганська в інтересах ДПІ у Артемівському районі м. Луганська

до 1-го відповідача                                        ТОВ „АТП Облтранссервіс”, м. Луганськ

до 2-го відповідача                                        Приватного підприємства „Лугпром”, м. Луганськ

про                                                             визнання договору недійсним

в с т а н о в и в:

суддя доповідач Д.Ю. Перлов

Прокурором заявлено позов до 1-го відповідача ТОВ „АТП Облтранссервіс”, 2-го відповідача ПП „Лугпром” про визнання договору купівлі –продажу від 26.12.2001 № б/н про продаж недобудованої будівлі у м. Луганську, укладений між ТОВ "АТП Облтранссервіс" та ПП "Лугпром" недійсним. Застосувати правові наслідки передбачені ст. 49 ЦК України (в редакції від 18.07.1963), а саме: стягнути з ТОВ "АТП Облтранссервіс" на користь ПП "Лугпром" вартість нерухомого майна отриманого за угодою, яка за договором купівлі –продажу від 26.12.2001 б/н складає 1700 грн. 00 коп., а з ПП "Лугпром" в доход держави недобудовану будівлю, що знаходиться за адресою: м. Луганську, вул. Руднєва, 125  одержану від ТОВ "АТП Облтранссервіс" за договором  купівлі –продажу від 26.12.2001№ б/н.

Постановою господарського суду від 21.11.06 у справі № 10/17пд-ад в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована наступним.

Суд першої інстанції не вбачив умислу ТОВ “АТП Облтранссервіс”, направленого при укладенні оспорюваної угоди саме на ухилення від оподаткування.

На момент укладення оспорюваного договору наступив строк сплати пені в сумі 129 грн. 56 коп., строк сплати розстроченої суми податкового боргу - 39 669 грн. не  наступив.

“Умисел”, направлений на укладення угоди, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, є суб’єктивною категорією, але його наявність встановлюється  судом в результаті оцінки  конкретних дій учасників  цивільних правовідносин, в даному  випадку  сторін  оспорюваного договору.

Суд дійшов висновку, що заявник і  позивач не довели наявність мети завідомо  суперечної інтересам  держави  і суспільства  при наявності  умислу  І –ого  відповідача  при  укладенні  договору купівлі –продажу від 26.12.2001 № б/н,  укладеного  між ТОВ "АТП Облтранссервіс" та ПП "Лугпром".

ДПІ у Артемівському районі м. Луганська, не погодившись з прийнятою постановою, звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду повністю та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов ДПІ в Артемівському районі, посилаючись на те, що постанова суду є безпідставною, суперечною законодавству України і такою, що підлягає скасуванню у зв”язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що ТОВ „АТП Облтрансервіс” мало податковий борг перед бюджетом. ТОВ „АТП Облтрансервіс” здійснило продаж майна, коли все нерухоме майно і майнові права знаходились у податковій заставі. Договір був укладений без письмового узгодження з податковим органом.

Прокурор Артемівського району м. Луганська у заяві № 225/вих-06 від 27.12.06 приєднався до апеляційної скарги, вважає постанову суду безпідставною, необґрунтованою, суперечною законодавству України та таку, що підлягає скасуванню у зв”язку з порушенням норм матеріального права.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, заперечення на апеляційну скаргу не надали.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю  “АТП Облтранссервіс” зареєстровано  у виконавчому комітеті Луганської міської ради 01.04.1997, взято на податковий облік  в ДПІ в  Артемівському районі.

26.12.2001 між  ТОВ “АТП Облтранссервіс” (Продавцем) і ПП “Лугпром” (Покупцем) укладено договір  б/н про продаж недобудованої будівлі у м. Луганську, вул. Руднєва, 125. Вказаний договір засвідчений нотаріусом.

ІІ –им  відповідачем надано виписку банку  про  перерахування на рахунок І - ого  відповідача  грошових  коштів,  в тому числі  згідно пояснення ІІ –ого  відповідача,  1700  грн. -  за оспорюваною угодою.

Згідно витягу  про реєстрацію  в  Державному  реєстрі  обтяжень рухомого майна  від 11.03.2005  продовжено строк податкової застави  всього рухомого майна і майнових прав ТОВ “АТП Облтранссервіс”  до  10.03.2010.

З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення угоди мало податковий борг перед бюджетом  у  вигляді  пені  в  сумі 129  грн. 56  коп., а  також   на  той  момент  була розстрочена сума податкового боргу - 39 669 грн. згідно рішення № 8 від 18.06.2001 про розстрочення  податкового боргу і  договору  № 8  від  20.06.2001 про розстрочення. Згідно вищевказаного рішення і договору розстрочено податковий борг з податку на додану вартість і податку на землю, а перший строк сплати розстроченого боргу - 20.02.2002. Припинення  податкової застави  даним договором не передбачено.

Таким чином, на момент укладення оспорюваного договору  наступив  строк  сплати пені  в сумі 129  грн. 56 коп., строк сплати  розстроченої суми податкового  боргу - 39 669 грн. не  наступив.

Згідно виписок з  карток  особових рахунків ТОВ “АТП Облтранссервіс” на кінець 2002 року недоїмка з податку  на  землю відсутня, залишок несплачених розстрочених платежів з податку  на землю - 6845 грн. 68 коп., недоїмка з податку  на  додану вартість  відсутня,  залишок  несплачених розстрочених платежів з  податку  на землю - 6377 грн. 32 коп. Протягом 2002 року  сплачено  7971 грн. 65 коп. податку на додану вартість, 7782 грн. 42 –податку на землю,  8041 грн. 53 коп. - податку з  власників транспортних засобів.

Як вбачається з першої податкової вимоги ДПІ в Артемівському районі від 10.01.2002 загальна сума податкового боргу ТОВ “АТП Облтранссервіс” станом на  10.01.2002 становила 1076 грн. 17 коп., а  згідно другої податкової вимоги від 01.07.2002 загальна сума податкового боргу  ТОВ “АТП Облтранссервіс” станом на 01.07.2002. становила  14 грн.  14 коп.

З виписок  з  карток  особового рахунку ТОВ “АТП Облтранссервіс” за податкових на додану вартість, податку на землю, податку з власників транспортних засобів  вбачається, що саме після укладення оспорюваного договору ТОВ “АТП Облтранссервіс” самостійно протягом 2002 року в установлені договором про розстрочення строки  сплачувало розстрочені  і знов нараховані суми  податків.

Відповідно до ст. 49 Цивільного кодексу України (в редакції 1963р.) якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам соціалістичної держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все  одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

Згідно з п. 11 Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 12.03.99 № 02-5/111 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними”, із змінами і доповненнями, роз’ясненням Вищого господарського суду України від 26.04.2002 № 04-5/491 до угод, які мають метою порушення інтересів держави відносяться й угоди, які спрямовані на ухилення від оподаткування. Наявність умислу у сторін угоди означає, що вони виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеної угоди і суперечність її мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Суд першої інстанції вірно врахував позицію Рішення Конституційного Суду України від 24.03.2005 № 2-рп/2005 у справі № 1-9/2005, яким визнано неконституційними окремі положення Закону України від 21.12.2000 № 2181-III "Про  порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" он N 2181),  в тому числі підпункт 8.2.2  пункту 8.2 статті 8 в частині поширення права  податкової застави на будь-які види активів платника податків  без  врахування суми його податкового боргу.

Як досліджено судом першої інстанції на момент укладення оспорюваного договору  наступив строк  сплати пені  в сумі 129  грн. 56 коп., строк сплати  розстроченої суми податкового  боргу -  39 669 грн. не  наступив.

У матеріалах справи відсутні обставини, встановлені на підтвердження того, що укладаючи угоду, сторони діяли з метою, яка суперечила інтересам держави та суспільства.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, постанова суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями  160, 167, 195, 196, 198 п.1 ч. 1, 200, п. 1 ст. 205, 206, 254, пунктами 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська на постанову господарського суду Луганської області від 21.11.2006 у справі                 № 10/17пд-ад залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Луганської області 21.11.2006 у справі                   № 10/17пд-ад залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Ухвалу апеляційної  інстанції може бути оскаржено протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили у касаційному порядку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала апеляційної інстанції виготовлена в повному обсязі протягом п’яти днів з дня  проголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Головуючий суддя                                                                  Д.Ю. Перлов

Суддя                                                                       Л.І. Журавльова

Суддя                                                                      Л.І. Бородіна