ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2007                                                                                             Справа № А38/285-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

прокурор: Кондратов В.Г., посвідчення №205 від 07.12.05, помічник прокурора;

за участю представників:

позивача: Балашова М.В., довіреність №4487/10/10-1  від 06.02.07,  старший державний податковий інспектор;

позивача: Авдеева Ю.М., довіреність №8053/10/10-1 від 24.04.07, заступник начальника юридичного відділу;

відповідач у судове засідання не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства “Сапфір", місто Дніпропетровськ;

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2006р.

у справі №А38/285-06;

за позовом Прокурора Індустріального району міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції міста Дніпропетровська;

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства “Сапфір”, місто Дніпропетровськ;

про звернення стягнення на активи.

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Індустріального району міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції міста Дніпропетровська звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства “Сапфір”, місто Дніпропетровськ суми заборгованості до бюджету в розмірі 32017,44 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 22 серпня 2006 року відповідач має податкову заборгованість перед бюджетом в сумі 32017,44 гривень, яка на час розгляду справи не погашена.

Постановою господарського суду у справі №А38/285-06 від 07 грудня 2006 року (суддя Бишевська Н.А.) позовні вимоги задоволені повністю.

Приймаючи спірну постанову господарський суд виходив з того, що платник податку –відповідач на момент розгляду справи суму заборгованості не сплатив.

Сума податкового зобов’язання була узгоджена, оскільки позивачем було надіслано відповідачу:

26 жовтня 2006 року першу податкову вимогу №1/681 від 24 жовтня

2005 року;

3 грудня 2005 року було другу податкову вимогу №2/761 від 29 листопада 2005 року.

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, вважається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 вищевказаного  Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Тому господарським судом позов був задоволений.

Відповідач не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вона винесена з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні постанови не повно з’ясував усі обставини справи, тому неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись на те, що в ході розгляду справи не вбачається факт розміщення другої податкової вимоги на дошці податкових оголошень, тому таку вимогу не можна вважати надісланою платнику податків.

Крім того, відповідач вважає, що господарський суд прийняв як доказ направлення відповідачу поштові повідомлення без підпису представника підприємства позивача.

Тому відсутні правові підстави для звернення стягнення на активи платника податків.

Крім того, господарський суд не врахував суми заборгованості державного бюджету України по відшкодуванню податку на додану вартість.

Крім того, позивачем був порушений строк апеляційного оскарження.

На апеляційну скаргу Відповідач надав заперечення, в якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і необгрунтовані, тому просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволені апеляційної скарги відмовити.

Постанову місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що станом на 22 серпня 2006 року відповідач має податкову заборгованість перед бюджетом в сумі 32017,44 гривень.

Сума податкового зобов’язання була узгоджена, оскільки позивачем було надіслано відповідачу:

26 жовтня 2006 року першу податкову вимогу №1/681 від 24 жовтня

2005 року;

3 грудня 2005 року було другу податкову вимогу №2/761 від 29 листопада 2005 року.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що враховуючі наявність податкового боргу господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до підпункту 6.2.1  пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

У судовому засіданні знайшло своє підтвердження виконання позивачем вимог вищевказаної норми.

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, вважається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 вищевказаного Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Тому, судова колегія вважає постанову господарського суду правомірною, а заявлені вимоги підтверджені матеріалами справи.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства “Сапфір", місто Дніпропетровськ, залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2006 року у справі №А38/285-06, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                          І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                    В.В. Швець

Л.О. Чимбар