ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007 р.
№ 4/1341-29/175

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:
Першикова Є.В.,

суддів:
Савенко Г.В.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційне подання
першого заступника прокурора Львівської області (далі Прокурор)

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду

від
21.12.06

у справі
№ 4/1341-29/175

господарського суду
Львівської області

за позовом
прокурора Залізничного району м.Львова (далі Прокурор Залізничного району)

в інтересах держави в особі
Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" (далі Підприємство)

до
державного житлово-комунального підприємства "Державний концерн "ЛОРТА" (далі Концерн)

про
стягнення 66 517,55 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- Прокурора:
Савицька О.В. (прокурор відділу Генеральної прокуратури; посвідчення № 231 від 20.07.05)
- у судовому засіданні 12.04.07;

- Підприємства:
не з’явились;

- Концерну:
не з’явились.

Ухвалою від 16.03.07 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Савенко Г.В., Ходаківська І.П., утвореному розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 09.04.04, касаційне подання Прокурора № 05-46вих-07 від 06.02.07 було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.04.07.

У зв’язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у черговій відпустці, розпорядженням від 10.04.07 заступника Голови Вищого господарського суду України, для розгляду справи № 4/1341-29/175 господарського суду Львівської області, призначеної до розгляду на 12.04.07 колегією суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Савенко Г.В., Ходаківська І.П., було створено колегію суддів у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Савенко Г.В., Данилова Т.Б.

У зв‘язку з неявкою представників Підприємства та Концерну у судове засідання, ухвалою від 12.04.07 Вищого господарського суду України розгляд справи було відкладено на 03.05.07, без початку перегляду справи по суті.

Вказані ухвали суду були направлені сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про їх неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому засіданні 03.05.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 03.05.07 представники сторін не з’явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості участі у судовому засіданні 03.05.07 до колегії суддів Вищого господарського суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи, а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється сторонам у справі в установленому порядку.

У зв‘язку з виходом судді Ходаківської І.П. з відпустки справа розглядається по суті колегією суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Савенко Г.В., Ходаківська І.П., утвореному розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 09.04.04, яка приймала справу до провадження.

Рішенням від 20.10.06 господарського суду Львівської області (суддя Синчук М.М.) позовні вимоги задоволено повністю.

З Концерну на користь Підприємства стягнуто 51 497,83 грн. основного боргу, 1 762,05 грн. пені, 282,34 грн. 3% річних, 631,13 грн. інфляційних збитків, а також на користь державного підприємства "Судовий інформаційний центр" 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 541,83 грн. державного мита в доход Державного бюджету.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи спірна сума боргу доведена, а Концерн щодо суми боргу не заперечує, проте просив зменшити розмір штрафних санкцій, але це клопотання не було задоволено у зв'язку з ненаданням доказів на підтвердження винятковості обставин, за яких Концерном не виконувались умови договору щодо оплати послуг з теплопостачання.

Постановою від 21.12.06 Львівського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Духа Я.В., суддів –Краєвської М.В., Орищина А.В.) апеляційну скаргу Концерну задоволено.

Рішення від 20.10.06 господарського суду Львівської області скасовано.

Позов залишено без розгляду.

При винесенні постанови апеляційний суд прийшов до висновку про те, що відносини сторін спору є договірними, а оскільки Підприємство не підпадає під визначення органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, то Прокурор Залізничного району безпідставно звернувся до суду з позовом в інтересах Підприємства в порядку ст. 121 Конституції України.

Не погодившись з постановою апеляційного суду Прокурор звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням в якому просить постанову від 21.12.06 Львівського апеляційного господарського суду скасувати, а рішення від 20.10.06 господарського суду Львівської області залишити в силі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскарженого судового акту було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: п. 2 ст. 121 Конституції України, ст.ст. 36-1, 37 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 2 Господарського процесуального кодексу України

Зокрема, Прокурор посилається на п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99, та доводить, що у даному випадку зачипаються економічні інтереси держави.

Підприємство у своєму відзиві підтримує доводи, викладені Прокурором у касаційному поданні та просить оскаржену постанову скасувати, а рішення від 20.10.06 господарського суду Львівської області залишити в силі.

На день розгляду справи по суті письмовий відзив на касаційне подання від Концерну не надійшов.

Розглянувши матеріали справи, касаційне подання, відзив на касаційне подання, заслухавши суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями на підставі матеріалів справи, Прокурор Залізничного району звернувся до господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу Львівської міської ради –Підприємства до Концерну про стягнення

51 497,83 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 9 654,79 грн. пені,

1 544,93 грн. 3% річних та 3 820,00 грн. інфляційних втрат.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що згідно зі ст. 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 36 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень ч. 3 цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.99 під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах” потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В контексті п. 2 ст. 121 Конституції України приписи п. 3 ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності.

Відповідно до Указу Президента України від 15.12.99 № 1752/99

“Про систему центральних органів виконавчої влади” та Закону України

“Про джерела фінансування органів державної влади” до системи органів виконавчої влади належать Кабінет Міністрів України, міністерства, комітети, агентства, служби, адміністрації, департаменти, комісії, управління, палати, фонди, інспекції, бюро та інші центральні органи виконавчої влади і місцеві державні адміністрації.

На вказані нормативно-правові акти, як правову підставу позову, посилався Прокурор у позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу. Проте, суд апеляційної інстанції положення цих законодавчих актів не проаналізував, що призвело до помилкового висновку цього суду щодо невідповідності позовної заяви Прокурора вимогам ст. 2 Господарського процесуального кодексу України та безпідставного залишення позову без розгляду.

Як встановлено судом першої інстанції, Підприємство належить до комунальної власності, основним предметом діяльності якого є виробництво і відпуск теплової енергії споживачам.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Львівська міська рада, яка наділена повноваженнями в галузі житлово-комунального господарства, а саме: забезпечення населення та юридичних осіб тепловою енергією.

Оскільки “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, і ця заява, за ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в господарському суді.

При вирішенні спору по суті місцевий суд оцінив правильність визначення Прокурором органу, на який державою покладено обов’язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов’язаних із захистом інтересів держави, та дійшов висновку, що предмет спору зачіпає інтереси держави, оскільки несплата споживачами за отриману теплоенергію спричиняє загрозливу ситуацію з енергозбереженням галузей національної економіки та населення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що судом апеляційної інстанції при винесенні постанови наведеним правовим положенням юридичного аналізу в контексті спірних правовідносин надано не було, в той час, як у даному випадку необхідно було керуватися вказаними нормами в комплексі.

Внаслідок допущеної судом апеляційної інстанції помилки у застосуванні норм процесуального права апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції залишилась не розглянутою по суті. Враховуючи викладене, постанова суду апеляційної інстанцій в даній справі підлягає скасуванню, а справа –передачі до Львівського апеляційного господарського суду для здійснення перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційне подання першого заступника прокурора Львівської області

№ 05-46вих-07 від 06.02.07 задовольнити частково.

Постанову від 21.12.06 Львівського апеляційного господарського суду у справі № 4/1341-29/175 господарського суду Львівської області скасувати, а справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Головуючий
Є.Першиков

судді:
Г.Савенко

І.Ходаківська