ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" березня 2007 р.
Справа № 11/1053

За позовом  заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" м. Хмельницький

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива»с. Слобідка Охрімівецька Віньковецького району

про стягнення  13 195, 00 грн.

Суддя            Д.І.Радченя

Представники сторін:

Від позивача  - Ходюк Б.В. –представник за довіреністю №16/114-06 від 11.12.2006 року.

Від відповідача  - не з’явився

За участю  - Шкадько В.В. –прокурор відділу прокуратури Хмельницької області

Позивач –заступник прокурора Хмельницької області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" м. Хмельницький про стягнення з відповідача - СТОВ «Перспектива»с. Слобідка Охрімівецька Віньковецького району на свою користь заборгованості в розмірі 13 195, 00 грн., що утворилася через неналежне виконання умов укладеного між сторонами 06.03.2002р. договору фінансового лізингу,  за №22-02-113 фл,  з яких 12 624, 80 грн. основного боргу та 570, 20 грн. пені.

Ухвалою господарського суду від  19.02.2007 року порушено провадження у справі № 11/1053.  Про час і місце проведення судового засідання сторони повідомленні належним чином. Копії ухвал про порушення провадження по справі та відкладення розгляду справи сторонам направленні рекомендованими листами. Підтвердженням факту належного повідомлення відповідача про розгляд справи в суді є поштове повідомлення №1524849, з датою  вручення позовної заяви 24.02.2007р.

Розгляд справи відкладався через неявку в судове засідання представника відповідача.

В судовому засіданні 20.03.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

В судове засідання 20.03.2007р. повноважний представник відповідача не з’явився, витребуваних судом документів не подав та позовні вимоги не оспорив.

Неявка в судове засідання господарського суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки. Тому, для уникнення зловживання правом з боку відповідача суд вважає за необхідне розглянути дану справу по суті, на підставі до ст. 75 ГПК України за наявними у ній документами.

Суд оцінивши подані сторонами по справі документи рахує їх достатніми для прийняття рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

06 березня 2002 року між сторонами по справі укладено договір фінансового лізингу,  за №22-02-113 фл.

У відповідності до умов даного договору лізингодавець (позивач) зобов’язався передати лізингоодержувачу (відповідачу) в платне користування  об’єкт лізингу в строк та на умовах визначених даним договором. Перелік майна, назви заводів-виготовлювачів, кількість, ціна та вартість майна, що передається в лізинг, наведено в додатках до цього договору.

Термін лізингу становить 5,5 років з дати, вказаної в акті приймання-передачі.

Згідно розділу 3 договору, лізингоодержувач за користування майном сплачує періодичні лізингові платежі. До лізингових платежів входять: сума, яка відшкодовує при кожному платежі частину вартості майна, що амортизується за строк, за який вноситься лізинговий платіж; сума, що сплачується лізингодавцю, як відсоток за залучені ним кошти для придбання майна; винагорода лізингодавцю за організацію фінансового лізингу.

На виконання п. 3.3 договору, сторонами підписано графік сплати лізингових платежів, яким визначено черговість погашення лізингових платежів в сумі 42 262,50 грн., з яких 35 000,00 грн. вартість техніки, 6 562, 50 грн. сума щорічного відсотку, що сплачується за залученні кошти, 700, 00 грн. винагорода лізингодавця за організацію договору фінансового лізингу.

На виконання умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято об’єкт лізингу –агрегат ґрунтообробний комбінований до тракторів класу 3 т.с. АГ-6 вартістю 35 000, 00 грн., підтвердженням чого є акт приймання-передачі с/г техніки, №19 від 06.03.2002р.

У зв’язку з неналежним дотриманням установлених графіками строків сплати лізингових платежів за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 12 624, 80 грн.

Відповідно до п. 8.4 договору, за порушення умов договору лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше пені, передбаченої чинним законодавством України. Пеня нараховується на всі суми, що перераховані з порушенням термінів встановлених цим договором.

На  підставі цього позивачем нараховано відповідачу до сплати  пеню в сумі 570, 20 грн.

Дослідивши зібрані у справі докази  та давши їм правову  оцінку в сукупності   суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки.  Підставами   виникнення   цивільних  прав  та  обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.. 6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Вони також не можуть відступити від положень цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також в разі, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору фінансового лізингу,  за №22-02-113 фл від 06.03.2002р., за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Згідно зі ст.806 ЦК України за  договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У відповідності  до ст.. 538  Цивільного кодексу України, при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту

Якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією з сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст.. 525, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору.  Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається за винятком випадків, передбачених законодавством.

Наявними в матеріалах справи доказами (актами приймання-передачі) підтверджується виконання позивачем обов’язків за договорами лізингу щодо передачі відповідачу с/г техніки в лізинг та узгодження з ним строків сплати лізингових платежів (графіки сплати лізингових платежів). Натомість, відповідач своїх зобов’язань за договорами належним чином не виконав. Внаслідок недотримання строків внесення лізингових платежів утворилась заборгованість в сумі 12 624, 80 грн. При цьому відповідачем не подано доказів на підтвердження факту відсутності даної заборгованості чи її погашення.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання  грошових зобов'язань», платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в   розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.  Розмір  пені,  передбачений  даним законом, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, з віднесенням судових витрат згідно ст. 49 ГПК України на рахунок відповідача..

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 116  Господарського процесуального кодексу  України, суд –

вирішив:

Позов заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" м. Хмельницький до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива»с. Слобідка Охрімівецька Віньковецького району про стягнення  13 195, 00 грн. задоволити.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива»с. Слобідка Охрімівецька Віньковецького району (код 30849825) на користь Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія НАК "Украгролізинг" м. Хмельницький (код 25940684) - 13 195, 00 грн. заборгованості (з яких 12 624, 80 грн. основного боргу та 570, 20 грн. пені.).

Видати наказ.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива»с. Слобідка Охрімівецька Віньковецького району (код 30849825) в доход Державного бюджету України через територіальне відділен ня державного казначейства по коду бюд жетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095 р/р 0002, одержувач коштів УДК м. Хмельницький, код ЗКПО 23565225 банк ГУ ДКУ у Хмельницькій області, МФО 815013) державне мито в сумі 131, 95 грн.

Видати наказ.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Перспектива»с. Слобідка Охрімівецька Віньковецького району (код 30849825) на користь державного підприємства “Судовий інформаційний центр” м. Київ, вул. Липська, 18/5 (р/р 0001 у ВАТ “Банк Універсальний”, м. Львів, МФО 325707, ) 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      Д.І. Радченя