ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "07" червня 2007 р.                                                       по справі  № 8/50-38

За позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло», м. Луцьк

До відповідача  Дочірнього підприємства ВАТ «Волиньводбуд» „Луцька ПМК-101”,  м. Луцьк

Про стягнення 26 978 грн. 59 коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Дуда Л.М. – довір. від 11.01.2007 року № 133/15

Від відповідача:  н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України  роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

Суть спору: позивач – ДКП „Луцьктепло” просить стягнути з відповідача -  ДП ВАТ «Волиньводбуд» Луцька ПМК-101  26 978 грн. 59 коп., в т.ч. 13 612 грн.   83 коп. основного боргу за надані відповідачу послуги згідно договору № 10-41 від 01.12.2001 року, 13 068 грн. 51 коп. пені, 108 грн. 50 коп. річних, 188 грн. 75 коп. збитків від інфляції, та судові витрати по справі: 269 грн. 79 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач у поясненні від 06.06.2007 року № 40 зазначає про погашення основного боргу, просить зменшити розмір штрафних санкцій до мінімально можливого, не більше 20% та розглянути справу за наявними матеріалами  без його участі.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

1 грудня 2001 року між позивачем – ДКП „Луцьктепло”  та відповідачем -  ДП ВАТ «Волиньводбуд» Луцька ПМК-101 був укладений договір на надання послуг по теплопостачанню № 10-41 (далі – договір, а. с. 8-11).

Згідно п. п. 1.1, 3.2, 4.4, 5.1  договору позивач зобов’язувався надавати відповідачу послуги по теплопостачанню, а споживач зобов’язувався проводити передоплату в розмірі 100 відсотків вартості послуг в термін до першого числа розрахункового місяця. У разі порушення відповідачем строку внесення платежів позивач має право стягувати пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Договір вступає в силу з 01.12.2001р. і діє по 01.12.2002р. По закінченні строку  дії договір вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії не поступила заява про перегляд або відмову однієї із сторін.

Відповідно до ст. 174 ГК України (ст. 4 ЦК УРСР від 18.07.1963 року) господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов’язання виникли з договору № 10-41 від 01.12.2001 року.

На виконання  договору  позивач за період з вересня 2006р. по квітень 2007р. надав послуги відповідачу на загальну суму 25 267 грн. 48 коп.

Відповідач розрахунок  провів частково на суму 11 654 грн. 65 коп.

Заборгованість відповідача на день звернення позивача до суду складала         13 612 грн. 83 коп., підтверджена матеріалами справи,  визнана відповідачем, підставна і підлягала до стягнення,  оскільки згідно ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Проте, в період розгляду справи відповідач сплатив основний борг, що стверджується платіжними дорученнями №№ 201, 233, 251.

Провадження у справі в частині стягнення 13 612 грн. 83 коп. основного боргу підлягає припиненню в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Згідно ч. 2 ст. 625  ЦК України боржник , який прострочив виконання

зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Нараховані позивачем згідно розрахунку 188 грн. 75 коп. збитків від інфляції  та  108 грн. 50 коп. річних  підставні і підлягають до стягнення з відповідача в силу ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст.  1 Закону України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій” суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки  і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Нараховані позивачем 13 068 грн. 51 коп. пені підставні і підлягають до стягнення. Проте, враховуючи вжиття відповідачем заходів до погашення боргу, щомісячну часткову та повну  з врахуванням травня місяця оплату боргу, несвоєчасне виконання договірних зобов’язань через скрутне фінансове становище, наявність дебіторської заборгованості на суму понад 103 000 грн., відсутність замовлень на виконання робіт у зимовий період, суд, керуючись п. 3 ст. 83 ГПК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України,  дійшов висновку про стягнення з відповідача 2 613 грн. 70 коп. пені, що становить 20% нарахованої суми. У позові на суму  10 454 грн. 81 коп. відмовити.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті державного мита в сумі 269 грн. 79 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства ВАТ «Волиньводбуд» „Луцька             ПМК-101, м. Луцьк вул. Ціолковського, 17, код 01036661, р/р 58 в КБ «Західінкомбанк», МФО 303484  на користь державного комунального підприємства «Луцьктепло», м. Луцьк,  вул. Гулака-Артемовського, 19,                        код 30391925, р/р 65 в КБ Західінкомбанк», МФО 303484

2 613 грн. 70 коп. пені, 108 грн. 50 коп. річних, 188 грн. 75 коп. збитків від інфляції, 269 грн. 79 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього: 3 298 грн. 74 коп. (три тисячі двісті дев’яносто вісім грн. 74 коп.).

3. У позові на суму  10 454 грн. 81 коп. відмовити.

4. Провадження у справі в частині стягнення 13 612 грн. 83 коп. основного боргу припинити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя