ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2007                                                                                   Справа № 6/698-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий  –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Білецька Л.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Несмашна Н.Ю., довіреність від 02 січня 2007 року № 85-35юр; Бардіна Ю.О., довіреність від 27 жовтня 2006 року №19-174 юр;

від відповідача –Петрусь Г. А., довіреність від 01 грудня 2006 року №01/12-06; Кулюхін О.Ф., довіреність від 01 грудня 2006 року № 01/12-06;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг”, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2006 року у справі № 6/698-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг”, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Приватного підприємства “Топаз-96”, м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 179999 грн.28 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2006 року у справі № 6/698-06 (суддя Коваленко О.О.) в задоволенні позову ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” відмовлено.

При винесенні рішення господарський суд виходив із ненадання позивачем доказів узгодження ціни, кількості, якості, номенклатури і строків поставки відповідачем металобрухту у червні 2006 року та відсутності підстав для застосування до відповідача штрафу за недопоставку на підставі п.4.1 договору.

Не погодившись з рішенням суду позивач –ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність викладених в рішенні висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким стягнути з відповідача штраф у розмірі 179999 грн.28 коп. за порушення зобов’язання з поставки металобрухту та судові витрати.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про наявність специфікації №1, яка підписана та скріплена печатками сторін 29 травня 2006 року і є невід’ємною частиною договору, підписаного сторонами також 29 травня 2006 року. Дата на договорі № 2333 –30 травня 2006 року є датою реєстрації договору, а не датою його підписання. Посилаючись на п.2 ст.631 ЦК України, позивач зазначає про набрання чинності договором з моменту його укладення, тобто з 29 травня 2006 року. Позивач вказує на порушення та неправильне застосування судом положень ст.ст.526, 549, 614 ЦК України та ст.ст.4-7, 38, 43 ГПК України.

Відповідач –ПП “Топаз-96”, проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення господарського суду вважає законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. У поданих запереченнях зазначає, що діючим законодавством не передбачений термін «реєстрація договору», а також вказує, що відповідно до п.7.1 договору специфікація від 29 травня 2006 року втратила силу. Договір не містить всіх суттєвих умов, встановлених законом для договорів купівлі-продажу та поставки, а саме щодо найменування та кількості продукції, вимог до її якості, ціни та строку дії договору, у зв’язку з чим зобов’язання по поставці продукції за цим договором не виникало.

В порядку ст.77 ГПК України, у зв’язку з необхідністю витребування додаткових документів, в судовому засіданні оголошувались перерви з 08 лютого 2007 року до 22 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року та 06 березня 2006 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається із  матеріалів справи, між сторонами –ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” (покупець) та ПП “Топаз-96” (постачальник) укладений договір від 30 травня 2006 року № 2333 /а.с.12-16/.

За умовами п.1.1 вказаного договору постачальник зобов’язався поставити покупцю брухт та відходи чорних металів відповідно до нормативної документації, вказаної у специфікації №1 до договору.

Також у цьому пункті договору сторонами встановлено, що поставку щомісячного об’єму металобрухту постачальник здійснює на підставі узгодженої на один місяць специфікації, яка є невід’ємною частиною даного договору. Постачальник не здійснює постачання металобрухту без узгодженої з покупцем специфікації.

Згідно п.2.1 договору загальна вартість договору визначається в національній валюті і складає без урахування залізничного тарифу 19999992 грн., на момент укладення договору, в тому числі ПДВ –333332 грн.

Відповідно до п.п.2.2-24, 3.1 договору ціна, номенклатура, кількість і технічні вимоги до металобрухту, що підлягає поставці, вказуються в специфікації № 1 і Додаткових угодах, що є невід’ємною частиною даного договору. Якість металобрухту повинна відповідати вимогам відповідно до нормативної документації, вказаної у специфікації №1 до договору, а також вимогам, передбаченими даним договором та узгодженням сторін.

В п.4.1 договору встановлено, що у випадку невиконання щомісячного обсягу поставки, встановленого специфікацією до даного договору, покупець має право стягнути штраф у розмірі 10% від вартості об’єму металобрухту, який недопоставлено постачальником на адресу покупця.

Посилаючись на п.4.1 договору позивач –ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” просить суд стягнути з ПП “Топаз –96” штраф у розмірі 179999 грн.28 коп. за недопоставку в червні 2006 року обумовленого обсягу металобрухту на суму 1999992 грн.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як встановлено ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Цивільним кодексом України особливостей щодо форми договору купівлі-продажу (поставки) металобрухту не встановлено.

Сторонами передбачено вказівку в тексті договору щодо місця його укладення –м.Кривий Ріг та дати укладення –30 травня 2006 року.

Судова колегія відхиляє як необґрунтовані твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що вказана сторонами в договорі дата –30 травня 2006 року є датою реєстрації договору, оскільки положеннями діючого законодавства реєстрації договорів купівлі-продажу (поставки) металобрухту не передбачено, також сторонами в договорі не закріплювались положення про реєстрацію договору після його підписання.

Таким чином, датою укладення договору № 2333 і набрання ним чинності є саме 30 травня 2006 року, а не 29 травня 2006 року, оскільки договір вважається укладеним з моменту його підписання обома сторонами, а не однією із сторін. Під підписом на договорі директора постачальника ПП “Топаз-96” іншої дати не вказано, тому він вважається підписаним 30 травня 2006 року –за датою, яка визначена в договорі як дата його укладення.

Як вбачається із змісту договору, сторонами встановлено, що щомісячний обсяг постачання, ціна, номенклатура, кількість, технічні вимоги та умови щодо якості металобрухту визначаються сторонами у специфікації.

Отже, положеннями договору передбачено складання специфікацій сторонами після укладення договору і протягом його дії, а не до укладення або під час укладення договору.

Згідно наданої позивачем ВАТ “Міттал Стіл Кривий Ріг” специфікації № 1 до договору № 2333 від 30 травня 2006 року /а.с.16/ вона підписана покупцем 29 травня 2006 року, тобто до підписання договору –30 травня 2006 року.

Як встановлено сторонами у п.7.1 договору від 30 травня 2006 року № 2333, з моменту підписання даного договору всі попередні переговори і листування по ньому втрачають силу.

Таким чином, надана позивачем специфікація № 1 від 29 травня 2006 року, як укладена до підписання договору, є нечинною. Інших специфікацій на виконання договору від 30 травня 2006 року № 2333 сторони не складали і не підписували.

За таких обставин господарський суд дійшов вірного висновку про те, що сторонами не було визначено ціну, кількість, якість, номенклатуру та строки поставки металобрухту на підставі договору від 30 травня 2006 року № 2333 на червень 2006 року, тому у відповідача не виникало зобов’язання з поставки металобрухту у вказаний період (п.1.1 договору), що виключає можливість застосування штрафних санкцій за невиконання зобов’язання.

Судова колегія відхиляє як безпідставні твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що специфікація № 1 від 29 травня 2006 року є невід’ємною частиною договору від 30 травня 2006 року № 2333.

У відповідності з ч.3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Як встановлено ч.7 ст.180 ГК України, зобов’язання сторін за договором виникають з моменту укладення договору і існують протягом його дії до фактичного виконання. На зобов’язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, умови укладеного договору не поширюються, якщо договором не передбачено інше.

Проте, сторонами в договорі окремо обумовлено, що попередні відносини (переговори і листування) втрачають чинність і не мають сили після підписання (укладення) договору.

На підставі вищевикладеного судова колегія вважає вірним висновок господарського суду про необґрунтованість і безпідставність вимог позивача про стягнення з ПП “Топаз-96” штрафу за недопоставку металобрухту в червні 2006 року на підставі п.4.1 договору від 30 травня 2006 року та специфікації № 1 від 29 травня 2006 року і відсутність підстав для задоволення позову за зазначеними позивачем обставинами.

Доводи позивача про порушення господарським судом положень ст.ст.526, 549, 614 ЦК України та ст.ст.4-7, 38, 43 ГПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, порушень з боку суду першої інстанції норм матеріального чи процесуального права судовою колегією не встановлені.

З урахуванням вищезазначеного, судова колегія вважає, що при вирішенні спору господарським судом повно, всебічно і об’єктивно з’ясовані всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, рішення господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2006 року у справі № 6/698-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг” –без задоволення.

Головуючий                                                                                              О.В.Голяшкін

Судді                                                                                                          Л.М.Білецька

І.М.Науменко