СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.03.07                                                                                 Справа № 1/30.

Суддя Зюбанова Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі  Луганської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт",                        с. Красноріченське Кремінського району  Луганської області

про стягнення  7015 грн. 39 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Мартинець Н.М.,  дов. від 25.07.06 № 2976-07;

від відповідача – не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення боргу у сумі 7015 грн. 39 коп., який утворився за відповідачем у зв”язку з невнесенням ним плати, яка покриває витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах, призначених пенсіонерам.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,  вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі продовжено  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його представник в судове засідання не прибув.

Дослідивши  матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представника позивача , суд прийшов до наступного.

Згідно з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідач має заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій у сумі 7015 грн. 39 коп. за період з 01.02.05 по 31.12.05.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 № 1058-ІV передбачено, що підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІV, а саме 01.01.04.

Відповідно до Закону України від 17.02.00 № 1461-ІІІ “Про внесення змін до деяких Законів України” з 16.03.00 відшкодування витрат по пільгових пенсіях здійснюється відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.97 № 400/97 /далі Закону України від 26.06.97 № 400/97/, згідно зі ст. 2 якого для платників збору об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. ‘’б’’-‘’з’’ст. 13 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення’’до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України ‘’Про пенсійне забезпечення’’. Таким чином витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України від 26.06.97 № 400/97 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи –суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України від 26.06.97 № 400/97 для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 цього Закону об'єктом оподаткування є також  фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до пунктів "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку.

Згідно з матеріалами справи суму боргу, пред”явлену до стягнення, складають суми пенсій, виплачених пенсіонерам Адамчук М.Н., Бавиці В.І.Толокольниковій В.Я.

Позивачем надані відповідні докази у підтвердження оформлення повідомлень відповідної форми та їх вручення  платнику.

Таким чином, позовні вимоги у сумі 7015 грн. 39 коп. документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному  випадку.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний 20.03.07.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт", с. Красноріченське Кремінського району Луганської області , вул. Горького, 1,    на користь  Управління  Пенсійного фонду України у Слов'яносербському районі Луганської області, смт. Слов'яносербськ Луганської області, вул. Гагаріна, 34б, –7015 грн. 39  коп. боргу по відшкодуванню пільгових пенсій.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 20.03.07.

Суддя                                                                                             Н.М.Зюбанова