ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" травня 2007 р.

Справа  № 5/104-07-2720

За позовом: Відкритого
акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго”, м. Одеса.

До відповідача:
Фізичної особи -підприємця, ОСОБА_1, Одеська область, м. Овідіополь.

про стягнення 1 502, 59 грн.

Суддя  Могил С. К.

Представники:

від позивача: Корепанова О. О., на
підставі довіреності.

від відповідача: ОСОБА_1, на
підставі посвідчення.

Суть спору:
Відкрите акціонерне товариство “ЕК Одесаобленерго” звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи
-підприємця, ОСОБА_1 заборгованості за перевищення договірної величини
споживання електроенергії у розмірі 1 502, 59 грн.

В процесі розгляду справи
представниками сторін до суду були подані додаткові документи, які у судових
засіданнях судом були розглянуті та долучені до матеріалів справи у якості
документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, суд
встановив:

Як встановлено судом, між ВАТ ЕК
„Одесаобленерго” та відповідачем разом з додатками 09.02.2004 року був
укладений договір НОМЕР_1 про постачання електричної енергії, предметом якого є
умови та порядок постачання електроенергії позивачем та її оплата відповідачем.

У відповідності з пунктом 9.4
укладеного договору, договір набрав чинності з дня його підписання та
вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде
заява від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. У
матеріалах справи відсутні будь які заяви або листи однієї з сторін по договору
про відмову від договору або припинення його дії, таким чином станом на дату
подання позову договір є дійсним і обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності з умовами
укладеного договору відповідача було зобов'язано проводити остаточний
розрахунок за електроенергію на підставі рахунку у термін 5 днів від дати
отримання рахунку (п. 2.2.3 договору; додаток НОМЕР_2 до укладеного договору).

Згідно з умовами договору (додаток
НОМЕР_3 до договору), за підсумками розрахункового періоду договірна величина
споживання електроенергії коригується постачальником до рівня фактично
оплаченого за цей період обсягу електроенергії, як в сторону збільшення так і в
сторону зменшення. В пункті 4.2.2 укладеного договору сторони домовились про
те, що за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності,
Споживач сплачує Постачальнику п'ятикратну вартість різниці фактично спожитої
та скоригованої величини до рівня фактично оплаченої, а також п'ятикратну
вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом
розрахункового періоду та договірною величиною потужності на поточний рахунок з
спеціальним режимом використання Постачальника... Щодо стягнення санкцій за
перевищення скоригованого ліміту споживання електроенергії, то такі умови також
передбачені додатками до договору.

До наведеного слід додати, що у
відповідності з Правилами користування електричною енергією, які затверджено
Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року із змінами та доповненнями внесеними
постановою НКРЕ №928 від 22.08.2002 року, договірна величина споживання
електричної енергії, це узгоджений в договорі між постачальником електричної
енергії і споживачем обсяг електричної енергії, який може бути спожитий
споживачем за відповідний розрахунковий період. Гранична величина обсягу
споживання -обсяг споживання електричної енергії, який визначається для
споживачів постачальником електричної енергії за регульованим тарифом
відповідно до порядку, встановленого чинними нормативно -правовими актами.
Згідно п. 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам граничні
величини споживання електричної енергії та потужності доводяться до споживачів
як договірні величини у терміни, обумовлені договором між місцевою
енергопостачальною організацією та споживачем. Повідомлення про ці величини є
невід'ємною частиною договору. Обов'язковому погодженню з представництвом
Держенергонагляду підлягають граничні величини споживання електричної енергії
та потужності, розраховані для споживачів з максимальною дозволеною величиною
споживання електричної потужності 750 кВт і більше та вибірково для інших
споживачів, які впливають на режими електроспоживання у регіоні.

Виходячи з вищенаведеного можна
зробити висновок, що проведення та застосування позивачем відносно відповідача
направлених дій та процедури встановлення, проведення та доведення скоригованих
договірних (граничних) величин споживання електричної енергії має здійснюватись
за умови визначення у договорі між сторонами порядку встановлення, проведення
та доведення скоригованих договірних (граничних) величин споживання електричної
енергії.

Відповідно до пункту 6.1. Правил
користування електричною енергією затверджених Постановою Національної комісії
з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р.,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за №417/1442,
договір на постачання електричної енергії є основним документом, який
регламентує відносини між постачальником електричної енергії і споживачем, та
визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Як видно з договору та відповідно
до його умов, між сторонами по справі були узгоджені питання щодо проведення
коригування ліміту та доведення до споживача скоригованих величин споживання
електричної енергії. Також у договорі передбачено умови проведення коригування
ліміту споживання електроенергії у разі несвоєчасної оплати і стягнення санкцій
в порядку ст. ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику”, з зазначенням
порядку проведення коригування, доведення скоригованої величини споживання
електричної енергії, виставлення рахунків за перевищення скоригованої величини
та їх оплати.

Судом встановлено, що кількість та
обсяги електричної енергії та потужності на кожен місяць 2004 року між
сторонами були визначені у додатку НОМЕР_3 до договору, а також те, що у 2004
році відповідачем споживалась електрична енергія. Вказані обставини
підтверджуються наданими до суду звітом відповідача про обсяги спожитої
електроенергії та відповідним рахунком за активну електроенергію у спірний
період.

Відповідно до п. 7.8 Правил
користування електроенергією остаточний розрахунок за електричну енергію
здійснюється споживачами відповідно до показів розрахункових засобів обліку,
які фіксуються у терміни, передбачені договором. Покази розрахункових засобів
обліку знімаються представником постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) та підтверджуються споживачем відповідно до
договору. За домовленістю сторін у договорі може бути передбачений інший
порядок зняття показів розрахункових засобів обліку. Тривалість періоду для
оплати отриманого рахунку зазначається у договорі або на платіжному
повідомленні і має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку
для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно, і 10 операційних
днів з дня отримання рахунку для споживачів, які здійснюють розрахунки через
свою територіально відокремлену головну організацію.

Як видно з матеріалів справи,
позивачем відповідачу було виставлено рахунок на оплату спожитої активної
електроенергії. Згідно рахунку строк для його оплати було встановлено у термін
п'ять днів та відповідача було попереджено про припинення постачання
електроенергії у разі прострочення його оплати. Як видно з рахунку, його було
отримано особисто представником відповідача.

За умовами укладеного договору
сторони домовились про те, що кінцевий розрахунок за спожиту електроенергію
необхідно здійснити протягом п'яти днів після дати отримання рахунку. Як видно
з матеріалів справи, виставлений рахунок було сплачено у останній день строку
оплати рахунку -02.09.2004 року та сплачені грошові кошти були зараховані на
рахунок зі спеціальним режимом використання 03.09.2004 року.

Відповідно до додатку НОМЕР_2 за
дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із
спеціальним режимом використання Постачальника електроенергії або внесення
Споживачем готівки в касу Постачальника.

З зазначеного видно, що
відповідачем було затримано проведення оплати за спожиту електроенергію, в
зв'язку з чим відповідачем були порушені умови договору в частині проведення
своєчасної оплати за спожиту електроенергію у розрахунковому періоді. В зв'язку
з несплатою у встановлені договорами строки, позивач, скориставшись своїм
правом передбаченим договором та Правилами користування електроенергією (п. 5.3
ПКЕЕ), скоригував у спірному періоді договірну величину споживання
електроенергії до рівня фактично сплаченої електроенергії, а саме до 0 кВт/г.

Вказані обставини підтверджуються
копією лімітного повідомлення про коригування ліміту споживання електроенергії
до рівня фактично сплаченої електроенергії за розрахунковий період, відповідним
звітом про кількість спожитої електроенергії та додатками до договору.

Статтею 27 Закону України “Про
електроенергетику” встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за
собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність. Одним з видів правопорушень в електроенергетиці є
крадіжка електричної і теплової енергії, у тому числі споживання електроенергії
понад договірні величини, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики
і споживання енергії без приладів обліку.

Слід зазначити, що Закони, які б
відповідно до ст. 92 Конституції України визначали дії, щодо споживання
електричної енергії понад граничну величину, скориговану відповідно до п. 11
Порядку постачання електричної енергії споживачам, злочином або
адміністративним правопорушенням і встановлювали кримінальну або
адміністративну відповідальність за такі дії відсутні.

Таким чином, можна зробити висновок
про те, що передбачена ч. 5 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”
санкція, про що зазначається у ст. 27 названого Закону, на думку суду, за своєю
природою є господарсько -правовою відповідальністю за правопорушення у сфері
господарювання і є штрафною санкцією.

Виходячи з наведеного, згідно ст.
233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступень виконання
зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у  зобов'язанні; не лише майнові, але й інші
інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не
завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Пунктом
3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При розгляді справи, судом було
встановлено, що спожита електроенергія відповідачем у спірному періоді була
сплачена, але з затриманням, а також те, що позивачу не завдано збитків
відповідачем в результаті перевищення скоригованої величини споживання електроенергії.
Отже, виходячи з вищенаведеного та умов укладеного між сторонами по справі
договору, на думку суду, підстави для проведення коригування та обґрунтовані
вимоги про стягнення ПДВ у ВАТ „ЕК Одесаобленерго” фактично існують, але
приймаючи до уваги ступень виконання своїх зобов'язань за договором
відповідачем та інші інтереси сторін по справі, що заслуговують на увагу, суд
вважає за необхідне при вирішенні даного спору застосувати ст. 551 Цивільного
кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України, п. 3 ст. 83
Господарського процесуального кодексу України та зменшити розмір нарахованих
ВАТ „ЕК Одесаобленерго” відповідачу штрафних санкцій та стягнути з відповідача
на користь позивача штрафні санкції за ПДВ у розмірі 350,00 грн.

У відповідності з ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під
час розгляду справи відповідачем до суду не було належним чином доведено та
доказано належне виконання своїх зобов'язань за договором. У відповідності з
ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525
Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За таких обставин, приймаючи до
уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін
викладені у судових засіданнях в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають частковому задоволенню з віднесенням судових витрат на
рахунок відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Фізичної особи
-підприємця, ОСОБА_1, код НОМЕР_4, (АДРЕСА_1) на користь Відкритого
акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго” на рахунок №786 в Ф. ОД.
ОУ ВАТ „Держощадбанк” м. Одеса, МФО 328845, код 26302342 (м. Одеса, вул.
Садова, 3) 350 (триста п'ятдесят) грн. за перевищення ліміту споживання
електроенергії у серпні 2004 року.

3.          Стягнути з Фізичної особи
-підприємця, ОСОБА_1, код НОМЕР_4, (АДРЕСА_1) на користь Відкритого
акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго” на рахунок №1 в ВАТ „МТБ”
м. Іллічівськ, МФО 388498, код 00131713 (м. Одеса, вул. Садова, 3):

- 102 (сто дві) грн. держмита;

- 118 (сто вісімнадцять) грн.
витрат на ІТЗ судового процесу.

Накази
видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення
підписано 06.06.2007 року.

Рішення суду набирає чинності в
порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення
десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя