ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Від  "26" лютого 2007 р.                                             по справі  № 7/24-38

За позовом Волинського природоохоронного міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Луцького спеціалізованого комунального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс", м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська м'ясна компанія", м. Луцьк

про стягнення 940,91 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Давидюк М.В., юрисконсульт (довіреність від 04.01.2007р.)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні взяли участь: Скучинський Л.Є., помічник волинського природоохоронного міжрайонного прокурора

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача та прокурору було роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України учасникам судового процесу було роз'яснено їх права та обов'язки. Заяв та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: Волинський природоохоронний міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Луцького спеціалізованого комунального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс" звернувся в господарський суд із позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська м'ясна компанія" 940,91 грн. заборгованості по оплаті наданих послуг.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, позову не оспорив.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, господарський суд, - ВСТАНОВИВ: 12 січня 2004 року між Луцьким спеціальним комунальним автотранспортним підприємством "Луцькспецкомунтранс" та ТзОВ "Волинська м'ясна компанія" було укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів за №670.

Укладена між сторонами угода предметом судового розгляду не виступала, недійсною судом не визнавалася, сторонами розірвана не була, у зв'язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначену угоду недійсною або неукладеною.

Згідно до умов договору №670 від 12.01.2004р. підприємство "Луцькспецкомунтранс" взяло на себе зобов'язання надавати товариству "Волинська м'ясна компанія" послуги з вивезення твердих побутових відходів, які накопичуються в останнього, а ТзОВ "Волинська м'ясна компанія" в свою чергу зобов'язувалася оплачувати вартість послуг.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На виконання умов договору №670 від 12.01.2004р. позивачем в період з січня місяця 2005 року по грудень місяць 2006 року надавались відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач взяті на себе згідно договору №670 від 12.01.2004р. зобов'язання щодо оплати підприємству "Луцькспецкомунтранс" послуг в повному обсязі не виконав, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість на момент подання позову в сумі               940,91 грн.

З огляду на викладене, враховуючи надання позивачем відповідачу послуг з вивезення твердих побутових відходів та не проведення останнім при цьому всіх належних розрахунків, позовні вимоги пред'явлені до товариства "Волинська м'ясна компанія" підставні і підлягають до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов'язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська м'ясна компанія" (м. Луцьк, вул. Лідавська, 5, ) на користь Луцького спеціалізованого комунального автотранспортного підприємства "Луцькспецкомунтранс" (м. Луцьк, вул. Дубнівська, 64, )           940,91 грн. заборгованості.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська м'ясна компанія" (м. Луцьк, вул. Лідавська, 5, ) в доход Державного бюджету України 102 грн. державного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Державного підприємства "Судовий інформаційний центр" (р/р 0001 у Львівській філії ВАТ "Банк Універсальний" м. Львів, МФО 325707, код 30045370).

Суддя                                                            Шумом Миколою Сергійовичем