ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №  11/2062а
"22" червня 2007 р.,  10 год.  00 хв.                                               м. Черкаси
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Довганя К.І. при секретарі Анастас”євій Л.В., за участю представників сторін: від позивача: Любіч В.П., Слободенюк С.Д. - за довіреністю; від  відповідача: Руденко В.П., Рябокінь З.Р. –за довіреністю, розглянувши справу за адміністративним позовом приватного виробничо-комерційного підприємства „Спецторг”  до Державної податкової інспекції у м. Черкаси про визнання нечинним рішення,
В обґрунтування позову позивач вказав на те, що при підрахунку суми готівкових коштів під час проведення перевірки були враховані кошти, що належали до каси підприємства, а не були отримані в результаті реалізації товарів із застосуванням РРО.
У засіданні суду  представники позивача позов підтримали з вказаних у ньому підстав.
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши при цьому, що перевірка позивача проводилася відповідно до плану –графіку проведення перевірок від 28.12.2006р., затвердженого головою ДПА в Черкаській області, на підставі направлень на перевірку від 18.01.2007р. №0000326 та від 18.01.2007р. №0000307. Доводи щодо врахування під час перевірки у складі готівкових коштів позивача коштів, що перебували в касі підприємства відповідач заперечив, вказавши на їх надуманість.
У засіданні суду представники відповідача підтримали заперечення проти позову.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.
18.01.2007р.  у складі-магазині, розташованому по вулиці Смілянська, буд. 163, м. Черкаси, у якому позивач здійснював підприємницьку діяльність з використанням реєстратора розрахункових операцій, головним державним податковим ревізором-інспектором державної податкової адміністрації в Черкаській області Руденко В.П. і старшим державним податковим ревізором-інспектором державної податкової адміністрації в Черкаській області ТогобіцькимА.П. на підставі направлень на перевірку від 18.01.2007р. №0000326 та від 18.01.2007р. №0000307 у присутності продавця позивача Плахотник Л.П. була проведена перевірка позивача з питань дотримання ним вимог чинного законодавства при здійсненні розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.
Перевіркою було встановлено, що продавець позивача Плахотник Л.П. здійснила розрахункову операцію за продані нею товари: 1 каністри автомобільного мастила „ESSO ULTRA” по ціні 100 грн., видала товар та здачу,  але через реєстратор розрахункових операцій цю розрахункову операцію не провела і відповідний розрахунковий документ не видала.
Також перевіркою була встановлена невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій. Сума невідповідності склала 634,87грн., а без урахування 100грн.  - суми розрахункової операції, не проведеної при перевірці через реєстратор розрахункових операцій, –534,87грн.
За результатами перевірки був складений акт від 18.01.2007р. №017195, у якому продавець позивача Лисокінь С.П. зазначила, що не встигла провести розрахункову операцію на суму 100грн. через реєстратор розрахункових операцій із-за того, що в неї задзвонив телефон і вона була вимушена відповідати на дзвінок.
Встановлені перевіркою факти були оцінені відповідачем як порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 та 13 ст. 3 Закону №265/95-ВР.
500 грн. фінансових санкцій, передбачених п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР за непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів, на яку виявлена невідповідність (100грн. х 5);
2674,35 грн. фінансових санкцій, передбачених ст. 22 Закону №265/95-ВР за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій у п’ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність (534,87грн.  х 5).
Допитана у засіданні суду з ініціативи позивача як свідок продавець позивача громадянка України Плахотник Лариса Петрівна повідомила, що у приміщенні магазину, де проводились розрахунки із застосуванням РРО, знаходилась каса підприємства, до якої вона, Плахотник, також мала доступ,  При підрахунку готівкових коштів на вимогу осіб, які проводили перевірку,  вона порахувала кошти, як отримані за проданий із застосуванням РРО товар, так і з каси підприємства.
Допитаний в засіданні суду з ініціативи позивача як свідок старший державний податковий ревізор-інспектор державної податкової адміністрації в Черкаській області Тогобіцький А.П. пояснив, що при придбані товару продавець отримала від перевіряючи купюру 200 грн., видала здачу 100 грн. із коробки, що знаходилась білі РРО, видала товар, але через РРО цю розрахункову операцію не провела. При перерахунку наявних  у місці проведення розрахунків готівкових коштів перераховувались лише кошти, що знаходились у коробці, з якої продавець видавала здачу.
Пунктом 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006р. №833, забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.
З викладеного вбачається, що готівкові кошти підраховувалася продавцем позивача Плахотник на місці проведення розрахункової операції, де здійснював підприємницьку діяльність позивач. На цьому місці не повинні були знаходитися кошти, які належать до каси підприємства. Відтак, доводи, приведені позивачем в обґрунтування позову, щодо невідповідності встановлених перевіркою обставин фактичним обставинам за оцінкою господарського суду є непереконливими.
Крім того, позивач та його продавець Плахотник Л.П. є особами, зацікавленими у вирішенні цього спору на користь позивача, тому їх твердження про те, що особи, які проводили перевірку, примусили продавця порахувати готівкові кошти, які належали до каси підприємства і знаходилися не на місці здійснення розрахункової операції є не достатніми для підтвердження таких обставин.
Стаття 11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” передбачає право органів державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.
Згідно із ст. 11-1 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом №265/95-ВР, вважаються позаплановими перевірками.
Статтею 11-2 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:
1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;
2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.
Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.
Стаття 1 Закону №265/95-ВР передбачає, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами –суб’єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб’єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.
Відповідно до пунктів 1, 2 і 13 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;
- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадках використання розрахункової книжки –загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.
Стаття 15 Закону №265/95-ВР здійснення контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону покладає на органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.
Відповідно до ст. 16 Закону №265/95-ВР планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.
Пункт 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР передбачає, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
- у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.
Статтею 22 Закону №265/95-ВР встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадках використання розрахункової книжки –загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб’єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п’ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.
З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.
Виявлені перевіркою факти правопорушень є доведеними. Проведена перевірка позивача є позапланово. Відповідач є компетентним органом щодо проведення таких перевірок і застосування до господарюючих суб’єктів фінансових санкцій, передбачених Законом №265/95-ВР.
За таких обставин адміністративний позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,
У адміністративному позові відмовити повністю.
Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду.
Про апеляційне оскарження постанови може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови і апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
СУДДЯ                                                                                                Довгань К.І.