ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.05.07 р.                                                                               Справа № 15/55пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ФБС.Маркет” м. Маріуполь ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Украгродизель” м. Маріуполь ()

третя особа – 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Маріупольське бюро технічної інвентаризації

третя особа – 2 яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Маріупольська міська рада

про визнання права власності на нерухоме майно

за участю представників сторін:

від позивача: Андилахай В.С. за довіреністю № 2-юр від 14.03.2007 р.

від відповідача: не з’явився

від третьої особи – 1: не з’явився

від третьої особи – 2: Ботман О.О. за довіреністю № 047-083 від 23.04.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “ФБС.Маркет” м. Маріуполь до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно збудовані споруди.

Ухвалою суду від 06.03.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду, порушено провадження у справі

Від третьої особи - 1 18.04.2007 р. надійшов лист № 173 від 17.04.2007 року, яким Маріупольське БТІ просить розглянути справу без представника БТІ.

Ухвалою від 18.04.2007 р. замінено неналежного відповідача виконавчий комітет Маріупольської міської ради на належного відповідача ТОВ “Украгродизель” м. Маріуполь, залучено до участі у справі в якості третьої особи-2 на стороні відповідача без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору Маріупольську міську раду.

Листом № 11 від 26.04.2007 року позивач уточнив позовні вимоги до нового відповідача та виклав їх у зміненій редакції, де просив суд визнати за ним тільки право власності на спірні об’єкти нерухомості без будь-яких інших вимог, які були викладені у первісній позовній заяві. Вказана заява позивача була прийнята судом до розгляду та в подальшому суд розглядав позовні вимоги у зміненій редакції.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просив розглянути справу без його участі.

В судовому засіданні представниками позивача та третьої особи - 2  було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача  та третьої особи - 2, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно  договору купівлі продажу № 5780 від 30.10.1995 р.  укладеного між позивачем та Маріупольською товарною біржею, ТОВ „ФБС.Маркет” є власником нежилих приміщень, які  розташовані за адресою м. Маріуполь, вул. Доменна, 60., про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 24.11.2005 року, долучений до матеріалів справи.

Договором оренди від 27.06.1997 року позивачу була надана земельна ділянка площею 0,29 га для експлуатації та обслуговування вищевказаних приміщень строком на 25 років.

Позивачем на вказаній земельній ділянці  впродовж 2002-2003 р.р. для покращення інфраструктури та експлуатації існуючих будівель було здійснено самовільне будівництво двох об’єктів нерухомого майна:   прибудову літ. „А1-1”;  тамбур літ. „а”; тамбур літ. „е”. Фактична наявність вказаного будівництва підтверджується технічним паспортом Маріупольського БТІ, виготовленим станом на 20.01.2004 р.,  до якого внесені об’єкти нерухомості: прибудова  (А1-1); тамбур (а); тамбур (е) як самовільне будівництво та довідкою Маріупольського БТІ від 15.02.2006 р.

06.02.2007 р. товариство з обмеженою відповідальністю “Украгродизель” звернулося до ТОВ “ФБС.Маркет” з вимогою надіслати правовстановлюючі документи на об’єкти нерухомості для укладення в подальшому договору оренди стосовно нежилих приміщень за адресою м. Маріуполь, вул. Доменна, 60.

На виконання вимог листа № 5 від 06.02.2007р. позивач надав усі наявні правовстановлюючі документи, про що свідчить лист № 7 від 08.02.2007 року.

Однак 12.02.2007 р. товариство з обмеженою відповідальністю „Украгродизель” направив позивачу лист, в якому  відмовляється від укладення договору оренди нерухомого майна на підставі того, що у позивача відсутні документи, які підтверджує право власності на самовільно збудовані об’єкти нерухомості, а саме два тамбури  літ. „а” та літ. „е”, та прибудову літ. А1-1. На цій підставі не визнає позивача власником вищезазначених об’єктів нерухомості.

Одним з засобів захисту порушеного цивільного права є визнання такого права                    відповідно до  ст. 16 Цивільного Кодексу України.

Згідно статті 2 Закону України „Про власність” право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 48 Закону України “Про власність” Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.   Власник  може  вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення  і  не  були  поєднані  з  позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.  Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статті 392 Цивільного Кодексу України власник майна може  пред'явити  позов  про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 331 ч. 2 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Згідно  висновку про технічний стан будівельних конструкцій тамбура та нежилої прибудови з тамбуром, зробленого на підставі дослідження, проведеного  товариства з обмеженою відповідальністю „Донбасспецмонтаж” від 04.05.2007 р., прибудова літ „А1-1”;  тамбур літ. „а”; тамбур літ. „е”, які розташовані за адресою м. Маріуполь, вул. Доменна, 60  знаходяться у задовільному технічному стані (II категорія технічного стану), можуть експлуатуватися в подальшому  та збудовані без порушень санітарно-гігієнічних вимог та умов пожежобезпеки.

Згідно ст. 376 ч. 5 Цивільного кодексу на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Поясненням до позову № 799 від 25.05.2007 року третя особа-2 заперечує проти задоволення позову,  у зв’язку з тим, що з нею, як власницею землі не було узгодженно будування оспорюванних об’єктів нерухомомсті та на підставі ч.2 ст. 367 Цивільного Кодексу України, в якій зазначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Крім того третя особа - 2, посилається на ч. 3 ст. 367 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Оскільки, судом встановлено, що земельна ділянка, на якій збудовані оспорюванні об’єкти нерухомості, на законній правовій підставі (праві користування) належить позивачу, а оспорюванні об’єкти нерухомості не є об’єктами самостійного призначення, добудовані до основної будівлі, яка належить на праві власності позивачу, суд дійшов висновку, що   використання земельної ділянки позивачем за призначенням після самовільного будівництва прибудови та тамбурів не змінилося, що вказує на фактичну відсутність порушень інтересів власника земельної ділянки, і тому заперечення третьої особи-2 є необґрунтованими, тим більше що останньою не було надано будь-яких доказів   про порушення прав інших осіб   у зв’язку з будівництвом спірних об’єктів.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким не заперечує проти задоволення позову.

До матеріалів справи документів про незаконність набуття позивачем права власності на зазначене майно не надано.

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на об’єкти нерухомості, а саме прибудова літ. “А1-1”;  тамбур літ „а”; тамбур літ „е”  , розташовані в м. Маріуполі, вул. Доменна 60, є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно заяви позивача від 07.04.2007 року, суд відносить судові витрати на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 32-34; 36; 43; 82-85  Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю “ФБС.Маркет” (юридична адреса: 87554, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 166; ) право власності на об’єкти нерухомого майна: прибудова літ. “А1-1”;  тамбур літ. „а”; тамбур літ. „е”, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Доменна, 60.

У судовому засіданні 25.05.2007 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його оголошення.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя