ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"27" лютого 2007 р.
Справа  № 34/72-07-1309А

27 лютого 2007р. об 11год.10хв. господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання Артем’євій В.В.,

за участю представників від прокуратури Одеської області: Прилипко І.О., діючого на підставі посвідчення №881 від 06.11.2006р.; від ДПІ у Болградському районі: Сарабейського І.Д. –старшого державного податкового інспектора юридичного сектору ДПІ у Болградському районі, діючого на підставі довіреності від 15.12.2006р. №5470;

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №11 адміністративну справу №34/72-07-1309А

за позовом Прокурора Болградського району Одеської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Болградському районі

до відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна"

про стягнення на суму 164607,76грн.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Болградського району Одеської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Болградському районі з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь бюджету заборгованість по податку з доходів фізичних осіб на загальну 164607,76грн. на підставі п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. (із змінами і доп.).

Голова ліквідаційної комісії відповідача позовні вимоги визнає згідно відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно преамбули Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. (із змінами і доп.) цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно до п.1.3 ст.1 названого закону податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене судом (господарським судом), але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. При цьому у п.1.2 ст.1 цього закону встановлено поняття податкового зобов'язання, яким є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п.1.5 ст.1 названого закону штрафна санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. (із змінами і доп.) активи платника податків (кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання) можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду (господарського суду).

Державною податковою інспекцією у Болградському районі здійснена виїзна позапланова перевірка відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.05р. по 31.03.06р., за результатами якої складено акт від 06.10.2006р. №498/2301-30766917. В акті перевірки встановлено порушення відповідачем вимог ст.8 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” від 22.05.2003р. (із змінами та доп.), внаслідок не сплати відповідачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який самостійно нараховано та утримано від суми нарахованого та виплаченого доходу за рахунок фізичної особи у сумі 148411,03грн., порушення вимог п.6.3 ст.6 названого закону, а саме: відповідачем надана податкова соціальна пільга у місяці звільнення працівників, зокрема: у 2005р. 7 працівників та у 2006р. 3 працівника. Крім того, перевіркою було встановлено несвоєчасне надання відповідачем довідок форми Ф №1-ДФ. Викладені порушення зумовили заниження податкового зобов’язання  з податку з доходів фізичних осіб на суму 5389,91грн.

На підставі цього акту перевірки позивач прийняв податкове повідомлення-рішення №/0 від 12.10.06р. про визначення відповідачу податкового зобов’язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 5389,91грн. та застосованим штрафним санкціям по цьому податку на суму 10797,82грн.

Згідно довідки голови ліквідаційної комісії відповідача станом на 30.01.2007р. про стан заборгованості по податку з доходів фізичних осіб за періоди: 2005р., 2006р. податковий борг підприємства по даному податку становить 164607,76грн.

Доказів скасування в адміністративному порядку оскарження або визнання недійсним, скасування чи визнання нечинним судом зазначеного податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Болградському районі або сплати зазначеного податного зобов’язання відповідач суду не надав.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом, забезпечення податкової політики держави, згідно з частиною 3 статті 116 Конституції України, віднесено до компетенції органів виконавчої влади.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги прокурора Болградського району Одеської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Болградському районі підлягають задоволенню повністю.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Покладення на відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею не передбачено. На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на відповідача обов’язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги Прокурора Болградського району Одеської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Болградському районі задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" (р/р26044296, Одеська обласна філія АППБ „АВАЛЬ”, м. Одеса, МФО банку 328351, ; адреса: Одеська область, Болградський район, с.Залізничне, вул.Добровольського, б/н;) на користь бюджету (р/р0167, отримувач –УДК у Болградському районі, код 23215022; банк –ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код платежу 11010100) заборгованість по податку з доходів фізичних осіб на суму 164607(сто шістдесят чотири тисячі шістсот сім)грн.76коп. через ДПІ у Болградському районі.

3. Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано; якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                 Фаєр Ю.Г.