ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2007 р.                                                                              Справа № 3/082-07

за позовом     Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру

електрозв’язку № 6 Київської обласної філії, м. Васильків в інтересах цеху

електрозв’язку № 9, м. Фастів

до                    Повного товариства „Сапіро”, м. Фастів

про                  стягнення 2 799,91 грн.

Суддя  Коротун О.М.

Представники:

позивача       Бойко О.А. –представник за довіреністю від 02.01.2007р.;

відповідача   не з'явився.

За згодою представника сторони в судовому засіданні 03.05.2007 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 6 Київської обласної філії в інтересах цеху електрозв’язку № 9 (далі –позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Повного товариства „Сапіро” (далі –відповідач), в якому просить стягнути з відповідача 2 799,91 грн., з яких 2 249,93 грн. –основний борг, 73,35 грн. –пеня, індекс інфляції –363,02 грн., 3% річних –113,61 грн., також позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в зв’язку з невиконанням відповідачем умов договору № 475 від 08.10.2001р., у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 2 249,93 грн. за наданні послуги електрозв’язку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2007 р. було порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Зобов’язано учасників судового процесу подати суду певні документи, вчинити певні дії та направити в судове засідання 29.03.2007 р. поважних представників.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.03.2007р. було відкладено розгляд справи на 03.05.2007р., в зв’язку з неявкою відповідача.

Судом 29.03.2007р. за власною ініціативою був зроблений запит до державного реєстратора.

Через загальний відділ господарського суду Київської області від державного реєстратора надійшов лист № 98 від 04.04.2007р., в якому державний реєстратор підтвердив адресу відповідача вказану в позовній заяві та зазначив, що останній не звертався до реєстратора з заявами.

Відповідач у судове засідання 03.05.2007 р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать, хоча був повідомлений належним чином за адресою вказаною позивачем та підтвердженою державним реєстратором, про що свідчить реєстр вихідної кореспонденції.

В судовому засіданні 03.05.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених в позовній заяві.

Справа розглянута за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника сторони, суд –

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору про надання послуг електрозв’язку № 475 від 08.10.2001р. Повному товариству „Сапіро” надані послуги електрозв’язку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України „Про телекомунікації” від 18.11.2003 року № 1280-IV серед обов’язків споживачів телекомунікаційних послуг є виконання умов договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасна їх сплата.

Згідно п. 1 Договору позивач надає послуги електрозв’язку, перераховані в додатку № 1 і безоплатні послуги, перераховані в додатку № 2.

Відповідно до Додатку № 1, перелік послуг електрозв’язку, які надаються відповідачу включає: встановлення телефону; надання місцевого телефонного зв’язку; надання автоматичного місцевого телефонного зв’язку; надання автоматичного міжнародного телефонного зв’язку; переставлення, переключення, повторне включення телефону; заміна номера телефону; встановлення додаткового телефонного апарату; тимчасове включення і відключення телефону тощо.

Згідно п. 3.2.8. Договору, відповідач зобов’язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Станом на 07.02.2007р. у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за надані послуги у сумі 2 249,93 грн. (обігова відомість наявна в матеріалах справи). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за послуги електрозв`язку по Повному товариству „Сапіро” та не спростовано відповідачем.

Отже, позивач свої зобов’язання за договорами виконав повністю, а сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 2 249,93 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів сплати залишку заборгованості суду не надано.

Відповідно до п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005, п. 3.2.8 договору абонент зобов’язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Відповідач за отримані послуги з позивачем не розрахувався в повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 07.02.2007р. в сумі 2 249,93 грн.

У відповідності з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України (2003р.) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України (2003р.), положення Цивільного Кодексу України (2003р.) застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Основним законом в галузі зв’язку є Закон України „Про телекомунікації”.

Статтею 1 Закон України „Про телекомунікації” передбачено, що телекомунікаційна послуга –це продукт діяльності оператора зв’язку, спрямований на задоволення потреб споживачів, які потребують, замовляють та/або отримають ці послуги для власних потреб. Потреба споживання послуг зв’язку реалізується шляхом укладання договору, який  відповідно до ст. 63 Закону України „Про телекомунікації” і є підставою надання послуг. Замовлення послуги шляхом укладення відповідного договору та наявність хоча б часткової сплати послуг вже є підтвердженням того, що телекомунікаційні послуги надавалися оператором і отрималися споживачем. Незважаючи на кількість часу розмов або їх повну відсутність не звільняє  споживачів від щомісячної  абонплати, яка в разі  укладення договору відповідно до діючих норм є обов’язковою.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських зобов’язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до п. 1 ч.  2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони  (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися  від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Оскільки в порушення своїх договірних зобов’язань Повне товариство „Сапіро за наданий електрозв’язок не розрахувалось в повному обсязі, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за зазначені послуги у сумі 2 249,93 грн. підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації” від 18.11.2003р. № 1280-IV у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 5.7. Договору, відповідач несе відповідальність згідно чинного законодавства за порушення Правил користування місцевим телефонним зв’язком, Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв’язком та Правил користування проводовим мовленням.

Відповідно до п. 5.8. Договору, у разі несплати за надані послуги електрозв’язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) відповідач сплачує пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховуються пеня, за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

На  підставі  п. 5.8 Договору,  ч. 2  ст. 36 Закону  України  „Про телекомунікації”  у  разі  несплати за надані  послуги електрозв'язку понад установлений  термін  споживач  сплачує  пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки.

Судом перевірено розрахунок позивача, він відповідає матеріалам справи та задовольняє позов в цій частині на суму, заявлену позивачем. А саме в частині стягнення пені за 140 днів за період з вересня 2006 року по лютий 2007 року в сумі 73,35 грн.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу  з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням нарахованих позивачем індексу інфляції за період з грудня 2004 року по лютий 2007р., виходячи з суми боргу за кожен місяць, що складає 363,02 грн.

За таких обставин судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням нарахованих позивачем 3 % річних за період з грудня 2004 року по лютий 2007р., виходячи з суми боргу за кожен місяць, що складає 113,61 грн.

Отже, підлягає стягненню з відповідача борг у розмірі 2 249,93 грн., сума 363,02 грн. сума інфляційних втрат, 113,61 грн. розмір 3% річних, 73,35 грн. пені.

Судові витрати покладаються на відповідача на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Повного товариства „Сапіро” (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Соборна, 27, кв. 9, ; р/р у Васильківській філії „Райффазен Банк Аваль”, МФО 321994; р/р 0336 у „Відділені Промінвестбанку у м. Фастові”, МФО 321422; р/р 001 у АБ „Київська Русь” м. Фастів, МФО 319092) або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 6 Київської обласної філії (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, 13, ; р/р 2600955 у Васильківській філії „Райффазен Банк Аваль”, МФО 321994) 2 249,93 грн. (Дві тисячі двісті сорок дев’ять грн. 93 коп.) основного боргу, 73,35 грн. (Сімдесят три грн. 35 коп.) –пені, 363,02 грн. (Триста шістдесят три грн. 02 коп.) –інфляційних, 113,61 грн. (Сто тринадцять грн. 61 коп.) –3% річних а також судові витрати: держмито у розмірі 102 грн. (Сто дві грн. 00 коп.) та 118 грн. (Сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

07.05.2007р.

Суддя