ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 квітня 2007 р.

№ 9/52-725

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,

Самусенко С.С.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної

скарги

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Тернопіль

на

постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 30.10.2006р.

у справі

господарського суду
Тернопільської області  № 9/52-725

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до

Тернопільського обласного
виробничо-торгового аптечного об'єднання, м.Тернопіль

про

стягнення 11 099,00грн.

за участю представників сторін:

від позивача -ОСОБА_1;

від відповідача -Кондришин А.Я.

У С Т А Н О В И В:

01.01.2000р, між СПД-ФО ОСОБА_1
(орендодавець) та Тернопільським обласним виробничо-торговим аптечним
об'єднанням (орендар) укладено договір оренди НОМЕР_1, відповідно до умов якого
орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове володіння та користування
квартиру АДРЕСА_1 корисною площею 69,5кв.м.,
для роздрібної реалізації лікарських засобів та товарів медичного
призначення. Термін дії договору складав 2 роки з моменту прийняття квартири за
актом приймання - передачі, який складено того ж дня. Пунктом 1.4 сторони
передбачали, що квартира потребує ремонтних робіт, перелік яких установили в
акті приймання - передачі.

26.04.2000р. виконавчий комітет
Тернопільської міської ради дозволив ОСОБА_1 виготовити за власні кошти
проектну документацію, після погодження якої з відповідними службами, провести
переобладнання квартири під влаштування аптеки. 22.11.2000р. рішенням НОМЕР_2
зазначеного органу влади затверджено акт державної технічної комісії про
прийняття в експлуатацію  переобладнання
житлової квартири №105 під аптеку загальною площею 63,47кв.м.

03.01.2002р. між цими сторонами
укладено новий договір оренди №1 на зазначену вище квартиру з корисною площею
73,8кв.м., з тією ж метою оренди, терміном на 3 роки. Пунктом 9.5 сторони
передбачили, що квартира повинна бути передана орендодавцю у тому ж стані  в якому вона була передана в оренду з
урахуванням нормального зносу та проведення ремонтних робіт.

У лютому 2006р СПД-ФО ОСОБА_1, у
зв'язку порушенням  Тернопільським
обласним виробничо-торговим аптечним об'єднанням своїх зобов'язань за
договором,  звернулася до господарського
суду Тернопільської області з позовом про стягнення з останнього 2 320,00грн.
заборгованості по орендній платі, штрафу -788,00грн. та 4 883,00грн. вартості
ремонтних робіт, необхідних для відновлення приміщення у  квартиру.

03.05.2006р. рішенням
господарського суду Тернопільської області (суддя Кропивна Л.В.) у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

30.10.2006р. постановою Львівського
апеляційного господарського суду (судді: Краєвська М.В.- головуючий, Дух Я.В.,
Кордюк Г.Т.) рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні стягнення
заборгованості по орендній платі за січень -лютий 2005р. у сумі 1 720,00грн.
скасовано, позов в цій частині задоволено. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі СПД-ФО ОСОБА_1
зазначала про неправильне застосування судами
норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення
незаконних рішень, тому  просила їх
скасувати, а справу направити для нового розгляду.

Заслухавши представників
сторін  та проаналізувавши мотиви
викладені у касаційній скарзі, у сукупності з іншими матеріалами справи,
колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та  такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, апеляційна інстанція обґрунтовано  виходила з того, що сам позивач, з метою
отримання додаткового доходу здійснив всі необхідні дії по переобладнанню своєї
квартири загальною площею 63,47кв.м  у
нежитлове приміщення (аптеку) -73,8кв.м. Після звільнення 01.03.2005р.
Тернопільським обласним виробничо-торговим аптечним об'єднанням орендованого
нежитлового приміщення, СПД-ФО ОСОБА_1з вимогою про переобладнання аптеки під
квартиру до орендаря не зверталася, сама такі роботи не здійснювала, тому
заявлена вимога про відшкодування вартості ремонтних робіт, які не мали місце в
даному випадку є безпідставна.

Враховуючи межі перегляду справи у
касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи
фактичні її обставини були правильно встановлені апеляційним судом на основі
всебічного, повного та об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду
відповідають цим обставинам, їм надана належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119 ,11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А НО В И В:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2006р. у справі  господарського суду Тернопільської  області
№ 9/52-725 -без змін.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

С.С. Самусенко

Суддя

В.В. Чабан