ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 6/7
27.02.07

За позовом           Закритого акціонерного товариства «Девон»

До                              Національної акціонерної компанії «Надра України»

Третя особа          на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України «Полтаванафтогазгеологія».

Про                               визнання неправомірною бездіяльності, зобов’язання вчинити дії

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

від позивача          Вензовська Т.О. (за дов. № 15 від 20.07.2006)

від відповідача           Нестерчук А.П. (за дов. № 6 від 05.02.2007)

від третьої особи           не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Закрите акціонерне товариство (далі - ЗАТ) «Девон»звернулося до суду з позовом до Національної акціонерної компанії (далі - НАК) «Надра України»про усунення перешкод у виконанні договору про спільну діяльність № 1-Д21/008/2000 від 28.11.2000.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України»«Полтаванафтогазгеологія»28.11.2000 укладено договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність. Відповідно до умов цього договору проведення робіт з геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової експлуатації, Сахалінського родовища здійснюється в межах ділянки спільної інвестиційної та виробничої діяльності, яка визначається в програмі спільної діяльності на відповідний рік. Зазначена програма має бути погоджена відповідачем.

Проте, незважаючи на рішення правління відповідача від 26.09.06, оформлене протоколом № 34, про погодження програми робіт на 2006 –2007 роки до договору № 1-Д21/008/2000 від 28.11.2000 про спільну діяльність на Сахалінському родовищі, укладеного між дочірнього підприємства (далі - ДП) НАК «Надра України»«Полтаванафтогазгеологія»та ЗАТ «Девон», на момент звернення позивача до суду зазначену програму йому так і не було надано. Позивач вважає, що в такий спосіб йому чиняться перешкоди у виконанні умов договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 1-Д21/008/2000 від 28.11.2000 –за відсутності підтвердження наявності відповідної програми робіт позивач не може розпочати фінансування цих робіт, а отже, виконувати встановлені цим договором зобов’язання.

Ухвалою суду від 28.12.2006 було порушено провадження в справі № 6/7, розгляд останньої призначено на 25.01.2007.

У судовому засіданні відповідач заявив клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ДП НАК «Надра України»«Полтаванафтогазгеологія», мотивуючи це тим, що рішення суду у справі може вплинути на права та обов’язки останнього щодо однієї зі сторін та на подальші відносини між учасниками Договору.

Враховуючи те, що рішення в даній справі може вплинути на права та обов’язки ДП НАК «Надра України»«Полтаванафтогазгеологія» щодо однієї зі сторін, суд вирішив залучити зазначене підприємство до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, оскільки державне підприємство як сторона Договору від 28.11.2000 за відсутності погодженої відповідачем програми робіт також не може приступити до виконання своїх договірних зобов’язань.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та уточнив свої позовні вимоги. Зокрема, сторона просить суд визнати за нею право на фактичне проведення робіт, передбачених програмою робіт на 2006 –2007 роки до договору № 1-Д21/008/2000 від 28.11.2000 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність на Сахалінському родовищі, укладеного між ДП НАК «Надра України»«Полтаванафтогазгеологія»та ЗАТ «Девон», що погоджена рішенням правління відповідача від 26.09.2006 за № 34, а також зобов’язати відповідача надати погоджену програму робіт у 2006 –2007 роках до договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 28.11.2000 за № 1-Д21/008/2000№.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що він, як засновник ДП «Полтаванафтогазгеологія», повинен контролювати фінансування геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової експлуатації та промислової розробки Сахалінського родовища. Враховуючи те, що позивач, незважаючи на неодноразові звернення відповідача з проханням надати гарантії банківської або іншої фінансової установи щодо наявності у ЗАТ «Девон»відповідних грошових коштів на фінансування робіт у ІV кварталі 2006 року – 2007 році, передбачених проектом програми робіт в межах Договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність, так і не надав їх, відповідач має сумніви в можливостях позивача фінансувати роботи, передбачені програмою робіт у ІV кварталі 2006 року – 2007 році. З цих підстав, а також посилаючись на повільні темпи виконання робіт у попередні періоди, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Під час розгляду справи представник відповідача підтримав викладену у відзиві позицію та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи на виклик суду не з’явився, хоча про час та дату судових засідань його було повідомлено належним чином, відзив на позовну заяву, копію якої було надіслано позивачем, про що є докази в матеріалах справи, суду не надано.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи та матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Між ЗАТ «Девон»та ДП НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія»28.11.2000 було укладено договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність   № 1-Д21/008/2000 (далі –Договір), метою якого є, зокрема геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова експлуатація, Сахалінського родовища (далі –Договір).

Статтею 4 Договору встановлено порядок організації учасниками спільної діяльності робіт на родовищі.

Відповідно до п. 4.3 Договору в період його дії роботи, пов’язані з геологічним вивченням та дослідно-промисловою розробкою родовища, виконуються на ділянці спільної діяльності. При цьому межі ділянки спільної інвестиційної та виробничої діяльності, об’єкти інвестування, обсяги робіт та інвестицій сторони погодилися визначати при розгляді та затвердженні програм спільної діяльності. Згідно з п. 7.8 Договору на основі затвердженої програми спільної діяльності затверджується бюджет спільної діяльності –майбутні планові витрати на виконання програми спільної діяльності. Відповідно до п. 2.5 Договору програми спільної діяльності та бюджети є доповненнями до Договору.

Учасниками Договору (позивачем та третьою особою) відповідно до умов Договору було затверджено програму робіт спільної діяльності за Договором у ІV кварталі 2006 року – 2007 році та направлено на погодження відповідачу.

Відповідно до абз.18 п. 2.3 статуту НАК «Надра України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2000 року № 1460, до функцій відповідача віднесено сприяння забезпеченню ефективності пошукових та геологорозвідувальних робіт, зокрема шляхом аналізу, експертизи та узгодження програм робіт з геологічного вивчення надр.

З витребуваного за клопотанням позивача протоколу № 34 засідання правління НАК «Надра України»від 26.09.2006 вбачається, що питання погодження програми робіт, фінансового плану та бюджету до Договору було включено до порядку денного засідання відповідача шостим питанням.

За результатами обговорення цього питання порядку денного було прийнято рішення про погодження програми робіт у ІV кварталі 2006 року – 2007 році, фінансового плану та бюджету до Договору за умови отримання від позивача відповідної гарантії щодо фінансування спільної діяльності у ІV кварталі 2006 року – 2007 році. На засідання правління відповідача, на якому розглядалося питання про погодження вищезазначеної програми робіт та бюджету спільної діяльності, представники позивача запрошені не були, копію протоколу засідання № 34 від 26.09.2006, як пояснив у судовому засіданні представник позивача, позивач зміг отримати лише під час розгляду судом даної справи, а тому позивач дізнався про зміст висунутої до нього відповідачем вимоги в частині надання гарантій фінансування передбачених програмою робіт з усних пояснень представників відповідача та листів, що направлялися відповідачем в адресу позивача.

У листі відповідача від 26.10.2006 за № 03-2261/2-27 зазначено про необхідність надання позивачем гарантій «банківської або іншої фінансової установи щодо внесення відповідних коштів на фінансування робіт у ІV кварталі 2006 року – 2007 році, передбачених проектом програми робіт на 2006 –2007 роки в межах договору СД від 28.11.2000 № 1-Д/21/008/2000».

У відповідь на зазначений лист позивач повідомив відповідача (лист від 27.10.2006 за № 388-ЛУ) про те, що ним на початку жовтня вже надавалася копія банківської гарантії КБ ТОВ «Місто Банк», але разом з цим листом позивачем повторно в адресу відповідача було направлено копію гарантії банку.

Проте відповідач своїм листом (від 31.10.2006 за № 04-2299/2-27) повторно звернувся до позивача з вимогою надати «фактичне підтвердження (гарантії) фінансового забезпечення проекту програми робіт у ІV кварталі 2006 року – 2007 році за договором спільної діяльності від 28.11.2000 за № 1-Д21/008/2000».

У відповідь (лист від 13.11.2006 за № 418-ЛУ) на цей лист позивач зауважив, що вже двічі надавав копію гарантії КБ ТОВ «Місто Банк»та пояснив, що на початку жовтня 2006 року він звернувся до цього банку з проханням відкрити йому цільову кредитну лінію для фінансування програми робіт у ІV кварталі 2006 року – 2007 році за Договором, подавши всі необхідні документи, проте фактичне відкриття такої кредитної лінії унеможливлене відсутністю серед поданих до банку документів затвердженої програми робіт.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що викладеною в листах відповідача в адресу позивача вимогою про надання гарантій банківської або іншої фінансової установи щодо забезпечення фінансування програми робіт за Договором, поданої на погодження, просив позивача надати гарантію як вид забезпечення зобов’язання за Договором відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація гарантує перед кредитором виконання боржником свого обов’язку.

За змістом ч. 1 ст. 563 ЦК України гарантією забезпечується грошове зобов’язання.

Згідно з ч. 1 ст. 566 ЦК України обов’язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. Отже, гарантією забезпечується грошове зобов’язання в конкретно визначеному розмірі.

Відповідно до п. 4.3 Договору обсяг інвестицій визначається програмою спільної діяльності, яка, згідно з умовами Договору, затверджується учасниками спільної діяльності та, враховуючи положення абз. 18 п. 2.3 статуту НАК «Надра України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1460 від 27.09.2000, погоджується відповідачем.

Таким чином, за відсутності погодженої програми спільної діяльності не може бути визначено обсягу фінансових зобов’язань позивача, а відтак –банківська або інша фінансова установа не може виступити гарантом невизначеного конкретною грошовою сумою зобов’язання.

Крім того, умовами Договору, сторонами якого є позивач та третя особа, - основним документом, що в силу ст. 1131 ЦК України врегульовує питання спільної діяльності, - не передбачено обов’язку позивача (інвестора) надавати гарантії банку або іншої фінансової установи при вирішенні питання про затвердження чи погодження програми спільної діяльності.

Не передбачено надання таких гарантій й Законом України «Про нафту і газ», на положення якого посилається відповідач, а також будь-якими іншими нормативно- правовими актами України, що регулюють правовідносини в галузі надрокористування, в тому числі й тими, що врегульовують діяльність відповідача.

З огляду на викладене вище, суд не приймає до уваги позицію відповідача щодо обов’язку позивача надати відповідачу гарантію банку або іншої фінансової установи в розумінні Цивільного кодексу України. Разом з тим, суд, оцінюючи на підставі зібраних у справі доказів факт надання позивачем відповідачу гарантію КБ ТОВ «Місто Банк»відкриття кредитної лінії ЗАТ «Девон»з метою цільового фінансування програми робіт спільної діяльності за Договором у ІV кварталі 2006 року – 2007 році, приходить до висновку про надання позивачем відповідачу достатніх доказів своєї готовності до виконання визначених Договором зобов’язань.

Суд також відкидає посилання відповідача на те, що програма робіт спільної діяльності за Договором у ІV кварталі 2006 року – 2007 році розроблена не за стандартом відповідача, а також одразу на два роки, оскільки ці питання повинні були розглядатися відповідачем під час вирішення питання щодо погодження відповідної програми. З огляду на те, що про ці обставини було відомо відповідачу на дату прийняття рішення про погодження програми, і програму робіт було погоджено, суд не знаходить підстав погодитися з доводами відповідача.

Відповідно до п. 4.6 Договору учасники повинні здійснювати на ділянці спільної інвестиційної та виробничої діяльності тільки ті операції та роботи, які передбачені програмою спільної інвестиційної та виробничої діяльності. Таким чином, учасники Договору, одним з яких є позивач, вправі фактично приступити до виконання робіт за Договором лише за наявності програми спільної інвестиційної та виробничої діяльності відповідачем.

Як встановлено судом, Програму робіт спільної діяльності за Договором у ІV кварталі 2006 року – 2007 році було погоджено рішенням правління відповідача № 34 від 26.09.2006. При цьому наявність чи відсутність погоджувального напису на програмі робіт спільної діяльності за Договором у ІV кварталі 2006 року – 2007 році не впливає на погоджений статус документа, а є лише формалізованим відтворенням рішення правління відповідача про погодження програми спільної діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За таких обставин суд приходить до висновку, що програма робіт на 2006 –2007 роки до Договору № 1-Д21/008/2000 від 28.11.2000 про спільну діяльність на Сахалінському родовищі, укладеного між ДП НАК «Надра України»«Полтаванафтогазгеологія»та ЗАТ «Девон», є погодженою відповідачем з 26.09.2006, що дає право учасникам Договору фактично проводити роботи, передбачені цією Програмою.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 16 ЦК України, ст.ст. 82, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати право закритого акціонерного товариства «Девон»(м. Київ, вул. Московська, 24, кв. 21, м. Київ, вул. Борисоглібська, 11, код 30780664) на фактичне проведення робіт, передбачених програмою робіт на 2006 –2007 роки до договору     № 1-Д21/008/2000 від 28 листопада 2000 року про спільну інвестиційну та виробничу діяльність на Сахалінському родовищі, укладеного між дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України»«Полтаванафтогазгеологія»та закритим акціонерним товариством «Девон», що погоджена рішенням правління Національної акціонерної компанії «Надра України»№ 34 від 26 вересня 2006 року.

Зобов’язати Національну акціонерну компанію «Надра України»(МСП-601, м. Київ, вул. Володимирська, 34, код 31169745) надати закритому акціонерному товариству «Девон»(м. Київ, вул. Московська, 24, кв. 21, м. Київ, вул. Борисоглібська, 11, код 30780664) погоджену програму робіт у 2006 –2007 роках до договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 28 листопада 2000 року № 1-Д21/008/2000№.

Стягнути з Національної акціонерної компанії «Надра України»(01601, МСП-601, м. Київ, вул. Володимирська, 34, код 31169745) на користь закритого акціонерного товариства «Девон»(м. Київ, вул. Московська, 24; кв. 21, м. Київ, вул. Борисоглібська, 11, код 30780664) 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                С.А. Ковтун

Рішення підписано 28 лютого 2007 року.