ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" січня 2007 р.                                                  Справа № 2/356а/15

10 год. 03 хв.

за позовом:          управління Пенсійного фонду  України в Носівському  районі

17100, м. Носівка, вул. Цнтральна, 6

до:                               сільськогосподарського закритого акціонерного товариства агрофірма ім. Давиденка

с. Ганнівка Носівського   району Чернігівської області, вул. Українська, 5

про                               стягнення 9279,27   грн.

Суддя Михайлюк С.І.

Секретар Польська А.І.

Від позивача: Дика В.І., Романець І.Ф. Від відповідача: не з’явився

Заявлено позов про стягнення  з відповідача  заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі  9279,27 грн.  за 2006 рік.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень не надіслав, участі уповноваженого представника у судових засідання не забезпечив, причин не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Розгляд справи відкладався.

Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали, суд

в с т а н о в и в:

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”     пенсійне  забезпечення  застрахованих осіб,  які працювали або   працюють   на  підземних  роботах,  на  роботах  з  особливо шкідливими  і  особливо  важкими  умовами  праці  за  списком  N 1 та  на  інших  роботах  із  шкідливими  і важкими умовами праці за списком  N  2  виробництв,  робіт,  професій,  посад і показників, затверджених  Кабінетом  Міністрів  України  (  36-2003-п ), та за результатами атестації робочих місць,  на посадах,  що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за  вислугу років,  які  відповідно  до законодавства,  що діяло раніше,  мали право  на  пенсію  на  пільгових  умовах  або  за  вислугу  років, здійснюється  згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні  та корпоративні фонди особам,  зазначеним в абзаці першому цього пункту,  пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку  та наявності трудового стажу,  передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому  зберігається  порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2, абз.3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування»   для  платників збору,  визначених пунктами 1 та  2  статті  1 цього  Закону (суб'єкти  підприємницької  діяльності  незалежно  від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації,  об'єднання громадян та інші юридичні особи,  а також фізичні  особи  -   суб'єкти   підприємницької   діяльності,   які використовують працю найманих працівників;      філії,  відділення   та   інші   відокремлені   підрозділи платників податку,  зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної  особи,  розташовані  на  території  іншої,  ніж платник збору, територіальної громади), крім   тих,   які   є   платниками   фіксованого сільськогосподарського  податку,об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті   13   Закону   України   "Про  пенсійне  забезпечення"  до   досягнення   працівниками   пенсійного   віку, передбаченого    статтею   12   Закону   України   "Про   пенсійне забезпечення" за ставкою 100 % від об»єкта оподаткування.

Згідно з повідомленням ДПІ у Носівському районі від 18.01.2007р. № 31/9/15-305 у 2006 році відповідач на обліку  як платник фіксованого сільськогосподарського податку не перебував.

Отже відповідач зобов’язаний відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Згідно з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками     та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове    державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України     19.12.2003  N 21-1та зареєстровано в Міністерстві   юстиції України 16 січня 2004 р.   за N 64/8663 (надалі Інструкція) розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів  органів  Пенсійного  фонду  України  щорічно  в повідомленнях  про  розрахунок  сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,  призначених відповідно  до  частини  2 "Прикінцевих  положень"  Закону  України  "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",   які  надсилаються  підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій (п. 6.4. Інструкції).

Підприємства  щомісяця  до  25-го   числа   вносять   до Пенсійного  фонду  зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку  пенсій,  призначених  на  пільгових умовах.   У разі  зміни  розміру  пенсії  або  настання  обставин,  які впливають  на  суму відшкодування (смерть пенсіонера,  зміна місця проживання та ін.),  органи Пенсійного фонду повідомляють  про  це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. (п. 6.8. Інструкції).

30.03.2006р. відповідач одержав  розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону “України  “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” на 2006 рік (аванс).

09.12.2006р. відповідач одержав такий розрахунок  за 2006 рік на суму 18009,27 грн.

Відповідачем  сплачено 8730 грн., борг становить 9279,27 грн., які підлягають стягненню на користь позивача.

За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 71 ч. 1, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з сільськогосподарського закритого  акціонерного товариства агрофірма ім. Давиденка    (Чернігівська область, Носівський район, с. Ганнівка, вул. Українська, 5, р/р 4483, МФО 353586, код 30942004) на користь управління Пенсійного Фонду України в Носівському районі Чернігівської області (м. Носівка, вул. Центральна. 6, р/р 1308 у філії відділення Ощадбанку № 3261, МФО 343262, код 14254112) 9279,27 грн. боргу.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у встановлений  строк,  постанова  суду    набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо  строк  апеляційного  оскарження  буде поновлено,  то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова  може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про  апеляційне  оскарження  чи  апеляційна скарга, подані  після  закінчення  строків,  встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою

особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                                                      С.І. Михайлюк

У повному обсязі постанова виготовлена 22.01.2007р.