ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.03.07 р.                                                                               Справа № 2/51

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачовій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Незалежна текстильна компанія - Донецьк” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ТК СЕРВІС” м. Маріуполь

про: стягнення заборгованості в сумі 23791,84 грн.

за участю

представників сторін:

від позивача: Дяченко І.В. – за довір.

від відповідача: не з’явились

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Незалежна текстильна компанія - Донецьк” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТК СЕРВІС” м. Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 23791,84 грн., а саме 23314,40 грн. – сума основного боргу, 477,44 грн. – пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем частково не сплачена сума по договору постачання товару № 35 від 20.03.2006 р. в розмірі 1029,76 грн. а також повністю не сплачена сума по договору № 388 від 27.11.2006 р. в розмірі 22284,64 грн.

01.03.2007 р. до прийняття рішення по справі позивач надав заяву відповідно до якої заявляє відмову у частині нарахування пені у розмірі 477,44 грн., та просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 23314,40 грн.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 5690833.

Документи в заперечення позовних вимог або в підтвердження оплати суми заборгованості відповідачем  під час розгляду справи суду не надані.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, з огляду на достатність представлених матеріалів, справа розглянута згідно зі ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши у судовому засіданні представника позивача, розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Незалежна текстильна компанія - Донецьк” м. Донецьк (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ТК СЕРВІС” м. Маріуполь (покупець) укладений договір № 35 на постачання товарів.

Відповідно п. 1 постачальник зобов”язуєтся передати у власність покупця, а покупець зобов”яуєтся приймати та своєчасна сплатити тканини (товар), в асортименті, кількості та по цінам узгодженим сторонами та вказаними в накладних на кожну окрему партію товару.

Розрахунки по даному договору  можуть бути здійснені по згоді сторін, як шляхом передплати, а також з відстрочкою платежу. Моментом поставки товару вважається факт його відвантаження зі складу постачальника покупцю відповідно до п. 3 договору.

Згідно із п. 7 строк дії договору з моменту підписання до 31.12.2006 р.

Факт постачання товару підтверджується рахунком – фактурою № д-1149 від 04.10.2006 р. на суму 2129,76 грн. у тому числі ПДВ, довіреністю ЯЛЧ № 714129 від             11.10.2006 р. на отримання товару, видатковою накладною № д-1169 від 17.10.2006 р. на суму 2129,76 грн. у тому числі ПДВ.

Згідно виписки банку 17.10.2006 р. відповідачем була сплачена сума за поставлений товар в розмірі 1100 грн. в тому числі ПДВ. Залишок сума у розмірі 1029,76 грн. відповідачем не був сплачений. Інших доказів сплати за вказаний товар сторонами не надано.

У зв’язку з невиконанням в повному обсязі зобов’язань по договору № 35 від 20.03.2006 р. позивачем була направлена на адресу відповідача вимога № 7 від          07.02.2007 р. про сплату 1029,76 грн. Факт відправлення її підтверджує наявні в матеріалах справи фіскальний чек від 09.02.07р. та опис вкладення до цінного листа із повідомленням на ім’я відповідача від 09.02.07р.

27.11.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Незалежна текстильна компанія - Донецьк” м. Донецьк (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ТК СЕРВІС” м. Маріуполь (покупець) укладений договір № 388.

Відповідно п. 1 продавець зобов’язується передати у власність покупця товар у відповідному асортименті, кількості та по цінам в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, а покупець зобов’язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар.

Згідно п. 3 сума договору складає 22284,64 грн. у тому числі ПДВ 3714,10 грн. Товар оплачується покупцем протягом 32 днів з моменту поставки товару.

Згідно із п. 7 строк дії договору з моменту підписання до 31.12.2006 р.

Факт постачання товару підтверджується видатковою накладною № д-1370 від 27.11.2006 р. на суму 22284,64 грн. у тому числі ПДВ.

Вартість поставленої продукції по договору № 388 на суму 22284,64 відповідачем не сплачена в повному обсязі.

В матеріалах справи знаходиться копія акту звірки взаєморозрахунків станом на 27.11.2006 р. між позивачем та відповідачем, відповідно до якого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю “ТК СЕРВІС” м. Маріуполь перед Товариством з обмеженою відповідальністю “Незалежна текстильна компанія - Донецьк” м. Донецьк складає 23314,40 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Сторонами не надано суду жодних доказів сплати суми боргу у розмірі 23314,40 грн.

Стаття  629 Цивільного кодексу України зазначає те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Тобто, момент виникнення права вимоги щодо сплати відповідачем за поставлений товар за договором № 388 від 27.11.06р., відповідно настав після 32 дні з моменту поставки товару, а саме, 30 грудня 2006р.

Пункт 2 ст. 530 Цивільного кодексу України визначає, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тобто, з огляду на те, що договором на поставку товарів № 35 від 20.03.06р., не передбачений конкретний строк сплати, у зв’язку з чим, як встановлено вище, позивачем направлялась відповідна вимога про сплату боргу, обов’язок відповідача сплатити виник не пізніше ніж з 17 лютого 2007р.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов”язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов”язання (неналежне виконання).

Сума основного боргу за обома договорами підтверджується актом звірки розрахунків від 27.11.06р. й на теперішній час сума боргу не змінилась.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу, виконані позивачем зобов’язання не оплачені, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню повністю на суму основного боргу 23314,40 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 477,44 грн. за невиконання зобов’язань за договором, суд припиняє провадження щодо стягнення цієї суми, у зв’язку із відмовою позивача у цій частині, заявленим позивачем у судовому засіданні заявою від 01.03.07р.

З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованісті в розмірі 23314,40 грн., підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на  відповідача.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України ст.ст. ст. ст. 22, 33, 34, 44,43, 49, 75, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82 – 85 Господарським процесуальним кодексом України суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Незалежна текстильна компанія - Донецьк” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТК СЕРВІС”                    м. Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 23314,40 грн. – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТК СЕРВІС” м. Маріуполь (87502, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Пашковського, б 8/1, кв. 7 р/р № в АППБ “Аваль”, МФО 380805, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Незалежна текстильна компанія - Донецьк” м. Донецьк (83102, м. Донецьк, вул. Куйбишева, б. 73, р/р № 0001 у ЗАТ “Альфа - Банк”,       м. Київ, МФО 300346, ) заборгованість у сумі 23314,40 грн., витрати по сплаті держмита у сумі 233,14 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

В решті частини вимог про стягнення пені у сумі 477,44 грн., провадження у справі, - припинити.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дні прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дні набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                         Мартюхіна Н.О.