Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" травня  2007 р.
Справа № 5/196-05

Колегія суддів у складі:

головуючого судді-
доповідача  Фоміної В.О.,

судді Білоконь Н.Д. , судді
Сіверіна  В.І.

при секретарі Криворученко
О.І.

за участю представників:

позивача -ОСОБА_2 ( копія пост. дов. НОМЕР_1.);ОСОБА_3 ( ордер
ІНФОРМАЦІЯ_1)

1-го  відповідача -не
з*явився

2-го відповідача -не з*явився

3-го відповідача -Мазнєвої С,Г. ,дов. б/н від 01.12.2006 року

Третя особа  - не з*явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу третього відповідача, ТОВ "Слов"яни-94"
вх. № 995 С/1-12 на постанову господарського суду Сумської області від
06.02.07 по справі № 5/196-05

за позовом приватного підприємця ОСОБА_1., м. Суми,

до  1) Сумської міської ради,
м. Суми,  2) ПП"Кадастр-С", м.
Суми,  3)ТОВ "Слов"яни -
94" м. Суми

третя особа - Сумське міське управління земельних ресурсів
Державного комітету України по земельних ресурсах м. Суми

про спонукання до укладення договору,

встановила:

ПП ОСОБА_1.,
позивач у справі, подала позовну заяву про спонукання Сумської міської ради,
першого відповідача, до укладення  з
нею  договору про оренду земельної
ділянки загальною площею 32,0 кв. м, розташованої у АДРЕСА_1.

Згідно зі статтею
51 Кодексу адміністративного судочинства України ПП ОСОБА_1. подала заяву про
уточнення позовних вимог, в якій просила договір без номера оренди земельної
ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2, укладений між нею та першим відповідачем визнати
поновленим на той же строк на попередніх умовах з моменту винесення рішення у
справі.

Постановою
господарського суду Сумської області від 06.02.2007р. у справі № 5/196-05
(колегія суддів у складі головуючого судді Моісеєнко, В.М., суддів Лущик М.С.
та Гордієнко М.І.) позов задоволено.

Поновлено строк
дії договору без номера оренди земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2, укладеного
між  приватним підприємцем ОСОБА_1 та
Сумською міською радою.

Зобов'язано
Сумську міську раду укласти з приватним підприємцем ОСОБА_1  договір оренди земельної ділянки,
розташованої у АДРЕСА_1, площею 32,0  кв.
м на той же термін, що і договір оренди земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2

Третій відповідач, ТОВ “Слов'яни-94”, з постановою господарського
суду Сумської області від 06.02.2007р. не погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду  з
апеляційною скаргою, просить цю постанову скасувати, провадження у справі №
5/196-05 закрити.

У судове засідання представники першого , другого відповідача  та третьої особи не прибули .

Дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги , заслухавши пояснення
предствників сторін, перевіривши постанову   господарського суду Сумської області щодо
вірного застосування норм матеріального та процесуального права ,колегія суддів
встановила наступне.

На підставі  рішення Сумської міської ради  від 19 червня 2002 року № 70-МР «Про надання
земельних ділянок  підприємствам та
суб*єктам  підприємницької
діяльності  під встановлення
кіосків»ІНФОРМАЦІЯ_2  між Сумською
міською радою та СПДФО ОСОБА_1 ,  було
укладено договір оренди  земельної
ділянки площею 32 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, терміном  до першого січня  2005 року ( далі по тексту : договір).

Згідно з
п.2.2  договору   по закінченню терміну дії договору  орендар ( позивач) за умови належного
виконання умов  цього договору має за
інших  рівних умов переважне право  на поновлення договору . У цьому разі орендар
повинен повідомити письмово орендодавця ( перший відповідач) про бажання щодо
продовження  дії договору  на новий термін не пізніше , ніж за два
місяці до його закінчення.

Як  вбачається з матеріалів справи  та пояснень представників позивача письмових
повідомлень   про бажання щодо
продовження  дії договору  від ІНФОРМАЦІЯ_2 на новий термін позивачем не
подавалось.

В обґрунтування
позовної заяви позивач посилається на ст. 27 Закону України «Про оренду землі»,
відповідно до якої  орендареві
забезпечується захист його права  на
орендовану земельну ділянку  нарівні із
захистом  права власності на орендовану
земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом  порядку має право витребувати  орендовану земельну ділянку  з будь-якого
незаконного володіння  та
користування , на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування
шкоди  , заподіяної земельній
ділянці  громадянами і юридичними  особами України, іноземцями , особами без
громадянства , іноземними юридичними особами , в тому числі  міжнародними об*єднаннями та організаціями.

Окрім  цього , позивач
посилається на ст. 33 Закону України
«Про оренду землі»,відповідно до
якої після закінчення строку , на який було укладено договір оренди
землі , орендар , який  належно
виконував  обов*язки  відповідно до умов договору , має за інших
рівних умов  переважне право на
поновлення договору . У разі якщо
орендар  продовжує  користуватися   земельною ділянкою після закінчення
строку  договору оренди , то за
відсутності  письмових заперечень  орендодавця
протягом одного місяця після закінчення строку договору  він підлягає поновленню на той самий строк  і на тих самих  умовах , які були передбачені договором .
Письмове заперечення  здійснюється
листом-повідомленням.

Матеріалами справи та поясненнями сторін доведено , що  лист-повідомлення про заперечення проти
продовження договору оренди  позивач не
отримував.

Стаття  13 Конституції України  визначає, що від імені Українського
народу  права власника землі здійснюють
органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах , визначених
Конституцією .

Відповідно до  статей
142-145 Конституції України  до
матеріальної основи  органів  місцевого самоврядування , крім інших
об*єктів , належить земля , управління якою від імені територіальної громади
здійснюють органи самоврядування  в межах
їх повноважень  шляхом прийняття рішень.
Права органів самоврядування
захищаються у судовому порядку.

Статтею 116 Земельного Кодексу України визначено , що  громадяни та юридичні особи набувають права
власності  та права користування  земельними ділянками  із земель
державної або комунальної власності
за рішенням органів  виконавчої
влади  або органу місцевого
самоврядування  в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

В силу статті 124 Земельного Кодексу України  передача в оренду  земельних
ділянок, що перебувають в державній або комунальній власності здійснюється  на підставі
рішення  відповідного органу  виконавчої влади  або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору оренди.

Відповідно до  ч.2 ст. 759
та ч.2 ст. 792 ЦК України  законом можуть
бути  передбачені  особливості укладення  та виконання договору найму  ( оренди) , а відносини щодо найму  ( оренди) земельної ділянки  регулюються
законом . Частиною 6 ст.93  Земельного
Кодексу України  також передбачено , що
відносини , пов*язані з орендою землі , регулюються  законом.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі»строк дії
договору оренди визначається за згодою сторін , але не може перевищувати 50
років . В силу ч.1  ст. 31  цього Закону
договір оренди  землі  припиняється , зокрема, в разі  закінчення строку , на який його було
укладено.

Щодо поновлення строку
договору оренди земельної ділянки
Закон України «Про оренду землі»містить положення , які не є
тотожними  відповідним нормам ЦК України
та ГК України.

А тому , надаючи правову оцінку
посилання позивача на ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»,
колегія суддів вважає за необхідне зазначити , що її приписи  не передбачають  порядку автоматичного поновлення  договору оренди земельної ділянки  в разі відсутності заперечень з боку сторін,
а лише визначено , що в цьому разі договір
підлягає  поновленню.

Разом з тим , відповідно до п.
34 ст. 26 , п.2 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні»  питання регулювання земельних
відносин ( у тому числі  надання
земельної ділянки  в оренду та
поновлення  договору оренди земельної ділянки)
вирішується на пленарному засіданні ради -сесії, а спори про поновлення  порушених прав юридичних  і фізичних осіб, що виникають в результаті  рішень, дій чи бездіяльності  органів або посадових осіб органів місцевого
самоврядування  вирішуються в судовому
порядку.

З огляду на вищевикладене, законодавством передбачено , що
способом волевиявлення ради , яка здійснює право власності  від імені
територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття
рішення сесії.

Як вбачається з матеріалів справи
ПП ОСОБА_1 не надано доказів
прийняття Радою рішення про поновлення
спірного договору оренди земельної ділянки. З такою заявою  позивач не звертався до  першого відповідача.

Зважаючи на те , що
необхідною умовою укладення та поновлення  договору оренди земельної ділянки , яка
перебуває у  державній  або комунальній власності  , є наявність відповідного рішення  органу місцевого самоврядування ,
зобов*язання цього органу  укласти або
поновити договір оренди земельної ділянки
за відсутності  такого
рішення  є порушенням  його виключного передбаченого Конституцією
України права на здійснення  права
власності  від імені Українського народу
та управління землями , яке підлягає захисту.

Суд першої інстанції ,задовольняючи позов ПП ОСОБА_1., дійшов  висновку , що спірний договір є поновленим на
підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі»та виконання позивачем умов п.
2.2 договору , про що свідчить  звернення
позивача до першого відповідача із заявою (том 1, а.с.78)  від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Проте дана заява
стосується  прохання позивача  щодо надання дозволу  на проектування  та будівництво  міні-магазину ( замість кіосків) і не містить
прохання щодо продовження строку  дії
договору оренди земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2.

Окрім цього ,з висновком суду першої інстанції не можна погодитись
, оскільки   ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» не передбачає зміну відповідного рішення  ради , яке є
підставою для надання  в оренду
земельної ділянки  щодо встановлених в
ньому  строків оренди.

З огляду на вищевикладене ,
оскаржувана постанова суду прийнята
з порушенням норм матеріального права ,за умов неповного з*ясування
судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності таких обставин, які
суд першої інстанції визначив встановленими , також за невідповідності
висновків  суду обставинам справи.

Також , судова колегія
встановила , що при прийнятті оскаржуваного постанови господарським
судом Сумської області допущено порушення норм
процесуального права .

Ухвалою від  23 січня 2007
року   суд першої інстанції з посиланням
на  пункт 6  розділу УІІ Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України дійшов  висновку , що
дана справа підлягає вирішенню
відповідно до вимог КАС України. Отже , встановивши , що заява , яка   подана до суду 02.06.2005 року  в порядку господарського судочинства ,  прийнята судом 03.06.2005 року  до провадження та розглядалась за
правилами   Господарського процесуального
Кодексу України, не підлягає розгляду   в
порядку господарського  судочинства , суд
не припинив провадження у справі  на
підставі п.1 ст. 80 ГПК України, а перейшов
на розгляд справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України без посилання на норму процесуального права , яка б передбачала такий
перехід .

Компетенція
адміністративних судів  відповідно до ч.1
п. 3 статті 17 КАС України,  поширюється
на спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів

Адміністративний
договір - це дво-або багатостороння угода, зміст якої складають права та
обов"язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій
суб"єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Відповідно до п. 6
статті 3 КАС України адміністративний позов - це звернення до адміністративного
суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах. Проте
як, відносини, що виникають між сторонами на підставі спірного договору є
господарськими.

Окрім цього, з аналізу
положень спірного договору оренди від ІНФОРМАЦІЯ_2. вбачається, що    закріплені в ньому права та обов"язки
сторін, не  випливають із владних
управлінських функцій суб"єкту владних повноважень, яким є перший
відповідач у справі.

З огляду на
вищевикладене зі статті 290 Господарського кодексу України, статті 93 Земельного
кодексу України, статті 13 Закону України "Про оренду землі"
вбачається що спірний договір оренди земельної ділянки без номеру від
ІНФОРМАЦІЯ_2 - є господарським договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 12 Господарського
процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладенні,
зміні, розірванні і виконанні господарських договорів підвідомчі господарським
судам.

Таким чином , суд першої інстанції
без відповідних на те повноважень
змінив підвідомчість  розгляду
даної справи  , що не  передбачено ні Господарським
процесуальним  Кодексом , ні Кодексом
адміністративного судочинства України.

За таких підстав , дана справа  регулює господарські правовідносини і
має  бути вирішена за правилами
господарського судочинства

Також слід зазначити , що ухвалами господарського  суду від 14 липня та 08 серпня 2005 року за
клопотаннями  ПП «Кадастр -С»та ТОВ
«Слов*яни-94»про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет спору ,
судом  було залучено цих юридичних
осіб в якості  відповідачів , не
дивлячись на те , що до них позивачем не заявлялось
позовних
вимог.

Окрім цього , судова колегія встановила , що при винесені оскаржуваної
постанови  задоволені вимоги , які не
заявлялись позивачем . Так  , позивач з
урахуванням уточнень позовних вимог , просив суд   договір оренди  земельної ділянки б/н від ІНФОРМАЦІЯ_2
вважати поновленим  на той же термін на
попередніх умовах з моменту прийняття рішення по даній справі. Оскаржуваною
постановою суд першої інстанції позов
задовольнив. Поновив строк  дії
договору  б/н оренди земельної ділянки ,
укладеного ІНФОРМАЦІЯ_2 муж приватним
підприємцем ОСОБА_1  та Сумською
міською радою.Зобов*язав Сумську міську раду
укласти з  приватним  підприємцем ОСОБА_1 договір оренди земельної
ділянки , розташованої  в АДРЕСА_1,
площею 32 кв. м. на той же термін, що і договір оренди  земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2. А тому ,
суд першої інстанції вийшов за межі
позовних вимог  без  відповідних на те  повноважень, чим порушено ст.ст. 7,11 КАС
України .

З огляду на вищевикладене , судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови  було  порушено норми матеріального  та процесуального права ,що призвело до
прийняття  необґрунтованої ,незаконної
постанови , яка підлягає скасуванню, а апеляційна скарга  частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.  13,143-145
Конституції України, ст.ст. 13,27,33 Закону
України «Про оренду землі», ст.ст. 93,124 Земельного Кодексу України,
ст. 290 Господарського Кодексу України , главою 58 Цивільного Кодексу
України  , ст.ст. 198,ч.1,3-4 ст. 202 ,
ч.2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів ,

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову
господарського суду Сумської області від 06.02.07 по справі № 5/196-05  скасувати.

Прийняти нову
постанову .

В позові
відмовити.

Постанова набирає законної
сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом місяця  з дня виготовлення повного тексту ухвали до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Фоміна В.О.,

Суддя                                                                                   Білоконь
Н.Д.

Суддя
Сіверін В.І.