ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.04.07 р.                                                                                     Справа № 10/351

Господарський суд Донецької області у складі:      головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання –  Черняк  Л.А.;

за участю представники сторін:

за участю    заявник – Коваль Л.Л. – довіреність;

від ВДВС –   не  з’явився;

стягувач – Гуйдик К.О. – довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду скаргу

Комунального  комерційного  підприємства  Маріупольської  міської  ради  «Маріупольтепломережа»  м.Маріуполь,

на  дії  Державної    виконавчої  служби  у  Жовтневому  районі  м.Маріуполь  м.Мріуполь,

по  справі № 10/351,-

В С Т А Н О В И В :

До  господарського  суду  звернувся боржник,   Комунальне  комерційне   підприємство  Маріупольської  міської  ради  «Маріупольтепломережа» м.Маріуполь,  на  дії  Державної    виконавчої  служби  у  Жовтневому  районі м.Маріуполь, та  просить  скасувати    постанову  в.о.  начальника  Державної  виконавчої  служби  Ярового   А.В.  від  23.02.2007 р. про  арешт  коштів.

Обґрунтовуючи   доводи   скарги,    заявник  посилається  на порушення державним виконавцем Закону України „Про  виконавче  провадження”, а  саме порушення положень  ст.ст.50,  55,  62,  64    вказаного  Закону, а  також    положень Інструкції  про  проведення виконавчих  дій,  затвердженої  Міністерством  юстиції  від  15.12.1999 р.  № 74/5.

Представник  ДВС  у  Жовтневому районі м.Маріуполя   в  судові  засідання  не  з’являвся.  про  час і  місце  слухання  справи  був належним  чином  повідомлений.

Надав  до  суду  листа  № 1456  від  20.04.2007 р.  про  реорганізацію  та  повідомив,  що  виконавче  провадження  на  теперішній  час  знаходиться  на  виконанні  у  відділі  примусового  виконання  рішень  відділу  державної  виконавчої  служби Головного  управління  юстиції Донецької  області.

Ухвалою  суду  від 10.04.2007 р.  суд  залучив  до  участі  у  розгляді  скарги    посадову  особу  відділу примусового  виконання  рішень  ДВС  Донецької області.

Посадова  особа  в  судове  засідання  не  з’явилась.

Відповідно  до  положень  ст.121-2 Господарського  процесуального  кодексу  України, неявка  в  судове  засідання  боржника,  стягувача,  прокурора  чи  представника  органу   ДВС  не є  перешкодою для розгляду  справи

Представник  стягувача  надав  до  суду  заперечення,  в  яких  висловив  свою  думку,  що  доводи  заявника  у  скарзі  є  безпідставними  і  його  дії  направлені  на  затримку  виконання  рішення  господарського  суду.

Розглянувши  матеріали  справи,  додатково  представлені сторонами документи,   суд   встановив,  що рішенням  господарського  суду  по  справі  10/351   від  25.12..2006 р. були  задоволені  позовні  вимоги  ДП «Газ  України» НАК «Нафтогаз України»  заявлені  до   ККП  Маріупольської  міської  ради  «Маріупольтепломережа»  про  стягнення   заборгованості  у  сумі 4 033 294,87  грн.,  інфляційних  у  сумі 223 186,84  грн., пені у  сумі  283 138,80  грн., 3 % річних  у сумі  85 993,38 грн. за  договором  № 06/05-1710-ТЕ-9  від  31.10.2005 р.

А  також  стягнуті витрати   по  сплаті  державного  мита  у  сумі  25 500  грн.  та  витрати  інформаційно –технічного  забезпечення  судового  процесу  у  сумі 118  грн.

Як  убачається  з  наданих  до  суду  документів,    на  підставі  заяви  ДК «Газ  України «Нафтогаз  України» державним виконавцем   13.02.2007  р.  було  прийнято  постанову   про  відкриття  виконавчого  провадження  по  виконанню  наказу господарського  суду  по  справі № 10/351  щодо  стягнення   заборгованості  у  сумі 4 033 294,87  грн.,  інфляційних  у  сумі 223 186,84  грн., пені у  сумі  283 138,80  грн., 3 % річних  у сумі  85 993,38 грн. за  договором  № 06/05-1710-ТЕ-9  від  31.10.2005 р.,  а  також  постанову  від  13.02.2007 р.  про  відкриття  виконавчого  провадження  по  виконанню  наказу  господарського  суду  по  справі № 10/351  щодо  стягнення   державного  мита  у  сумі  25 500  грн.  та  витрат  на  інформаційно-технічне  забезпечення  судового  процесу  у  сумі  118  грн.

23.02.2007 р.  в.о. начальника  ДВС  у  Жовтневому  районі м.Маріуполя  у  звязку  з  примусовим  виконанням  наказів  № № 10/351, 10/351,  35/286,  35/284,  35/287,  35/285,  14/233,  35/ 284  була  прийнята  постанова  про  арешт  коштів  боржника  у  розмірі  5  116 396,16  грн.

Вказана  постанова  була  з  супровідним   листом № В-3/118  23.02.2007 р. надіслана для  виконання  до  ЗАТ «Донгорбанк».

Крім  того,  23.02.2007 р. в.о. начальника  ДВС  у  Жовтневому  районі м.Маріуполя  у  зв’язку   з  примусовим  виконанням  наказів  № № 10/351, 10/351,  35/286,  35/284,  35/287,  35/285,  14/233,  35/ 284,   на  підставі  даних  БТІ  про  наявність  за  боржником   нерухомого  майна,  була  прийнята   постанова про  арешт  майна  боржника  та  оголошена  заборона  на  його  відчуження.23.02.2007 р.  вказана  постанова  була  направлена  до  державної  нотаріальної  контори № 1 м Маріуполя.

Заявник  вважає,  постанову  ДВС  від 23.02.2007 р.   такою,  що  суперечить   Інструкції    про  проведення  виконавчих  дій, затвердженої   наказом  Міністерства  юстиції  № 74/5  від 15.12.1999 р.:

по-перше  в  ній  міститься   посилання  про  примусове  виконання наказів  № 10/351, 10/351,  а  також   №  35/286,  №  35/284,  №  35/287, №  35/285, №  35/284, №  14/233,  в  той  час  як  будь-яких  відомостей  щодо  об’єднання     вимог  у  зведене  виконавче  провадження  до  нього  не  надходило;

по-друге, за  результатами  прийняття  постанови  про  накладення  арешту  на  кошти,  накладено  арешт  на  кошти  на   виплату  заробітної  плати, компенсації    за  невикористану  відпустку,  виплату  вихідної  допомоги,  що  порушує  положення  статті 73  Закону  України  «про  виконавче  провадження»;

по-третє,  постанову   від  23.02.2007 р. прийнято  не  державним  виконавцем.  а  в.о. начальником  ДВС;

Крім  того,  скаржник  посилався  на  часткову  сплату  заборгованості,  у  підтвердження  надав  оригінали  платіжних  доручень № 222  від 05.02.2007 р.,     № 223  від 05.02.2007 р.,  № 224  від 05.02.2007 р.,  № 225  від 05.02.2007 р.,    № 226  від 05.02.2007 р.,    № 227  від 05.02.2007 р.

При  прийнятті  рішення  суд  враховує  наступне.

Відповідно  до  ст.24   Закону  України  „Про  виконавче  провадження” державний  виконавець у 3-денний  строк  з  дня  надходження  до  нього виконавчого  документа  виносить  постанову  про  відкриття  виконавчого  провадження.

В  постанові  державний  виконавець  встановлює  строк  для  добровільного  виконання  рішення,  який  не може  перевищувати  семи днів,  та  попереджає  боржника  про  примусове  виконання  рішення  після  закінчення  встановленого  строку   зі  стягненням  з  нього  виконавчого  збору.

Копія  постанови  про  відкриття  виконавчого  провадження  не  пізніше  наступного  дня  надсилається  стягувачу,  боржнику  та  органу (посадовій  особі),  який  видав  виконавчий  документ.

Як  убачається  з  наданих  до  суду  документів.  заявник  звернувся  з  заявою   на  примусове  виконання  наказів № 10/351  09.02.2007 р.,  постанова  про  відкриття  виконавчого  провадження  державним  виконавцем  прийнята  13.02.2007 р.

У  вказаній  постанові  державний  виконавець  визначив  строк  для  добровільного  виконання до  21.02.2007 р.

Постанова  про  накладення  арешту  на  кошти  прийнята  державним  виконавцем  23.02.2007 р.

Відповідно  до  положень  ст.30  вказаного  Закону,  державний  виконавець,  починаючи  виконувати  рішення,  повинен  пересвідчитися,  чи  отримав  боржник  копію  постанови  про  відкриття  виконавчого  провадження  і  чи  здійснені  ним  дії,  спрямовані  на  добровільне  виконання  рішення  у  встановлений  постановою  строк  відповідно  до  ст.24 Закону  України  «Про  виконавче  провадження».

Суд  з  матеріалів  справи  встановив,  що  заявник  в  обґрунтування  своєї  скарги  посилається  на  часткову  сплату   у  добровільному  порядку  сум  визначених  у   наказах  господарського  суду  № 35/287,  № 35/286, № 35/285, № 35/284.

Перевірив  матеріали  справи.  суд  встановив,  що  постанова  про  накладення  арешту  на  суму  5 116 396,16  грн.    містить  посилання  на  примусове  виконання  наказів  № 10/351, 10/351, №  35/286,  №  35/284,  №  35/287, №  35/285, №  35/284, №  14/233.

З  наданих  скаржником  до  суду  оригіналів  платіжних  доручень   № 222,  № 223,  № 224,  № 225,    № 226,    № 227  суд  встановив,  що   05.02.2007 р.  боржник  у добровільному  порядку  виконав    зобов’язання   по  сплаті  118  грн.  за  наказами  господарського  суду   № 35/287  та № 35/286  та  також  сплатив  по  102  грн.  за  наказами  господарського  суду  №  35/286, № 35/287,  № 35/285,   № 35/284.

Відповідно  до  положень ст.49  Закону  України  «Про  виконавче  провадження» встановлено,  що  у  разі  якщо  у  районному  чи  міському  відділі  державної  виконавчої  служби  відкрито  кілька  виконавчих  проваджень  щодо  одного  й  того самого  боржника,  вони  об’єднуються   у  зведене виконавче  провадження  і  на   майно  боржника  накладається  арешт  у  межах  загальної  суми  стягнення,  виконавчого  збору і  можливих  витрат  на  виконавче  провадження.

Таким  чином,  суд  встановив,  що  прийнятті  постанови  про  арешт  коштів  боржника  від  23.02.2007 р.  були  включені  суми  за  наказами  господарського  суду,  які  фактично  на  05.02.2007  р.  були  боржником  вже  сплачені.

Статтею  55  Закону  України  «Про   виконавче  провадження»  встановлено,  що  постанова    про  арешт  коштів    чи  майно  боржника  не  пізніше  наступного  після  її  винесення  дня  надсилається  боржнику.

Заявник,  посилається  на  отримання  постанови  про   арешт  коштів  від  23.02.2007 р.  лише  12.03.2007 р.,  у  підтвердження  своїх  доводів  посилався  на  конверт  та  номер  вхідної  кореспонденції  78/01  від  12.03.2007 р.

Представник ДВС  заперечення  на  наведені  скаржником  доводи  до  суду  не  надав.

В  той  же  час,  суд  вважає  безпідставним  посилання  скаржника на  відсутність    повноважень  особи. яка  прийняла  постанову  про  арешт  коштів боржника  від  23.02.2007 р.,  оскільки  вказані  дії  відповідають  положенням  статті 5-1 с  закону  України «про  виконавче  провадження».

Крім  того,  суд  враховує  вимоги  ст.73  Закону України  «Про  виконавче  провадження»,  якою  визначено  обмеження   щодо  коштів,  на  які  не  може  бути  звернено  стягнення.

Як  убачається  з  постанови,  яку  оспорює  заявник,  державним  виконавцем  було  прийнято  рішення  щодо  накладення  арешту    на  кошти  у  розмірі 5 116 396,16  грн.,  що  містяться  на  всіх  рахунках   в  філії  ЗАТ «Донгорбанку» в м.Маріуполі  на  належать ККП Маріупольської  міської  ради «Маріупольтепломережа».

Враховуючи  викладене,  суд  вважає,  що  викладені  у  скарзі  доводи частково  обґрунтовані   та  постанова  про  накладення  арешту  на  кошти  боржника  підлягає  скасуванню.

З огляду на викладене, керуючись  ст.ст. 33,  36,   86,  121-2  Господарського  процесуального  кодексу  України,  ст.ст. 49, 55, 73 Закону  України  „Про  виконавче  провадження”,   господарський  суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити  скаргу  Комунального  комерційного   підприємства  Маріупольської  міської  ради  «Маріупольтепломережа» м.Маріуполь,  на  дії  Державної    виконавчої  служби  у  Жовтневому  районі м.Маріуполь, та    скасувати    постанову  в.о.  начальника  Державної  виконавчої  служби  Ярового   А.В.  від  23.02.2007 р. про  арешт  коштів  боржника.

Суддя