Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007 р.                                                                  Справа № 38/21-07

Колегія суддів у складі:

Головуючого-судді - Пушай В.І., суддів - Барбашової С.В., Плужник О.В.

при секретарі - Гудкової І.В.

за участю представників:

позивача – Маркосян М.В.

відповідача –Іщенко Р.А.

третьої особи – Балан О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1790Х/3-7)   господарського суду Харківської області від 05.03.2007 р. по справі № 38/21-07

за позовом –ТОВ «Україна Трейдінг», м. Харків

до – ТОВ «Ерідан», м. Харків

третя особа –ТОВ фірма „Незалежність”, м. Харків

про визнання договору недійсним та стягнення цінних паперів ,-

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2007 року по справі №38/21-07 (суддя –Жельне С.Ч.) клопотання   відповідача   про   залучення   у   справу   третьою   особою   без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ „Індустрія-Агро" та про зупинення провадження у справі відхилено. Позов задоволено частково. Визнано недійсним договір №Т74; К 166-04 купівлі-продажу цінних паперів від 16 вересня 2004 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю „Україна Трейдінг" та товариством з обмеженою відповідальністю „Ерідан". Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Трейдінг" прості іменні акції Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства "Агрокомбінат "Слобожанський" у кількості 474928 (чотириста сімдесят чотири тисячі дев'ятьсот двадцять вісім) штук. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан"  на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Трейдінг"  - 1272 грн. 32 коп. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване з тих підстав, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.07.2006 року у справі № 2-1907/06 за позовом ТОВ фірми «Незалежність»до ТОВ «Україна Трейдінг» та Беспалько Наталії Анатоліївни було визнано недійсним договір доручення № К 165-04, від 16.09.2004 року між ТОВ фірмою «Незалежність»та ТОВ «Україна Трейдінг», як такий, що був укладений представником ТОВ фірми «Незалежність»Беспалько Н.А. з перевищенням наданих їй повноважень. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Таким чином, договір доручення, укладений між ТОВ фірмою «Незалежність», що діє як торговець на ринку цінних паперів, та ТОВ «Україна Трейдінг», внаслідок визнання його судом недійсним, не породжує ніяких передбачених ним наслідків, зокрема не надає для ТОВ фірми «Незалежність»жодних передбачених у ньому повноважень. Тому ТОВ фірма «Незалежність»не мала права реалізовувати прості іменні акції ВСАТ «Агрокомбінат «Слобожанський», так як володіла ними без достатньої правової підстави, тобто без укладеного у встановленому законом порядку договору доручення.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. ТОВ фірму «Незалежність»при укладенні договору купівлі-продажу цінних паперів № Т74; К 166-04 від 16 вересня 2004 року взагалі не можна вважати представником ТОВ «України Трейдінг», тому ТОВ фірма «Незалежність»діяла не з перевищенням повноважень, а взагалі без будь-яких повноважень. Згідно статті 658 Цивільного Кодексу України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Власником акцій, які були передані за договором № Т74; К 166-04 від 16.09.2004 року на момент укладення договору був позивач по справі - ТОВ «Україна Трейдінг». Згідно статті 237 Цивільного кодексу України, представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Жодної підстави для представництва позивача у третьої особи ТОВ фірми „Незалежність" при укладенні оспорюваної угоди не існувало (з урахуванням визнання недійсним договору доручення № К 165-04, від 16.09.2004 року).

Таким чином, господарським судом встановлено, що позивач не надавав іншим особам будь-яких прав по розпорядженню акціями, що є предметом оспорюваного договору, ТОВ «Україна Трейдінг»не підписував договору № Т74; К 166-04 від 16.09.2004 року, від імені ТОВ «Україна Трейдінг»договір купівлі-продажу уклала третя особа, без будь-якої правової підстави на те, що є прямим порушенням статті 658 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Договір № Т74; К 166-04 від 16.09.2004 року, укладений ТОВ фірмою "Незалежність" від імені ТОВ „Україна-Трейдінг" та ТОВ „Ерідан" не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки предметом даного договору є майно, що не перебувало у власності продавця за договором, а знаходилося у власності іншої юридичної особи.

Укладення договору № Т74; К 166-04 від 16.09.2004 року ТОВ фірмою «Незалежність»також суперечить статті 658 Цивільного кодексу України, що в силу ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, є підставою для визнання його недійсним, оскільки недійсним є правочин, що суперечить Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З довідки про обіг цінних паперів та листа АКІБ „УкрСиббанк" та пояснень представників сторін вбачається, що прості іменні акції ВСАТ „Агрокомбінат"Слобожанський" у кількості 9 767 136 (дев'ять мільонів сімсот шістдесят сім тисяч сто тридцять шість) штук були списані з рахунку ТОВ „Ерідан" на рахунок ТОВ „Україна-Трейдінг" 01 серпня 2005 року на підставі рішення господарського суду по справі № 46/140-05. Тобто, частина акцій у кількості 9767136 штук, які ТОВ „Україна-Трейдінг" у позові просить стягнути на свою користь вже була стягнута з ТОВ „Ерідан" та передана у власність позивача по справі - ТОВ „Україна-Трейдінг". Залишок акцій, що перейшли до відповідача за оспорюваним договором становить 474928 штук.

Загалом, на час вирішення спору по суті відповідач володіє 6023252 простими іменними акціями ВСАТ «Слобожанський», що вбачається з листа незалежного реєстратора Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантік лтд»№ 185/26 від 03.03.2007 р. Предствники сторін пояснили, що оспорюваний договір не був єдиним, за яким відповідач одержував прості іменні акції ВСАТ «Слобожанський».

З огляду на викладене, місцевий господарський суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №Т74; К166-04 від 16.09.2004 р. та стягнення 474928 штук простих іменних акцій ВСАТ „Агрокомбінат "Слобожанський" є обгрунтованими та підлягають задоволенню. В частині вимог про стягнення решти акцій вимоги задоволенню не підлягають. Витрати по сплаті державного мита в частині немайнових вимог та пропорційно до задоволеної частини майнових вимог, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, підлягають покладенню на відповідача.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погоджується, надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення повністю, та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своєю заявою відповідач уточнив вимоги апеляційної скарги і просить скасувати рішення  місцевого господарського суду в частині визнання недійсним договору №Т74; К 166-04 купівлі-продажу цінних паперів від 16 вересня 2004 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Україна Трейдінг" та товариством з обмеженою відповідальністю „Ерідан" та стягнненні з товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Трейдінг" прості іменні акції Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства "Агрокомбінат "Слобожанський" у кількості 474928  штук і відмовити в цій частині позову. В іншій частині рішення залишити без змін.

В своїй скарзі відповідач зазначає, що місцевий господарський суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотань про залучення у якості третьої особи ТОВ «Індустрія-Агро»та зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи №11/50-06, котре має суттєве значення для вирішення даного спору і виніс рішення по справі, що стосуються прав та охоронюваних інтересів третьої особи без залучення її до участі у справі.

Крім того, на думку відповідача, є хибним твердження суду про те, що дії ТОВ "Україна Трейдінг", направлені на виконання договору купівлі-продажу акцій та отримання часткової оплати за цим договором не є фактичним схваленням договору купівлі-продажу. Факт схвалення вказаних дій та чинності договору купівлі-продажу підтверджує також наявність провадження по справі № 11/50-06, що розглядається господарським судом Харківської області за позовом ТОВ "Україна Трейдінг" до ТОВ "Ерідан", третя особа ТОВ фірма "Незалежність" про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів № Т74; К166-04 від 16.09.2004р. (тобто цього ж договору, що є предметом розгляду у даній справі) та стягнення цінних паперів. Таким чином, у вказаному процесі по справі № 11/50-06 позивач сам визнає чинність вказаного договору купівлі-продажу, і це є також не спростованим фактом.

Свою скаргу відповідач також обґрунтовує тим, що відповідно до абз.4 п.9.2. Роз'яснення Вищого господарського суду України від 12.03.1999 року № 02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" встановлено, що наступне схвалення юридичною особою угоди, укладеної від її імені представником, який не мав належних повноважень, робить її дійсною з моменту укладення. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення до другої сторони угоди чи до її представника (лист, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення дій, які свідчать про схвалення угоди (прийняття її виконання, здійснення платежу другій стороні і т. ін.). У такому випадку, вимога про визнання угоди недійсною з мотивів відсутності належних повноважень представника на укладення угоди, задоволенню не підлягає. Діями, які свідчать про схвалення угоди ТОВ "Україна Трейдінг" є і добровільна передача акцій покупцю і прийняття часткової оплати і лист про розірвання договору купівлі-продажу, та, як вказувалося вище, позов про розірвання договору купівлі-продажу. Таким чином, згідно з ч.І ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Крім того, ст. 658 ЦК України, на яку посилається суд у своєму рішенні говорить про те, що право продажу товару належить власнику цього товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідач вважає, що виходячи зі змісту рішення, можна зробити висновок про те, що суд при вирішенні справи розглядав правовідносини між продавцем, покупцем та третьою особою -ТОВ фірма "Незалежність" у розрізі умов, що притаманні договору комісії, а не доручення, оскільки суд вказує, що спірний договір "не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки предмет даного договору є майно, що не перебувало у власності продавця за договором, а знаходилося у власності іншої юридичної особи ".

Згідно ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Тобто, на відміну від договору комісії, де комісіонер вчиняє дії від свого імені але за рахунок довірителя за договором доручення продавцем виступає саме власник товару (ТОВ "Україна Трейдінг"), що чітко визначено у спірному договорі купівлі-продажу.

Також, відповідач вважає, що місцевий господарський суд невірно застосував норми які передбачені ч.І ст. 216 ЦК України, оскільки норма вказаної статті говорить про те, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно з рішенням суду з відповідача стягнуто прості іменні акції ВСАТ "Агрокомбінат "Слобожанський" у кількості 474928 штук. При цьому, судом взагалі не з'ясовувався факт оплати відповідачем вказаних акцій, в результаті чого рішення суду взагалі не містить вказівки щодо зобов'язання позивача повернути відповідачеві грошові кошти, які були перераховані за договором купівлі-продажу в рахунок оплати за придбані акції. Таким чином, фактично суд застосував лише односторонню реституцію по відношенню до відповідача.

Позивач та третя особа вважають рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим і просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представником третьої особи заявлено клопотання про зупинення розгляду справи за подано апеляційною скаргою до розгляду Верховним судом України скарги на ухвалу судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2007 року.

Судова колегія порадившись на місці, вважає, що клопотання про зупинення провадження по справі задоволенню не підлягає, оскільки ухвала судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2007 року набрала законної сили з моменту її проголошення.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх, юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого господарського суду та задоволення апеляційної скарги  з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява і рішення місцевого господарського обґрунтовані тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.07.2006 року у справі № 2-1907/06 за позовом ТОВ фірми «Незалежність»до ТОВ «Україна Трейдінг»та Беспалько Наталії Анатоліївни було визнано недійсним договір доручення № К 165-04, від 16.09.2004 року між ТОВ фірмою «Незалежність»та ТОВ «Україна Трейдінг», як такий, що був укладений представником ТОВ фірми «Незалежність»Беспалько Н.А. з перевищенням наданих їй повноважень. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України,  рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Таким чином, договір доручення, укладений між ТОВ фірмою «Незалежність», що діє як торговець на ринку цінних паперів, та ТОВ «Україна Трейдінг», внаслідок визнання його судом недійсним, не породжує ніяких передбачених ним наслідків, зокрема не надає для ТОВ фірми «Незалежність»жодних передбачених у ньому повноважень. Тому ТОВ фірма «Незалежність»не мала права реалізовувати прості іменні акції ВСАТ «Агрокомбінат «Слобожанський», так як володіла ними без достатньої правової підстави, тобто без укладеного у встановленому законом порядку договору доручення.

Однак, до матеріалів справи надано ухвалу судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2007 року  про скасування рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.07.2006 року у справі № 2-1907/06 та закриття провадження по справі. Зазначена ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення.

Крім того, як правомірно зазначає скаржник, є хибним твердження суду про те, що дії ТОВ "Україна Трейдінг", направлені на виконання договору купівлі-продажу акцій та отримання часткової оплати за цим договором не є фактичним схваленням договору купівлі-продажу.

Скаржник обґрунтовано посилається на п.9.2. роз'яснення Вищого господарського суду України від 12.03.1999 року № 02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними", котрим визначено, що наступне схвалення юридичною особою угоди, укладеної від її імені представником, який не мав належних повноважень, робить її дійсною з моменту укладення. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення до другої сторони угоди чи до її представника (лист, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення дій, які свідчать про схвалення угоди (прийняття її виконання, здійснення платежу другій стороні і т. ін.). У такому випадку, вимога про визнання угоди недійсною з мотивів відсутності належних повноважень представника на укладення угоди задоволенню не підлягає.

Діями, які свідчать про схвалення угоди ТОВ "Україна Трейдінг" є і добровільна передача акцій покупцю і прийняття часткової оплати, а також лист про намір розірвання укладеного спірного договору купівлі-продажу.

Обґрунтоване і посилання скаржника на те, що суд при вирішенні справи розглядав правовідносини між продавцем, покупцем та третьою особою -ТОВ фірма "Незалежність" у розрізі умов, що притаманні договору комісії, а не доручення, оскільки суд вказує, що спірний договір "не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки предмет даного договору є майно, що не перебувало у власності продавця за договором, а знаходилося у власності іншої юридичної особи ".

Згідно ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Тобто, на відміну від договору комісії, де комісіонер вчиняє дії від свого імені але за рахунок довірителя за договором доручення продавцем виступає саме власник товару (ТОВ "Україна Трейдінг"), що чітко визначено у спірному договорі купівлі-продажу.

За таких обставин, висновки, викладені в рішенні господарського суду не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача, з яких вони оспорюються є підставою для його  скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, п.п.3,4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково. Рішення  господарського суду Харківської області від 05.03.2007 р. по справі № 38/21-07 змінити та  прийняти нове рішення. Рішення в частині визнання недійсним договору №Т74; К 166-04 купівлі-продажу цінних паперів від 16 вересня 2004 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Україна Трейдінг" та товариством з обмеженою відповідальністю „Ерідан", стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Трейдінг" прості іменні акції Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства "Агрокомбінат "Слобожанський" у кількості 474928 (чотириста сімдесят чотири тисячі дев'ятьсот двадцять вісім) штук, стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан"  на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Трейдінг"  - 1272 грн. 32 коп. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу скасувати та в позові в цій частині відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Трейдінг" 61002, м. Харків, вул.Сумська,82, кв.2 (р/р 0000 в ХФ АКІБ "УкрСиббанк" "ХРУ ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідан" 61000, м.Харків, вул.К.Маркса,9 (р/р 000 в ХФ АКІБ "УкрСиббанк" "ХРУ", МФО 351641, ) –1023,50 грн. держмита за подання апеляційної скарги.

Наказ доручити видати господарському суду Харківської області.

В задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити.

Повний текст постанови підписаний судовою колегією 20.06.2007 року.

Головуючий суддя                                                  Пушай В.І.

суддя                                                 Барбашова С.В.

суддя                                                 Плужник О.В.