СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.07                                                                                 Справа № 15/203пд

Суддя Пономаренко Є.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Цегельний завод",                     Зімогір`я Слов`яносербського району

до Закритого акціонерного товариства «Зімогір`ївський цегельний завод», м. Зімогір`я Слов`яносербського району

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Луганськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Державна податкова інспекція у Слов`яносербському районі Луганської області

про визнання договору дійсним та визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача –Зіновіє’в О.А., довіреність № 777 від 03.05.07,  представник Волков С.С., довіреність № 778 від 03.05.07.;

від відповідача - не прибув;

від 3-ої особи РВ ФДМУ в Луганській області - не прибув;

від 3-ої особи ДПІ у Слов`яносербському районі - Анохіна Г.О. - держ. податк. інсп. юр. сектору, довіреність № 3/10 від 04.01.07.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги:

- визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 77 від 07.09.2005р., укладений між ТОВ «СП «Цегельний завод»та ЗАТ «Зимогір`ївський цегельний завод»щодо продажу на користь позивача нерухомого майна, розташованого за адресою України, місто Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, зокрема, склад паливо-мастильних матеріалів, позначений літером Ж, матеріальний склад з допоміжним цехом, позначений літерами З, З2 та З3, облицьовувальний цех, позначений літером в7;

- визнати за ТОВ «СП «Цегельний завод»право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою України, місто Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, зокрема, склад паливо-мастильних матеріалів, позначений літером Ж, матеріальний склад з допоміжним цехом, позначений літерами З, З2 та З3, облицьовувальний цех, позначений літером в7, придбане за договором № 77 купівлі-продажу нерухомого майна від 07.09.2005р., укладеного між ТОВ «СП «Цегельний завод»та ЗАТ «Зимогір`ївський цегельний завод»;

- визнати за ТОВ «СП «Цегельний завод»право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою України, місто Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, а саме: на будівлю газо регуляторного пункту з газопроводом, яка позначена літером М, та огорожу території, позначену літером 2, яке було придбане ТОВ «СП «Цегельний завод»за договором № 41 купівлі-продажу від 21.08.2003р., укладеному між ТОВ «СП «Цегельний завод»та ЗАТ «Зимогір`ївський цегельний завод».

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином - ухвали направлялися за офіційним належним місцезнаходженням підприємства відповідача. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представником третьої особи - Державної податкової інспекції у Слов’яносербському районі Луганської області надано пояснення про те, що відчуження спірного майна, як такого що перебувало у податковій заставі, за договорами, на підставі яких заявлено позовні вимоги, здійснювалося на підставі дозволів податкового органу. При цьому, кошти від реалізації такого майна, сплачені покупцем у повному обсязі та надійшли в рахунок податкового боргу продавця.

Представником третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області надано пояснення про те, що  спірне майно не є таким, що не увійшло до приватизаційної маси підприємства продавця та відповідно не є державною власністю.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідачу у справі - Закритому акціонерному товариству "Зимогір'ївський цегельний завод" належали на праві власності будівлі та споруди, розташовані за адресою, Україна, м. Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, в тому числі, будівля газорегуляторного пункту з газопроводом, огорожа території, склад паливо-мастильних матеріалів, матеріальний склад з допоміжним цехом, та облицьовувальний цех. Зазначене нерухоме майно належало відповідачу на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 17.11.1993р., посвідченого Четвертою Луганською державною нотаріальною конторою за р. №1-5842, та додатку до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області від 18.08.2003 року №490 (про перелік нерухомого майна). Право власності на нерухоме майно було зареєстроване за відповідачем у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно під реєстраційним номером 2343617, про що у Слов'яносербському районному бюро технічної інвентаризації зроблено запис 3 у книзі 1.

Відповідач продав спірне майно, а саме: будівля газорегуляторного пункту з газопроводом, огорожа території, склад паливо-мастильних матеріалів, матеріальний склад з допоміжним цехом, та облицьовувальний цех на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Цегельний завод" за договорами №41 від 21.08.2003р. та №77 від 07.09.2005р.

Позовні вимоги про визнання за ТОВ «СП «Цегельний завод»права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою України, місто Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, а саме: на будівлю газо регуляторного пункту з газопроводом, яка позначена літерою М, та огорожу території, позначену літерою 2, яке було придбане ТОВ «СП «Цегельний завод»за договором № 41 купівлі-продажу від 21.08.2003р., укладеному між ТОВ «СП «Цегельний завод»та ЗАТ «Зимогір`ївський цегельний завод» підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Між сторонами у справі 20 серпня 2003 року було укладено договір купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Глушень О.С. Слов'яносербського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №671, за яким було відчужено частину майна відповідача на суму 165418 грн. 80 коп. Згідно пункту 2 цього договору покупець (позивач у справі) мав сплатити кошти за придбане майно на розподільчий рахунок ДШ у Слов'яносербському районі.

20          серпня 2003 року позивач платіжним дорученням №108 сплатив на розподільчий рахунок ДШ у Слов'яносербському районі 197752 грн. 14 коп., з яких 165418 грн. 80 коп. були заплачені за майно, придбане за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 20.08.2003р., а решта коштів за інше майно відповідача, продаж якого було погоджено ДШ.

Також між сторонами 21 серпня 2003 року укладено договір №41 купівлі-продажу, за яким відповідач продав позивачу майнові активи, в тому числі, будівлю газо регуляторного пункту з газопроводом та огорожу території, які розташовані за адресою: Україна, м. Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1. Договір №41 купівлі-продажу від 21.08.2003р. був укладений у простій письмовій формі.

Додатковою угодою №1 від 21.08.2003р. сторонами внесено зміни до договору №41 від 21.08.2003р. якою викладено в новій редакції пункт 3.2. договору. Згідно нової редакції пункту 3.2. договору №41 від 21.08.2003р. покупець (позивач у справі) сплачує за придбане майно 70759 грн. 20 коп., які у свою чергу спрямовуються на розподільчий рахунок ДШ у Слов'яносербському районі у сумі 32333 грн. 34 коп., та на рахунок продавця (відповідача у справі) у сумі 38425 грн. 86 коп.

Майно, що було придбано позивачем за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 20.08.2003р. та договором купівлі-продажу №41 від 21.08.2003р., в тому числі спірними об'єктами нерухомості: будівлею газорегуляторного пункту з газопроводом та огорожею території, було передано продавцем (відповідачем у справі) покупцеві (позивачу) за актом прийому-передачі від   25 серпня 2003 року.

Відповідно до положень договору купівлі-продажу позивач оплатив придбане майно в повному обсязі, що підтверджується платіжними документами, доданими до матеріалів справи та поясненнями Державної податкової інспекції у Слов’яносербському районі.

За станом на день укладення договору №41 від 21.08.2003р., на підставі якого заявлено вимоги про визнання права власності за третьою позовною вимогою, діяв Цивільний кодекс Української РСР.

Згідно частини 1 статті 128 Цивільного кодексу Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Договором купівлі-продажу №41 від 21.08.2003р. іншого порядку набуття права власності за договором не передбачено.

Цивільний кодекс Української РСР та інші нормативні акти не вимагали обов’язковості нотаріальної форми щодо договорів про відчуження нерухомості, які укладаються між юридичними особами.

Таким чином, виходячи з вищенаведених фактичних обставин, щодо укладення договору та його виконання сторонами, позивач набув право власності на об’єкт продажу за договором купівлі-продажу №41 від 21.08.2003р. з моменту передачі відповідачем майна за актом прийому-передачі, тобто з 25 серпня 2003 року.

Перша та друга позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 77 від 07.09.2005р. та  про визнання за ТОВ «СП «Цегельний завод»права власності на нерухоме майно, відчужене за даним договором, підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Між сторонами 07 вересня 2005 року укладено договір №77 купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно даного договору відповідач здійснив продаж наступних об'єктів нерухомості:

-          склад паливо-мастильних матеріалів, що знаходиться за адресою: Україна, місто Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, позначений літерою Ж у технічному паспорті.

-          матеріальний склад з допоміжним цехом, що знаходяться за адресою: Україна, місто Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, позначений літерою З у технічному паспорті.

-          облицьовувальний цех (вбудоване не житлове приміщення), що знаходиться за адресою: Україна, місто Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, позначений літерою в у технічному паспорті, та добудовано до будівлі формовки пічного відділення та тунельного сушила, позначених літером В.

Відчуження даного майна, з огляду на те, що воно перебувало в податковій заставі, здійснювалося за дозволами ДПІ у Слов'яносербському районі Луганської області, що підтверджується дозволами та поясненнями ДПІ.

Відповідно до п.п.  4.1.. 4.2 договору №77 від 07.09.2005р. оплата вартості майна здійснюється Покупцем (позивачем у справі) авансовими платежами до моменту укладення цього договору, шляхом переводу грошових коштів на розподільчий рахунок ДПІ у Слов'яносербському районі Луганської області.

Відповідно до положень договору купівлі-продажу позивач оплатив придбане майно в повному обсязі, що підтверджується платіжними документами, доданими до матеріалів справи та поясненнями Державної податкової інспекції у Слов’яносербському районі.

Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що підтверджується доданими до справи листами.

Відповідно до ст. 657 Цивільного Кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 220 Цивільного Кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов  договору, що  підтверджується  письмовими  доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Сторонами по договору купівлі-продажу була досягнута домовленість по усім істотним умовам договору купівлі-продажу, що підтверджується змістом вказаного договору.

Сторони по договору виконали його, а саме продавець передав майно покупцю, покупець оплатив отримане майно в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої право чин є правомірним якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відомостей та доказів про визнання договору купівлі-продажу недійсним в судовому порядку не надано.

За таких обставин вказаний договір купівлі-продажу підлягає визнанню дійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного Кодексу України право  власності  на  майно  за  договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,  виникає у набувача  з  моменту  такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У зв’язку з визнанням договору купівлі-продажу дійсним, похідна від позовної вимоги  про визнання договору дійсним підлягає задоволенню і вимога про визнання права власності за позивачем на придбане за даним договором майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

За викладених обставин, набуття позивачем права власності на об’єкт нерухомості щодо якого заявлено позовні вимоги, повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. п. 1.3., 1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 № 6/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 за № 66/7387 (далі - Тимчасове положення), обов’язковій реєстрації в комунальних підприємствах бюро технічної інвентаризації підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України  витрати зі сплаченого державного мита у сумі 85 грн. 00 коп. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. відносяться на відповідача.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2 Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 77 від 07.09.2005р., укладений між ТОВ «СП «Цегельний завод»та ЗАТ «Зимогір`ївський цегельний завод»щодо продажу на користь позивача нерухомого майна, розташованого за адресою України, місто Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, зокрема, склад паливо-мастильних матеріалів, позначений літерою Ж, матеріальний склад з допоміжним цехом, позначений літерами З, З2 та З3, облицьовувальний цех, позначений літерою в7.

3. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «Цегельний завод», м. Зімогір`я Слов`яносербського району Луганської області,  вул. Заводська, б. 1, ідентифікаційний код за , право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою України, місто Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, зокрема, склад паливо-мастильних матеріалів, позначений літером Ж, матеріальний склад з допоміжним цехом, позначений літерами З, З2 та З3, облицьовувальний цех, позначений літером в7, придбане за договором № 77 купівлі-продажу нерухомого майна від 07.09.2005р., укладеного між ТОВ «СП «Цегельний завод»та ЗАТ «Зимогір`ївський цегельний завод».

4. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «Цегельний завод», м. Зімогір`я Слов`яносербського району Луганської області,  вул. Заводська, б. 1, ідентифікаційний код за , право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою України, місто Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, вул. Заводська, буд. 1, а саме: на будівлю газо регуляторного пункту з газопроводом, яка позначена літером М, та огорожу території, позначену літером 2, яке було придбане ТОВ «СП «Цегельний завод»за договором № 41 купівлі-продажу від 21.08.2003р., укладеному між ТОВ «СП «Цегельний завод»та ЗАТ «Зимогір`ївський цегельний завод».

5. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Зімогір`ївський цегельний завод», м. Зімогір`я Слов`яносербського району Луганської області, вул. Заводська, б. 1, ідентифікаційний код за на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Цегельний завод», м. Зімогір`я Слов`яносербського району Луганської області,  вул. Заводська, б. 1, ідентифікаційний код за витрати зі сплати державного мита в сумі 85 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 16.05.2007р.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко