ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.04.07                                                                                           Справа№ 3/67-11/49A

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Львів

До: КП “Львівського обласного учбового центру підготовки та підвищення кваліфікації робітників та інженерно-технічних працівників і спеціалістів для виконання робіт з підвищеною небезпекою”, м.Львів

Про стягнення 7900,00грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Бондарець-предст. доручення № 01-7/13-20 від 10.01.2007року

Від відповідача  Горбай-предст.доручення № 3 від 19.04.2007року, Паночко-гол.бухг.доручення № 1 від 27.03.2007року

Сторонам в порядку статті 125 КАС України роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України, відповідно до ст.127 КАС України –право відводу судді статті 27  КАС України та право відводу секретаря судових засідань стаття 29 КАС України. Заяв та клопотань про відвід судді та секретаря судових засідань не заявлено.

Суть спору:

Позовну заяву подано Львівським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів до КП “Львівського обласного учбового центру підготовки та підвищення кваліфікації робітників та інженерно-технічних працівників і спеціалістів для виконання робіт з підвищеною небезпекою” про стягнення 7900,00грн штрафних санкцій за незабезпечення встановленого нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази відповідно до ст.. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач відповідно до ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” повинен був створити робочі місця для інвалідів в кількості 1 –робоче місце. Фактичне працевлаштування, згідно звітів відповідача  не відповідає встановленим нормативам. У випадку коли чисельність інвалідів, які пропрацювали менша від нормативу відповідач повинен самостійно відраховувати кошти відділенню Фонду за не створенні робочі місця для інвалідів в розмірі середньомісячної заробітної плати за кожне нестворене робоче місце.

Оскільки відповідачем не  було створено робочого місця для інвалідів, позивачем нараховано  господарсько-адміністративні  санкції за нестворені  робочі місця в розмірі 7900 грн., які обчислюються як добуток середньорічної заробітної плати на підприємстві на середньорічну кількість робочих місць, не зайнятих інвалідами відповідно до  встановленого нормативу.

Дослідивши представлені суду матеріали, суд відмовляє Фонду соціального захисту інвалідів у позові про стягнення боргу в розмірі 7900 грн., нарахованого внаслідок порушення відповідачем  встановленого нормативу робочих місць у 2005році з огляду на наступне:

Згідно поданого Відповідачем розрахунку середньооблікової  кількості штатних працівників –інвалідів на КП “Львівському обласному учбовому центрі підготовки та підвищення кваліфікації робітників та ІТП і СВРПН” за 2005р. з врахуванням  періоду звернення  в Шевченківський районний центр зайнятості (витяг з Інформації бази даних Шевченківського районного центру зайнятості м. Львова) на підприємстві працював один інвалід, що відповідає встановленим нормативам для цього підприємства.

Крім цього, відповідно до ст.18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (редакція закону від 27.11.2003р., яка діяла на момент винекнення спірних правовідносин) на підприємства покладається обов”язок створювати робочі місця для інвалідів, про те це не супроводжується обов”язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування.

Відповідно до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 314 “Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів” (яка діяла до 31.01.2007р.) від 03.05.1995року працевлаштуванням інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров”я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Відповідачем була заявлена вільна вакансія бібліотекаря до Шевченківського районного центру зайнятості м. Львова, (довідка № 2253/05 від 25.12.2006), тому ним виконано вимоги Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись ст.18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” в редакції Закону від 27.11.2003р., ч.6 розділу 7 «Прикінцевих та перехідних положень», ст..250 ГК України, ст..ст. 6,17, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В  задоволенні позову Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення із КП “Львівський обласний учбовий центр підготовки та підвищення кваліфікації робітників та ІТП і СВРПН”  про стягнення заборгованості в сумі 7900 гривень - відмовити.

Постанова набирає чинності у відповідності до ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя