ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" лютого 2007 р.
Справа № 8/364/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:  Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання: Волощук О. О.

за участю представників сторін

від позивача: Летуча С.В. – за дорученням

від відповідача: Арбатський С.О. – за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради, м. Миколаїв

на рішення господарського суду Миколаївської області

від  22 грудня 2006 року

у справі № 8/364/06

за позовом Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради, м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Коледж преси та телебачення”, м. Миколаїв

про розірвання договору користування комунальним майном, виселення та повернення нежитлових приміщень

В С Т А Н О В И Л А:

11.10.2006 р. Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради (далі позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Коледж преси та телебачення” (далі відповідач) про дострокове розірвання договору користування комунальним майном від 07.07.1999 р., виселення відповідача та повернення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 13 позивачеві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за умовами укладеного договору від 07.07.1999 р. відповідачеві було передано в безкоштовне користування комунальне майно колишнього дитячого садка № 47, що розташоване за адресою м. Миколаїв, проспект Миру, 13. У зв’язку з виникненням гострої необхідності в додаткових приміщеннях для розміщення дошкільних закладів, що обумовлено великою народжуваністю у місті, що призводить до перевантаження та черги на влаштування дітей до дитячих навчальних закладів, позивач звернувся до відповідача з листом № 1448-13/06 від 11.08.2006 р. з пропозицією розірвати зазначений договір та звільнити займане приміщення. Ця пропозиція позивача була відхилена відповідачем листом № 592 від 30.08.2006 р., у зв’язку з чим позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 834, п. 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та ст. ст. 3, 12, 16 Закону України „Про дошкільну освіту”.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не наведено жодних фактичних даних про виникнення непередбачених обставин, що викликали необхідність в майні для самого позичкодавця, а крім того, договір від 07.07.1999 р. є господарським договором та до нього встановлений відповідний порядок розірвання, передбачений ст. 188 ГК України, а позивач звернувся до суду без додержання попереднього порядку розгляду цього питання, у зв’язку з чим між сторонами відсутній спір, а тому провадження у справі підлягає припиненню.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.12.2006 р. (суддя Філінюк І. Г.) в задоволені позову – відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач належним чином виконує всі свої зобов’язання за укладеним договором від 07.07.1999 р., а тому відповідно до п. п. 9.3, 9.5, 9.6 договору, ст. 188 ГК України та ст. 525 ЦК України підстави для розірвання договору –відсутні, оскільки розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно прийнято без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з  порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В судовому засіданні представник відповідача доводи відзиву на апеляційну скаргу підтримав.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції 07.07.1999 р. між Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради, правонаступником якого є позивач у справі та ТОВ „Школа преси та телебачення”, правонаступником якого є відповідач у справі був укладений договір безкоштовного користування комунальним майном –приміщенням колишнього дитячого садка № 47, що розташований за адресою м. Миколаїв, проспект Миру, 13 строком на 5 років. За актом прийому-передачі від 07.07.1999 р. зазначене майно передано позивачем відповідачеві.

Додатковою угодою від 02.04.2000 р. строк дії договору від 07.07.1999 р. продовжений до 10 років, тобто до 07.07.2009 р.

Пунктом 9.10 договору встановлено, що дія договору припиняється згідно з Законами України „Про місцеве самоврядування в Україні”, „Про оренду державного та комунального майна”, Цивільного кодексу України та умов договору.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладання, тому взаємовідносини сторін регулюються Цивільним кодексом України, що набрав чинності з 01.01.2004 р., а укладений між сторонами договір від 07.07.1999 р. є договором позички.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 834 ЦК України позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення майна у разі, якщо у зв’язку з непередбаченими обставинами майно стало потрібним йому самому.

З наданих на вимогу апеляційного суду та залучених до матеріалів справи, з метою повного, всебічного та об’єктивного розгляду справи, додаткових доказів, вбачається, що на сьогоднішній час в м. Миколаєві виникла гостра необхідність в додаткових приміщеннях для розміщення дошкільних закладів, що обумовлено великою народжуваністю у місті, що призводить до перевантаження та черги на влаштування дітей до дитячих навчальних закладів.

Так, за останні 5 років народжуваність в м. Миколаєві значно зросла та у 2006 році склала 4199 малюків та порівняно з 2001 р. складає 122.42%. Як наслідок цього, станом на 01.01.2007 р. черга на влаштування до дошкільних навчальних закладів у м. Миколаєві складає 1580 малюків, в тому числі по Ленінському району –508. Всі функціонуючі дошкільні навчальні заклади м. Миколаєва перевантажені.

Наведені обставини колегія суддів визнає непередбаченими, оскільки про них позивач не знав та й не міг знати при укладенні договору позички від 07.07.1999 р., а тому вважає вимоги позивача про розірвання договору і повернення майна обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач звертався до відповідача з листом № 1448-13/06 від 11.08.2006 р. з пропозицією розірвати зазначений договір та звільнити займане приміщення, але ця пропозиція позивача була відхилена відповідачем листом № 592 від 30.08.2006 р., тобто позивачем був дотриманий встановлений ст. 188 ГК України порядок розірвання господарських договорів.

Крім того, за договором від 07.07.1999 р. позивачем відповідачеві в безкоштовне користування було передано комунальне майно приміщення колишнього дитячого садка № 47 для створення вищого навчального закладу.

Дитячий садок, згідно ст. 12 Закону України „Про дошкільну освіту” є дошкільним навчальним закладом.

Відповідно до ст. 3 цього Закону держава визнає приоритетну роль дошкільної освіти та створює належні умови для її здобуття. Держава сприяє розвиткові та збереженню мережі дошкільних навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форм власності.

Пунктом 5 ст. 16 зазначеного Закону встановлено, що вивільнені приміщення ліквідованих державних та комунальних дошкільних навчальних закладів використовуються виключно для роботи з дітьми. Майно, яке є державною або комунальною власністю (земельні ділянки, будівлі, споруди, обладнання тощо), придбання чи відокремлення якого призначене для здобуття дітьми дошкільної освіти, використовується виключно із зазначеною метою.

Доводи відповідача про те, що ним здійснений капітальний та поточний ремонт майна колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ці взаємовідносини сторін знаходяться поза межами заявлених позовних вимог та не є предметом розгляду по цій справі. Крім того, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідними позовними вимогами до позивача в порядку окремого судового провадження.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що при ухваленні судового рішення місцевий суд неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи та його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, у зв’язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення, про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі колегія суддів визнає за необхідне покласти на відповідача та стягнути з останнього до Держбюджету України: 85 грн. держмита за позовну заяву, 42 грн. 50 коп. держмита за апеляційну скаргу, а також 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь ДП „Судовий інформаційний центр”.

Керуючись ст. ст. 99, 101–105 ГПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради, м. Миколаїв – задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 22.12.2006 року у справі № 8/364/06 – скасувати.

Позов Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради, м. Миколаїв –задовольнити.

Розірвати договір безоплатного користування майном укладений 07.07.1999 р. між Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради та ТОВ „Школа преси та телебачення”.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „Коледж преси та телебачення”, м. Миколаїв та зобов’язати останнього повернути Управлінню з використання та розвитку комунальної власності міської ради, м. Миколаїв нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Миколаїв проспект Миру, 13.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Коледж преси та телебачення”, м. Миколаїв до Держбюджету України  85 грн. держмита за позовну заяву (одержувач УДК у м. Миколаєві, банк ГУДКУ в Миколаївській області, рахунок 0006, МФО 826013, ЕДРПОУ 23626096); 42 грн. 50 коп. держмита за апеляційну скаргу (одержувач Головне управління державного казначейства в Одеській області, банк ГУДКУ в Одеській області, рахунок 0008, МФО 828011, ЕДРПОУ 23213460, код бюджетної класифікації 22090200), а також 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь ДП „Судовий інформаційний центр”(01004, м. Київ, вул. Дарвіна, 6, код ЕДРПОУ 30045370, р/р 0001, МФО 325707 у ВАТ „Банк Універсальний” м. Львів,).

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                         В. В. Шевченко

Судді                                                                               В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко