ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

21.05.2007
Справа №2-30/5614-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від позивача – Заводчикові, СПД, паспорт ЕС 679334 виданий 25.06.1998 р. Алуштинським МВ ГУ МВС України в АРК.

Від відповідача – Єнін, за дов. від 06.03.2007 р. № 41/1-8-2642 у справі.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Суб’єкта підприємницької діяльності Заводчиковой Юлії Володимирівни, м. Алушта, вул. 60 років СРС, буд. 12а, кв. 80.

до відповідача Територіального управління головної державної інспекції по автомобільному транспорту АРК, м. Сімферополь, вул. Надинського, буд. 15.

Про визнання нечинною постанову № 029438 від 20.07.2006 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду АР Крим звернулась СПД Заводчикові Ю.В. з позовом про визнання нечинною постанову Територіального управління головної державної інспекції по автомобільному транспорту АРК № 029438 від 20.07.2006 р. про застосування до суб’єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій в сумі 1700,0 грн.

Свої вимоги позивач пояснює наступним. Як вказано в постанові, підставою накладення фінансової санкції є відсутність у перевізника документів, які вказані в статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлена схема маршруту. Однак, як зазначає позивач, паспорт приміського маршруту № 10 «Верхня Кутузова – Центр – Робочий куток» находився у перевізника. Крім того, позивач вказує, що дозвіл на здійснення перевозок наданий йому листом виконкому Алуштинської міської ради, який був скерований на адресу відповідача. Таким чином, позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, а тому просить визнати її нечинною.

Відповідач у відзиві (а.с. 21 – 22) позов не визнає, з підстав, що протоколом від 10.07.2006 р. бланк № 001235 було зафіксовано порушення позивачем статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», послуги перевезення пасажирів надавалися без оформлення схеми маршруту. Протокол був складений у присутності водія, підписаний та вручений другий екземпляр. На підставі протоколу була винесена постанова № 029438 від 20.07.2006 р. Крім того, відповідач зазначив, що перевезення пасажирів здійснювалося за маршрутом «Верхня Кутузовка – Центр – Робочий куток», а схема, яку була у наявності у водія дозволяла здійснювати перевезення за маршрутом «Верхня Кутузовка – Центр – Морвокзал». Однак така схема є дійсною при наявності дозволу Державтоінспекції, але строк його дії сплив 29.05.2006 р. З підстав викладеного, позивач вважає постанову № 029438 від 20.07.2006 р. законною та обґрунтованою і просить у позові відмовити.

Дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

30.04.2003 р. Алуштинський виконком міської ради та СПД Заводчикова Ю.В. уклали договір № 008 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом. В пункті 1 договору встановлено, що замовник має право, а перевізник бере на себе зобов’язання по здійсненню перевезення пасажирів на маршруті № 10 на період з 30.07.2003 р. по 30.04.2006 р. (а.с. 10).

До договору оформлений паспорт приміського та міського маршруту № 10, який проходить «Верхня Кутузовка – Центр Морвокзал».

10.07.2006 р. спеціалістом відділу державного контролю, державним інспектором Управління автотранспортної інспекції в АР Крим Шайхслісламовим В.М. була здійснена перевірка транспортного засобу Mersedes – Bens номерний знак 030-43 КО, який належить СПД Заводчиковой Ю.В. з питання дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Під час проведення перевірки автотранспортного засобу був складений протокол від 10.07.2006 р. № 690 бланк № 001235 (а.с. 25) про виявлення порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке виражається в тому, що регулярні перевезення пасажирів здійснювалися без оформлення схеми маршруту, про що зроблена запис в дорожньому листі № 006872. Протокол був складений у присутності водія автотранспортного засобу Вітова М.Д., який підписав його.

На підставі протоколу була винесена постанова № 029438 від 20.07.2006 р. про застосування до СПД Заводчиковой Ю.В. фінансових санкцій в сумі 1700,0 грн.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. № 2344-111 (далі – Закон) автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред’являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. До таких документів відноситься, зокрема, схему маршруту.

Відсутність схеми підтверджується письмовими поясненнями водія Вітова М.Д. в протоколі, де зазначено, що схеми немає у зв’язку зі зміною маршруту.

Як зафіксовано в протоколі та слідує з позовної заяви, перевезення пасажирів позивачем здійснювалося по маршруту «Верхня Кутузова – Робочий куток», однак в матеріали справи представлений паспорт приміського та міського маршруту (а.с. 11), де під номером 10 визначений маршрут «Верхня Кутузова – Центр – Морвокзал» перевізника ПП Заводчикової Ю.В. Маршрут узгоджений з ДАИ. Такий паспорт дійсний при наявності листа вих. №  11/110-дп від 29.05.2003 р. (а.с. 24) яким визначається маршрут руху, а також вказується, що зміна маршруту руху без згоди з Державтоінспекцією не допускається. Маршрут руху дійсний до 29.05.2006 р.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевезень передбачена абз. 2 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Так, за надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, передбачає накладення штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів громадян.

Відповідно до п. 2 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів” підставами для визнання акта недійсним є невідповідальність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова № 029438 від 20.07.2006 р. прийнята Територіальним управлінням головної державної інспекції по автомобільному транспорту АРК  у відповідності з діючим законодавством та визначеній компетенції, а тому у позові слід відмовити.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача про те, що листом від 14.07.2006 р. № 2194 (а.с. 9) виконавчий комітет Алуштинської міської ради надав дозвіл позивачу на здійснення перевезень, оскільки цій лист був адресований Управлінню автотранспортної інспекції в АРК і в ньому міститься прохання про незастосування штрафних санкцій до позивача та повідомлення про те, що призначений конкурс на даний маршрут на 14.07.2006 р.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони – суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені з нею документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 16.05.2007 р., постанова складена та підписана суддею 29.05.2007 р.

Керуючись ст. ст. 158 – 161, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.