ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.02.2007
Справа №2-27/338-2007А

За позовом – Товариство з обмеженою відповідальністю “Пальміра – Палас”, м. Ялта, с.м.т. Курпати, вул. Алупкінське шосе, 12, літера 3.

До відповідача – ДПІ в м. Ялта, м. Ялта, вул. Васильова, 16.

За участю прокуратури АР Крим.

Про скасування    податкового повідомлення – рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –   Нізяєва Ю. Ю., дор. у справі.

Від відповідача – Фунтіков Д. Г., дор. у справі; Обухова, дор. у справі.

Від прокуратури -  Горна К.І., посв.

Сутність спору:

Позивач  –  товариство з обмеженою відповідальністю “Пальміра – Палас” звернувся до Господарського суду АР Крим про  скасування    податкового повідомлення – рішення ДПІ в м. Ялта   від 25.10.2006 р. №/11 про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 2028315 грн. і визначення податкового забовязання по ПДВ, що належить сплаті до бюджету,  в сумі 1388025 грн. і штрафних санкцій у розмірі 694012, 5 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем було фактично призначено без наявності законних підстав повторну перевірку, переперевірку питань, які вже були перевірені  раніш і по результатам вказаної перевірки було прийнято відповідне податкове повідомлення – рішення. Тобто позивач вважає, що при призначенні виїзної позапланової документальної перевірки в серпні 2006 р., потім і при проведенні цієї  перевірки,  яка фактично є повторною, відповідачем було допущено порушення порядку проведення перевірок, що тягне за собою незаконність як висновків в акті перевірки, так і податкового повідомлення – рішення,  прийнятого на підставі вказаного акту. До того ж , позивач вважає, що законодавець не ставить виникнення права на бюджетне відшкодування в залежність від того, коли у отримувача товару виникло забовязання перед постачальником, а визначає, що суми ПДВ повинні бути фактично сплачені постачальникам товару.

На підставі викладеного,  просить позов задовольнити.

Відповідач у запереченнях на позов повідомив про те, що позивачем було фактично допущено завишення суми бюджетного відшкодування за січень 2006 р. у розмірі 2181680 грн. Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, що дорівнює сумі податку, фактично сплаченої покупцем товарів ( послуг ) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів ( послуг ). Таким чином,   вважає, що винесене податкове повідомлення – рішення було винесено у чіткої відповідності до норм чинного законодавства України.

Позивач заявою від 22.01.2007 р. уточнив позовні вимоги та просить скасувати податкове повідомлення – рішення ДПІ в м. Ялта  №/1 від 25.10.2006 р. про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ в сумі 2028315 грн. і визначення податкового забоязання по ПДВ, що належить до сплати в бюджет,  в сумі 1388025 грн. і штрафних санкцій у розмірі 649012,3 грн.

Суд прийняв до уваги вказане уточнення. Відповідач з вказаним уточненням був ознайомлений.

Відповідач клопотанням від 20.01.2007 р. просить залучити до участі у справі для захисту інтересів держави представника Прокуратури АР Крим.

Суд вказане клопотання залишив без задоволення, оскільки відповідно до ст.. 60 КАСУ це право належить прокурору.

Відповідач у доповненнях до заперечень на позов повідомив про те, що проведення позапланової виїзної перевірки в даному випадку цілком правомірно, оскільки у відношенні посадової особи ДПІ в м. Ялта проводилося  службове розслідування.  По факту, отриманих результатів проведених зустрічних перевірок по постачальникам, фактична сплата за якими не відповідають періоду, відповідно до якого представлено розрахунок бюджетного відшкодування. Таким чином, відповідач вважає, що проведена перевірка цілком відповідає вимогам  п. 8 ч. 6 ст. 11 –1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”.

На підставі викладеного просить у  позові відмовити.

27.01.2007 р. до суду надійшла заява від Прокуратури АР Крим про вступ до процесу по даній справі. Вказане обґрунтовує тим, що вказаний спір суттєво зачіпає інтереси держави, ускладнює забезпечення реалізації державної політики в сфері податкової діяльності,  виконанню державними податковими органами покладених на них державною задач і функцій.

Суд ухвалив прийняти вступ прокуратури АР Крим до участі по даній справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представників сторін і прокуратури АР Крим, суд,  -

В С Т А Н О В И В :

В період з 30.08.2006 р. по 15.09.2006 р. ДПІ в м. Ялта було проведено виїзну позапланову  документальну перевірку з  питань дотримання вимог податкового законодавства України по відшкодуванню ПДВ, заявленого, позивачем по справі до бюджетного відшкодування згідно декларації по ПДВ за січень 2006 р.

По результатам перевірки було складено акт №2118/23-4/32003264 від 18.09.2006 р.

В ході проведення перевірки було підтверджено заявлену ТОВ “Пальміра – Палас” суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2006 р. в сумі 179580 грн. На момент перевірки сума заявлена до відшкодування,  згідно особового рахунку платника, відшкодована у розмірі 1567605,45 грн. Перевіряючи дійшли висновку про те, що в порушення п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” позивач завищив заявлену суму бюджетного відшкодування за січень 2006 р. у розмірі 2181680 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, ДПІ в м. Ялта було винесено податкові  повідомлення – рішення від 27.09.2006 р.   №/0 про донарахування податкового забовязання по ПДВ на загальну суму 2082037,5 грн., з якого 1388025 грн. основного платежу і 694012,5 грн. штрафні санкції, а також №/0 від 27.09.2006 р. про зменшення суми бюджетного від’ємного значення ПДВ  по декларації за січень 2006 р. на суму 640289,55 грн.

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся з апеляційною скаргою вих. 3184 від 06.10.2006 р., відповідно до якої просив відмінити вказані податкові повідомлення – рішення.

25.10.2006 р. ДПІ в м. Ялта, по результатам  розгляду первинної скарги, було винесено рішення №18039/10/250, відповідно до якого було відмінено  податкові  повідомлення – рішення від 27.09.2006 р.   №/0 про донарахування податкового забовязання по ПДВ на загальну суму 2082037,5 грн., з якого 1388025 грн. основного платежу і 694012,5 грн. штрафні санкції, а також №/0 від 27.09.2006 р. про зменшення суми бюджетного від’ємного значення ПДВ  по декларації за січень 2006 р. на суму 640289,55 грн.

Одночасно ДПІ в м. Ялта було винесено податкове повідомлення – рішення   від 25.10.2006 р. №/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 2028315 грн. і застосування  штрафних санкцій у розмірі 694012, 5 грн. Скарга позивача по справі була залишена без задоволення.

Не погодившись з вказаним повідомленням - рішенням, позивач по справі звернувся до ДПІ в м. Ялта з апеляційною скаргою від 10.11.2006 р. вих. №207,  відповідно до якої просив  податкове повідомлення – рішення   від 25.10.2006 р. №/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 2028315 грн. і застосування  штрафних санкцій у розмірі 694012, 5 грн. відмінити як не відповідаюче чинному законодавству України.

01.12.2006 р. ДПІ в м. Ялта було винесено рішення №20373/10/25-0, відповідно до якого, керуючись абз. 5 п. 6 ст. 3 “Положення “Про порядок подачі і розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби”, скаргу позивача залишено  без задоволення.

При таких обставинах справи, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячі з наступних підстав.

ДПІ  в м. Ялта було отримано 20.02.2006 р. податкову декларацію позивача по ПДВ за січень 2006 р. Відповідно до графи 25 вказаної декларації сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню позивачу,  складає 2361260 грн. За даними платника значення рядку 22.2 Декларації по ПДВ за січень 2006 р. “зарахування від’ємного значення різниці поточного звітнього ( податкового )  періоду до складу податкового кредиту наступного звітнього ( податкового ) періоду” – складає 163744 грн.

Відповідно до рядка 4 розрахунку суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню,  складає 2361260 грн.

Відповідно до п.п. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону України “По порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” від 21.1.2000 р. №2181 заяви   на  повернення  надміру  сплачених  податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених  податковими законами,  можуть бути подані не пізніше 1095 дня,  наступного  за  днем  здійснення  такої  переплати  або отримання права на таке відшкодування.

На підставі викладеного, позивач звернувся до ДПІ  в м. Ялта з заявою про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 2361260 грн.

Судом встановлено, що ДПІ  в м. Ялта в період з 23.03.2006 р. по 05.04.2006 р. було проведено позапланову документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства України по відшкодуванню ПДВ, заявленого позивачем до бюджетного відшкодування згідно декларації по ПДВ за січень 2006 р.

По результатам перевірки було складено акт №15/956/23-4/32003264 від 12.04.2006 р.

По результатам проведення вказаної перевірки було виявлено, що причиною виникнення від’ємного  значення по ПДВ за перевіряє мий період є будівництво корпусу №2 пансіонату “Пальміра – Палас”, відооглядового ліфту, виконання берегоукріплюючих робіт. Перевіряючи під час вказаної перевірки дійшли висновку, що сума ПДВ, заявлена до відшкодування з бюджету згідно декларації по ПДВ за січень 2006 р., підлягає зменшенню по рядку 25.1 на 153365 грн., по рядку 22.2 на 75361 грн.

На підставі вказаного акту перевірки  відповідачем по справі було винесено податкове повідомлення – рішення від 17.04.2006 р. №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування на суму 153365 грн. Інша сума, заявлена до відшкодування на розрахунковий рахунок платника податку у розмірі 2207895 грн. знайшла своє документальне відображення.

Вказане податкове повідомлення – рішення ТОВ “Пальміра – Палас” в адміністративному або судовому порядку не оскаржувалося, що свідчить про визнання платником податків правомірності висновків відповідача про зменшення бюджетного відшкодування на вказану суму.

Таким чином, суд дійшов висновку, що перевірка, що була проведена відповідачем в період з 30.08.2006 р. по 15.09.2006 р. проводилися повторно з того ж самого питання, що вже перевірялося відповідачем у квітні 2006 р.

У ст.. 11 –1 Закону України ““Про державну податкову службу в Україні” вказано, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка,  яка не передбачена  в  планах роботи органу державної податкової служби і наведено обставини для її проведення.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної  податкової   служби   здійснив   перевірку   документів обов'язкової   звітності  платника  податків  або  висновків  акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив

їх  невідповідність вимогам законів,  що призвело до ненадходження до  бюджетів  сум  податків  та  зборів  (обов'язкових  платежів). Позапланова  виїзна  перевірка  в  цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому  разі, коли  стосовно  посадових  або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу.

Відповідно до наказу №449 від 10.08.2006 р. ДПІ в м. Ялта було вирішено призначити проведення службового розслідування у відношенні головного державного податкового інспектора – ревізора сектора перевірок відшкодування ПДВ відділу контрольно – перевірочної роботи Смагло О. В. по факту отриманих результатів проведення зустрічних перевірок. Службове розслідування було вирішено провести в строк з 10.08.2006 р. по 10.10.2006 р.

Відповідно до протоколу від 11.08.2006 р.  засідання комісії по проведенню службового розслідування у відповідності до наказу №449 від 10.08.2006 р. ДПІ в м. Ялта було вирішено призначити повторну документальну перевірку з питання дотримання податкового законодавства по відшкодуванню ПДВ ТОВ “Пальміра – Палас” по декларації ПДВ за січень 2006 р.

Наказом Державної податкової адміністрації в АР Крим №427 від 08.08.2006 р. було наказано провести в період з 30.08.2006 р. по 12.09.2006 р. ( 10 робочих днів ) позапланову виїзну документальну  перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2006 р. по ТОВ “Пальміра -   Палас”.

Відповідно до наказу ДПІ в м. Ялта  №475 від 29.08.2006 р. було вирішено провести позапланову виїзну перевірку позивача по справі з питання правильності визначення суми податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню з бюджету за січень 2006 р. Перевірку необхідно було провести з 30.08.2006 р. по 12.09.2006 р.

На  підставі вказаних вище документів ДПІ  в м. Ялта було виписано направлення на проведення позапланової  перевірки №00282/453 від 30.08.2006 р., де вказано, що перевірка повинна бути проведена з 30.08.2006 р. по 12.09.2006 р.

Як вбачається з вимог п. 8 ч. 6 ст. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” позапланова виїзна перевірка проводиться у разі , коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної  податкової   служби   здійснив   перевірку   документів обов'язкової   звітності  платника  податків  або  висновків  акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх  невідповідність вимогам законів,  що призвело до ненадходження до  бюджетів  сум  податків  та  зборів  (обов'язкових  платежів).

Однак як вбачається з наказу ДПА в АР Крим №427, перевірка була проведена саме з питання необґрунтованості відшкодування податку на додану вартість саме з бюджету України.

Відповідно до п. 1.8 Закону України “Про податок на додану вартість” бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Тобто в даному випадку не було ненадходження до бюджету сум податків, а мала місце надмірно сплачена сума податку до бюджету України.

Таким чином, відповідач не  обґрунтував де в даному випадку має місце несплата до бюджетів сум податків, якщо позивач не має податкової заборгованості, а навпаки має зайво сплачену суму податку, що, до речі, підтверджують акти перевірок від 17.04.2006 р. №/0    і  №2118/23-4/32003264 від 18.09.2006 р.

Тобто в даному випадку для проведення позапланової перевірки позивача необхідно було рішення суду у відповідності до вимог ст.. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”.

При  таких обставинах справи, суд дійшов висновку про те,  що  позапланова документальна виїзна перевірка була проведена відповідачем по суті неправомірно, без наявності необхідних підстав.

Відповідно до  преамбули Закону України “Про податок на додану вартість” цей Закон  визначає  платників  податку  на  додану вартість, об'єкти,  базу та ставки оподаткування,  перелік неоподатковуваних та    звільнених    від    оподаткування   операцій,   особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної,  порядок  обліку,  звітування  та  внесення  податку до бюджету.

Відповідно до п. п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідач вважає, що сума податкового кредиту попереднього податкового кредиту, фактично сплачена отримувачем товарів ( послуг ), тобто позивачем по справі, у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів ( послуг ) складає саме 179580 грн., а не 2361260 грн., як заявлено позивачем, відхилення складає 2181680 грн.

При від'ємному   значенні   суми,   розрахованої   згідно   з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього  податку,  що  виник  за  попередні податкові  періоди  (у  тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону),  а при його  відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст.. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”   якщо    у   наступному   податковому   періоді   сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  має  від'ємне значення, то:

а) бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається  до  складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Дослідивши вказані норми Закону, суд дійшов висновку, що  переважне значення для отримання права на бюджетне відшкодування має саме факт фактичної сплати сум податку на додану вартість отримувачем товарів ( послуг ), тобто позивачем по справі,  постачальникам товару ( послуг ).

Факт сплати сум ПДВ позивачем  постачальникам підтверджується матеріалами справи та відповідачем по суті не заперечується.

Судом встановлено, що по результатам розгляду апеляційної скарги вих. 3184 від 06.10.2006 р.. відповідачем було винесено рішення №18039/10/250, відповідно до якого було відмінено  податкові  повідомлення – рішення від 27.09.2006 р.   №/0 про донарахування податкового забовязання по ПДВ на загальну суму 2082037,5 грн., з якого 1388025 грн. основного платежу і 694012,5 грн. штрафні санкції, а також №/0 від 27.09.2006 р. про зменшення суми бюджетного від’ємного значення ПДВ  по декларації за січень 2006 р. на суму 640289,55 грн.

Одночасно ДПІ в м. Ялта було винесено податкове повідомлення – рішення   від 25.10.2006 р. №/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 2028315 грн. і застосування  штрафних санкцій у розмірі 694012, 5 грн. Скарга позивача по справі була залишена без задоволення.

Положення “Про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби” розроблене на підставі норм,  передбачених Законами України  "Про  порядок  погашення  зобов'язань  платників податків   перед   бюджетами   та  державними  цільовими  фондами" ( 2181-14 ), "Про державну податкову службу в Україні" ( 509-12 ), "Про звернення громадян"  (  393/96-ВР  ),  Кодексом  України  про адміністративні правопорушення  (  80731-10,  80732-10 ) та іншими законодавчими  актами  України  щодо  захисту  прав   і   законних інтересів підприємств,  установ,  організацій і громадян, визначає порядок подання та розгляду органами державної  податкової  служби скарг  платників  податків при оскарженні ними в адміністративному

порядку податкових повідомлень про  суми  податкових  зобов'язань, постанов  про  накладення адміністративних стягнень та рішень щодо визначення сум  податкових  зобов'язань,  узгодження  операцій  із заставленими   активами   платника   податків,   узгодження  плану реорганізації,  продажу  активів,  що  перебувають  у   податковій заставі,  про  застосування  штрафних (фінансових) санкцій,  арешт активів,  покладення  відповідальності  за  погашення  залишкового боргу  платника  податків  на  третю особу,  дострокове розірвання договорів про розстрочення, відстрочення податкових зобов'язань за ініціативою органу державної податкової служби.

Скарга (заява)  повинна  бути  викладена в письмовій формі та надіслана  до  органу  державної  податкової  служби  поштою   або передана фізичною чи юридичною особою через представника.

Відповідно до п. 4.1 вказаного Положення у разі коли платник податків вважає,  що орган державної податкової  служби  невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення,  що суперечить законодавству  з питань  оподаткування  або  виходить  за  межі  його  компетенції, встановленої законом,  такий платник податків має право звернутися до органу державної податкової служби,  податкове повідомлення або рішення якого оскаржується, зі скаргою про перегляд цього рішення, яка   подається   у   письмовій  формі  та  може  супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати.

Відповідно до п. 4.2. вказаного Положення скарга  повинна  бути   подана   до   органу   державної податкової  служби протягом десяти календарних днів,  наступних за днем отримання платником  податків  податкового  повідомлення  або іншого рішення органу державної податкової служби.

Відповідно до п. 8 вказаного Положення керівник  органу  державної  податкової  служби  (або його заступник) зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та  надіслати його  протягом  двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків або протягом строку,  продовженого  за  рішенням керівника органу державної податкової служби (або його заступника) на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до п. 9 вказаного Положення державна податкова адміністрація (інспекція) при  розгляді скарги   (заяви)   платника   податків   перевіряє   законність  і

обгрунтованість    рішення    (податкового    повідомлення),    що оскаржується, і приймає одне з таких рішень:

1) залишає    рішення    (податкове    повідомлення),     яке оскаржується, без змін, а скаргу (заяву) без задоволення;

2) скасовує   в    певній    частині    рішення    (податкове повідомлення),  яке оскаржується,  і не задовольняє скаргу (заяву) платника податків в певній частині;

3) скасовує    рішення    (податкове    повідомлення),    яке оскаржується, і задовольняє скаргу (заяву) платника податків;

4) про податковий компроміс.

Відповідач після розгляду первинної скарги, скасував оспорювані податкові повідомлення – рішення, але скаргу не задовольнив, а виніс  по суті нове рішення.

Відповідно до п. 2.6  Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків податкове   повідомлення-рішення   (далі   -  податкове повідомлення)  -  це  рішення  керівника  податкового органу (його заступника)  щодо виявленого завищення бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 4.3  Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків при складанні податкового повідомлення йому присвоюються та вносяться до реєстру податкових повідомлень:  а) до графи 1 порядковий номер за певний рік;  б) до графи 2 дата складання. Номер податкового повідомлення складається з таких частин: порядковий  номер  у  межах  відділу,  який  склав  податкове повідомлення   -  перші  6  цифр  номера  (тільки  для  первинного податкового повідомлення); номер  відділу, який склав податкове повідомлення, - наступні 4 цифри номера; через  дріб  номер  скарги,  щодо якої надсилається податкове повідомлення.

Якщо   за  результатами  розгляду  скарги  платника  податків нарахована  сума  податкового зобов'язання збільшується, а на суму такого збільшення надсилається окреме податкове повідомлення, то в номері   такого   податкового   повідомлення   через   дріб  також проставляється   номер   скарги,   за  результатом  розгляду  якої відбулося   таке   збільшення.

При цьому  відміняючи  податкові  повідомлення – рішення від 27.09.2006 р.   №/0  і №/0 від 27.09.2006 р. та приймаючи фактично нове повідомлення -  рішення, відповідач продублював номер відміненого  податкового повідомлення - рішення   №/0 від 27.09.2006 р., а вказане робиться тільки у тому випадку,  коли повідомлення – рішення, що оскаржується в адміністративному порядку платник податків, залишається в силі.

Також треба вказати і на таке порушення, допущене відповідачем по справі.

Як вбачається з акту позапланової виїзної перевірки №2118/23-4/32003264 від 18.09.2006 р. перевірка позивача по справі була проведена в період з 30.08.2006 р. по 15.09.2006 р.

Однак як вбачається з Наказу Державної податкової адміністрації в АР Крим №427 від 08.08.2006 р., наказу ДПІ в м. Ялта  №475 від 29.08.2006 р.,  було наказано провести в період з 30.08.2006 р. по 12.09.2006 р. ( 10 робочих днів ) позапланову виїзну документальну  перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2006 р. по ТОВ “Пальміра -   Палас”.

На  підставі вказаних вище документів ДПІ  в м. Ялта було виписано направлення на проведення позапланової  перевірки №00282/453 від 30.08.2006 р., де вказано, що перевірка повинна бути проведена з 30.08.2006 р. по 12.09.2006 р.

Відповідно до ч. 8 ст. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” тривалість позапланової    виїзної   перевірки   не   повинна перевищувати   10   робочих   днів,   а   щодо   суб'єктів  малого підприємництва  -  5 робочих днів.

Таким чином, період з 30.08.2006 р. по 12.09.2006 р. повністю відповідає вказаним вимогам, оскільки складає рівно 10 робочих днів.

При цьому в цієї ж нормі, вказано, що подовження термінів проведення позапланової виїзної перевірки можливе на термін не більш як 5 робочих днів, а стосовно суб'єктів малого  підприємництва - 2 робочі дні.

Вказані норми є імперативними і чітко вказують строк на протязі якого повинна проводитися перевірка. Перевищення вказаного строку є незаконним.

Як вбачається з акту  позапланової виїзної перевірки №2118/23-4/32003264 від 18.09.2006 р. перевірка проводилася з 30.08.2006 р. по 15.09.2006 р., тобто з перевищенням на три робочих дні.

При цьому відповідачем не представлено доказів того, що строк перевірки продовжувався. Продовження строку перевірки не зазначено ні в акті перевірки, відсутня така відмітка і в направленні на проведення позапланової  перевірки №00282/453 від 30.08.2006 р., відсутній відповідний наказ про продовження строків проведення перевірки.

Розглядаючи питання передбачені  ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що при проведенні перевірки і винесенні податкового повідомлення-рішення, працівниками ДПІ в м. Ялта  вимоги ст. 19 Конституції України та чинного законодавства України  грубо порушені.

При таких  обставинах, винесення податкового повідомлення-рішення в порядку, визначеному  Законом України «Про порядок  погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами» є неправомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач  правомірність винесення податкового повідомлення -  рішення належним чином не обґрунтував.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40  грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено і підписано складом суду 12.02.07 р.

13.03.07 р. постанову було виготовлено у повному обсязі.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2.  Скасувати  податкове повідомлення – рішення державної податкової інспекції в м. Ялта №/1 від 25.10.2006 р.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Пальміра – Палас”, м. Ялта, с.м.т. Курпати, вул. Алупкінське шосе, 12, літера 3, ( ЗКПО 32003264, р/р 9260 в філії АКБ “Укрсоцбанк” м. Ялта, МФО 324270 )  3,40  грн. судового збору.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.