ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"20" березня 2007 р.                                                            Справа №8/409-НА

За позовом прокурора м. Кам'янець-Подільського в інтересах держави в особі  управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від Чорнобільської катастрофи Хмельницькой облдержадміністрації м. Хмельницький

до 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький

2. акціонерного товариства закритого типу "Кам'янець-Подільськкабель"

м. Кам'янець-Подільський

3.   закритого акціонерного товариства "Калібрі" м. Кам'янець-Подільський

4.   товариства з обмеженою відповідальністю "Каданс"  м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача –управління з питань НС та ЦНЗ виконкому Кам’янець-Подільської міської ради м. Кам’янець-Подільський

про  поновлення строку позовної давності; визнання незаконним та скасувати наказу начальника регіонального відділення Фонду державного майна України у Хмельницькій області від 23.04.1993р. №40, яким затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Кам'янець - Подільського кабельного заводу, в частині затвердження вартості  сховища цивільної оборони за .№84160, загальною площею 326 кв.м. на 970 чол. по вул. Північній, 81, у місті Кам'янці - Подільському, як майна, яке підлягає приватизації; визнання недійсним свідоцтва про право власності, видане 28.12.1993 року за реєстраційним №1 РВ ФДМУ орендованому підприємству „Кам'янець - Подільськкабель" в частині власності на сховища цивільної оборони за №84160, загальною площею 326 кв.м. на 500 чол. та за №84105, загальною площею 600 кв.м. на 970 чол. по вул. Північній,81, у місті Кам'янець - Подільському.

Представники сторін :

позивача : Макогончук Є.В. –за довіреністю № 96 від 02.02.2006р. ;

Забродський С.П. –за довіреністю №1584 від 20.12.2006р.

відповідача 1 : Рищук Н.Л. –за довіреністю № 1640 від 12.02.2007р.

відповідача 2 : не з’явився

відповідача 3 : не з’явився

відповідача 4 : Малік І.О. – за довіреністю від 01.10.2006р.

третьої особи : не з’явився

прокуратури : Ільчук Ю.Ф. –прокурор відділу прокуратури Хмельницької області.

Суть спору : прокурор у своєму позові просить суд поновити строк позовної давності, а також визнати незаконним та скасувати наказ начальника регіонального відділення Фонду державного май на України у Хмельницькій області від 23.04.1993р. №40, яким затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Кам'янець - Подільського кабельного заводу, в частині затвердження вартості  сховища цивільної оборони за .№84160, загальною площею 326 кв.м. на 970 чол. по вул. Північній, 81, у місті Кам'янці - Подільському, як майна, яке підлягає приватизації; визнати недійсним свідоцтва про право власності, видане 28.12.1993 року за реєстраційним №1 РВ ФДМУ орендованому підприємству „Кам'янець - Подільськкабель" в частині власності на сховища цивільної оборони за №84160, загальною площею 326 кв.м. на

500 чол. та за №84105, загальною площею 600 кв.м. на 970 чол. по вул. Північній,81, у місті Кам'янець - Подільському.

Представник відповідача 1 у поясненні по справі повідомив, що наказом РВ ФДМУ по Хмельницькій області від 08.02.1993 р. № 9 видано дозвіл на приватизацію державної частки майна орендного підприємства „Кам'янець-Подільськкабель". На виконання Постанови КМУ від 02.03.1993р. № 158 „Про затвердження Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна підприємств та організацій, яке передається в оренду" та згідно із Постановою КМУ від 02.09.1992р. № 522 „Про затвердження Методики оцінки вартості об'єктів приватизації та оренди" видано наказ від 12.03.1993 р. № 16 про створення інвентаризаційної комісії, до складу якої входили: голова комісії - директор підприємства, члени - головний бухгалтер, головний інженер, три заступника директора підприємства та представник органу приватизації. На підставі первинних бухгалтерських документів, які велися на підприємстві, була проведена інвентаризація майна підприємства, що приватизувалось.

Планом приватизації не передбачено, що вартість побутового корпусу підлягає виключення із вартості майна, що не підлягає приватизації. Щодо позовних вимог про включення сховища цивільної оборони до вартості майна, яке підлягає приватизації, то посадові особи органу приватизації не знали, та не могли знати про наявність даного об'єкта в побутовому корпусі, який знаходився на балансі державного підприємства „Кам'янець-Подільський кабельний завод" по вул. Північна, 81. На час приватизації захисна споруда не облікувалась на підприємстві. Органи приватизації не мають повноваження перевіряти чи контролювати ведення бухгалтерського обліку на підприємстві.

Відповідач 2 та 3 подали аналогічні за змістом заперечення на позов, в яких просять суд у позові відмовити. Позовні вимоги позивача вважають необгрунтованими, оскільки: - відповідно до ст. 58 Конституції України: нормативні акти зворотної дії в часі не мають,  крім випадків коли вони скасовують або пом’якшують відповідальність. В даному випадку, приватизація спірного приміщення була проведена у 1993 році, а заборона приватизації об'єктів цивільно оборони, яким є спірне приміщення була введена законом від 03.02.2004 р. N 1413-ІУ «Про внесення змін до Закону про приватизацію державного майна». Таким чином, відповідачі 2-3 вважають, що посилання позивача на закон, що ще не діяв на момент такої приватизації є необгрунотованим. Крім того, відповідачі 2-3 вважають, що вони набули це приміщення як добросовісні набувачі, в яких власник це майно витребувати не може, оскільки: відповідно до ст. 145 ЦК УРСР,  якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею. Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Однак, відповідачі зазначають, що майно - бомбосховище, вибуло з волі власника - держави в особі її уповноваженого органу - місцевого управління фонду державного майна за його волею, тобто ця обставина не підпадає в перелік випадків згідно вказаних статей цивільних кодексів, по яких витребування майна може бути проведено, а тому вимоги про витребування у добросовісного набувача такого майна - неправомірні. Також відповідачі 2-3 вважають, що вимоги позивача про поновлення для нього строку позовної давності є також безпідставними, оскільки причин, які б слугували підставою цього, позивачем наведені не були.

Відповідач 4 у заперечені на позов зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, та просить суд у поновленні строку позовної давності відмовити. Відповідач 4 зазначив, що з позовної заяви вбачається, що початковими актами, які і стали причиною незаконної на думку позивача передачі приміщення захисної споруди, є акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства

"Кам’янець-Подільськкабель", наказ начальника РВ ФДМУ про затвердження такого акту, та договір купівлі-продажу майна цілісного майнового комплексу від 25 травня 1993 р. між РВ ФДМУ та організацією орендарів підприємства "Кам’янець-Подільськкабель". Суб'єктом, який відчужує майно згідно вказаних актів та право чинів, є Регіональне відділення Фонду державного майна України.

Відповідно до п.1 Тимчасового положення про Фонд державного майна України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 липня 1992 р. № 2558, Фонд державного майна України є державним органом. Одним із основних завдань Фонду державноґо майна України є здійснення повноважень щодо організації та проведення приватизації майна підприємств, яке перебуває у загальнодержавній власності.

Регіональне відділення Фонду державного майна України в межах своїх повноважень вчинив дії по виконанню завдань, покладених на нього, залишаючись при цьому представником власника майно, яке оспорюється - держави. Такий висновок може бути також підтверджений тією обставиною, що згідно Договору № 1 купівлі-продажу державної частки майна орендного підприємства "Кам’янець-Подільськкабель" від 29.04.1993 р. продавцем майна є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області.

Крім того, посвідчувальний напис нотаріуса Кучерук В.М. (державний нотаріус Першої Кам'янець-Подільської державної нотаріальної контори) на договорі № 1 купівлі-продажу державної частки майна орендного підприємства "Кам’янець-Подільськкабель" від 29.04.1993 р. свідчить про те, що "належність відчужуваного майна перевірена".

Відповідач 4 зазначив, що немає підстав вважати, що оспорюване майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння (в даному випадку держави в особі Фонду державного майна України), не з їхньої волі. З наданих Позивачем документів вбачається, що таке рішення було прийнято вільно та відповідало волевиявлення власника майна.

Відсутні і інші правові підстави витребування майна від набувача у разі його вибуття від власника чи особи, якій майно було передано у володіння, шляхом його викрадення чи коли майно загублено.

Відповідач вказав, що ТОВ "Каданс" є добросовісним набувачем спірного приміщення, а позивач не має права його витребовувати у нього як незаконно придбане.

Щодо законності приватизації об'єкта, який за твердженням Позивача є об'єктом цивільної оборони, то ТОВ "Каданс" вважає, що така приватизація була проведена з дотриманням закону. Такі висновки на думку відповідача 4  ґрунтуються на наступному.

Відповідач 4 зазначив, що позивач у позовній заяві, спираючись на ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" та Декрет КМУ від 31.12.1992 р. № 26-92 "Про перелік майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва, приватизація яких не допускається", безпідставно відносить захисні споруди цивільної оборони до об'єктів, які мають загальнодержавне значення. Висновок про те, що захисні споруди цивільної оборони не відносились до об'єктів загальнодержавного значення станом на дату прийняття рішення про приватизацію спірного приміщення, підтверджується тим, що 03 лютого 2004 р. законодавець з метою збереження захисних споруд цивільної оборони вніс зміни до Закону України "Про приватизацію державного майна" (Закон України № 1413 від 03.02.2004 р.), та прописав "захисні споруди цивільної оборони" у переліку об'єктів, що не підлягають приватизації як такі, що мають загальнодержавне значення. Ні Закон України "Про приватизацію майна державних підприємств", ні Декрет КМУ від 31.12.1992 р. № 26-92 "Про перелік майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва, приватизація яких не допускається станом на лютий 1993 р. не містять посилання на те, що захисні споруди цивільної оборони не можуть бути приватизованими. Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не

мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи з цього, відповідач 4 зазначив, що у лютому 1993 р. у Фонду державного майна були всі законні підстави для прийняття рішення про приватизацію сховища за адресою вул. Північна, 8, у м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області.

З приводу твердження прокуратури про те, що інформація про незаконність проведеної приватизації стала відома тільки під час проведення наглядової перевірки, ТОВ "Каданс" звернув увагу суду на те, що відповідно до облікової картки сховища, наданої суду Позивачем, 17.06.1998 р. була проведена перевірка (огляд) сховища (п. 19 картки). Станом на 17.06.1998 р. приватизація сховища вже була проведена, і така інформація не могла бути невідома особам, які проводили перевірку.

Таким чином, ТОВ "Каданс" вважає вимогу позивача про поновлення строку позовної давності необґрунтованим.

З огляду на вищенаведене, ТОВ "Каданс" стверджує, що вимоги позивача є ..    безпідставними та не підлягають задоволенню та просить суд відмовити Позивачу у поновленні строку позовної давності, визнанні незаконними та скасуванні актів та договорів, які стосуються передачі оспорюваного приміщення.

У судовому засіданні ТОВ „Каданс” м. Тернопіль подано заяву, в якій зазначено, що оскаржені прокурором акти (акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу, свідоцтво на право власності) не є правовими актами у розумінні законодавця та просить суд при розгляді справи застосовувати загальний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК  України.

Аналізуючи матеріали справи і оцінюючи їх сукупності судом враховується наступне:

Відповідно до  матеріалами справи з приватизації "Кам'янець-Подільського кабельного заводу" вбачається, що 13.01.1993 року орендне підприємство "Кам'янець-Подільськкабель" подало до регіонального відділення Фонду державного майна по Хмельницькій області (надалі - РВ ФДМУ)   заяву на приватизацію підприємства.

08.02.1993 року РВ ФДМУ згідно наказу №9 надано дозвіл на приватизацію державної частки майна Орендного підприємства "Кам'янець- Подільськкабель".

Наказом начальника РВ ФДМУ від 23.04.1993 року №40 затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства "Кам'янець-Поділььсккабель" відповідно до якого вартість майна, що підлягає приватизації складає 132 мільйони 668 тисяч крб.

19.05.1993 року наказом начальника РВ ФДМУ №30/1 було припинено договір оренди від 21.12.1990 року №3/14-9-8-184 між Міністерством електротехнічної промисловості і       приладобудування і організацією   орендарів   "Кам'янець- Подільськкабель" внаслідок викупу об'єкту оренди на підставі п.2 ст.29 Закону України "Про оренду майна державних підприємств і організацій".

25.05.1993 року між РВ ФДМУ та організацією орендарів підприємства "Кам'янець-Подільськкабель" було укладено договір купівлі-продажу майна цілісного майнового комплексу вищевказаного орендного підприємства вартістю 132 млн.668 тисяч грн.

28.12.1993  року  РВ ФДМУ  орендному  підприємству   "Кам'янець-Подільськкабель" було видано свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу по вул.. Північній,81, реєстраційний номер №1.

Прокурором заявлено вимоги про поновлення строку позовної давності; визнання незаконним та скасувати наказу начальника регіонального відділення Фонду державного майна України у Хмельницькій області від 23.04.1993р. №40, яким затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Кам'янець - Подільського кабельного заводу, в частині затвердження вартості  сховища цивільної оборони за .№84160, загальною площею 326 кв.м. на 970 чол. по вул. Північній, 81, у місті Кам'янці - Подільському, як майна, яке підлягає приватизації; визнання недійсним свідоцтва про право власності, видане 28.12.1993 року за реєстраційним №1 РВ ФДМУ орендованому підприємству „Кам'янець - Подільськкабель" в частині власності на сховища цивільної оборони за №84160, загальною площею 326 кв.м. на 500 чол. та за №84105, загальною площею 600 кв.м. на 970 чол. по вул. Північній,81, у місті Кам'янець - Подільському.

Розглядаючи позовну вимогу прокурора щодо поновлення  строку позовної давності, судом враховується, що відповідно до ст. 99 КАСУ  адміністративний  позов  може  бути  подано в межах  строку звернення до адміністративного суду,  встановленого  цим  Кодексом  або іншими законами.  Для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,  який, якщо не встановлено інше,  обчислюється

з дня, коли особа дізналася або повинна  була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів.  Для  захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть  встановлюватися  інші   строки   для звернення  до  адміністративного  суду,  які,  якщо не встановлено інше,  обчислюються з дня,  коли особа дізналася або повинна  булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Також,   відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк,  у  межах  якого  особа  може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у  три роки.

Судом враховується, що відповідно до положення про управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Хмельницької облдержадміністрації, управління є органом управління обласної підсистеми єдиної державної системи з питань запобігання і реагування на надзвичайні ситуації  техногенного та природного характеру, який утворено з метою забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільної оборони, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання виникненню цих ситуацій, реагування на них, а також забезпечення реалізації державної політики з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи на території області. Виходячи з даного положення та  покладених на управління обов’язків, останнє повинно було знати про приватизацію ОП "Кам’янець-Подільськкабель", а саме захисної споруди цивільної оборони –сховища. Так,  відповідно до облікової картки сховища, наданої суду позивачем, 17.06.1998 р. була проведена перевірка (огляд) сховища (п. 19 картки). Станом на 17.06.1998 р. приватизація сховища вже була проведена, і така інформація не могла бути невідома особам, які проводили перевірку.

Крім того, судом враховується той факт, що з листа №862 від 07.04.2000р. прокуратури              м. Кам’янець-Подільського направленого до РВ ФДМУ вбачається, що у 2000 році прокуратурою із залученням ревізорів КРУ  проводилась перевірка законності приватизації АТЗТ "Кам’янець-Подільськкабель".

Згідно ст.100 КАСУ  пропущення  строку  звернення  до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні  адміністративного  позову  за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до п.4 ст. 267 ЦК України сплив  позовної  давності,  про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки з приватизації ОП „Кам’янець-Подільськкабель” і видачі оспорюванних  прокурором актів минуло 13 років, та з наданих сторонами доказів вбачається те, що прокурору та позивачу вже відомі ці факти більше трьох років, суд прийшов до висновку про відмову у поновленні пропущеного строку позовної давності.

В зв’язку з цим у позові прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

У позові  прокурора м. Кам'янець-Подільського в інтересах держави в особі  управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від Чорнобільської катастрофи Хмельницькой облдержадміністрації м. Хмельницький до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький, акціонерного товариства закритого типу "Кам'янець-Подільськкабель"  м. Кам'янець-Подільський,  закритого акціонерного товариства "Калібрі" м. Кам'янець-Подільський, товариства з обмеженою відповідальністю "Каданс"  м. Тернопіль, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача –управління з питань НС та ЦНЗ виконкому Кам’янець-Подільської міської ради м. Кам’янець-Подільський про  поновлення строку позовної давності; визнання незаконним та скасувати наказу начальника регіонального відділення Фонду державного майна України у Хмельницькій області від 23.04.1993р. №40, яким затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Кам'янець - Подільського кабельного заводу, в частині затвердження вартості  сховища цивільної оборони за .№84160, загальною площею 326 кв.м. на 970 чол. по

вул. Північній, 81, у місті Кам'янці - Подільському, як майна, яке підлягає приватизації; визнання недійсним свідоцтва про право власності, видане 28.12.1993 року за реєстраційним №1 РВ ФДМУ орендованому підприємству „Кам'янець - Подільськкабель" в частині власності на сховища цивільної оборони за №84160, загальною площею 326 кв.м. на 500 чол. та за №84105, загальною площею 600 кв.м. на 970 чол. по вул. Північній,81, у місті Кам'янець - Подільському.  відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України Постанова, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      А.Г. Степанюк

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.