ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.03.07                                                                                           Справа  № 15/219

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді   -   Гнатюк Г.М.,

суддів: -              -   Кравчук Н.М.,

-   Мирутенко  О.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДП „Фірма Рівне-Атом” № 14 від 27.11.2006 року.

на  рішення   Господарського суду  Рівненської області від  08.11.2006 р.

у справі №  15/219

за позовом   Акціонерного комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Рівненської обласної філії „АКБ „Укрсоцбанк”, м.Рівне

до  відповідача   Дочірнього підприємства фірми „Рівне-Атом” Спільного Українсько-німецького підприємства „МБР-Україна”, м.Рівне

про стягнення     32 681, 54 грн.

за участю представників:

від позивача   –     не з’явився

від відповідача –  не з’явився

В с т а н о в л е н о:

Рішенням господарського суду  Рівненської області від 08.11.2006 р. (суддя Коломис В.В.) у справі № 15/219 частково  задоволено  позовні вимоги   Акціонерного комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Рівненської обласної філії „АКБ „Укрсоцбанк”, м.Рівне до Дочірнього підприємства фірми „Рівне-Атом” Спільного Українсько-німецького підприємства „МРБ-Україна”, м.Рівне про стягнення 32681,54 грн.

Відповідач не погоджуючись із вищевказаним рішенням звернувся до Львівського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою про перегляд рішення в порядку апеляційного провадження, вважає, що воно прийняте з порушенням застосування норм матеріального права.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2007 р. розгляд справи відкладався на 27.02.2007 р., ухвалою від 27.02.2007 р. розгляд справи відкладався на 27.03.2007 р., з підстав зазначених в ухвалах.

В засіданні суду 27.02.2007 р. та у відзиві на позов позивач (представник) також зазначає, що не згідний з рішенням суду з підстав, викладених у  відзиві, однак не оскаржував його у встановленому законом порядку. Просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, вважати дійсними позовні вимоги позивача, вказані у цьому відзиві та первісно поданій позовній заяві, скасувати рішення  господарського суду Рівненської області в частині незадоволених вимог та постановити нове рішення по справі, яким задовольнити позовну заяву АКБ „Укрсоцбанк” у повному обсязі.

Відповідач двічі в судове засідання своїх представників не направив, хоча про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду  вважає, що рішення господарського суду Рівненської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного:

Між  Акціонерним  комерційним  банком соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Рівненської обласної філії „АКБ „Укрсоцбанк”, м.Рівне  та Дочірнім підприємством фірми „Рівне-Атом” Спільного Українсько-німецького підприємства „МБР-Україна”, м.Рівне 04.09.2001 року був укладений договір кредиту за овердрафтом за № 101 на виконання умов якого позивачем були перераховані  відповідачу 17000,00 грн. в якості кредиту для поповнення обігових коштів, а саме: переплата за матеріальні цінності згідно договору. Оскільки в строк до 01 березня 2002 року відповідач кредит не повернув, не сплатив 35% за  користування кредитом, позивач  звернувся до суду.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням господарського суду Рівненської області від 27.06.2002 р. у справі № 15/188 (яке залишено без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.10.2002 р.) позовні вимоги АКБ „Укрсоцбанк” задоволено в повному обсязі, а саме: присуджено до стягнення з ДП фірми „Рівне-атом” Спільного Українсько-німецького підприємства „МРБ-Україна” на користь позивача 12214,67 грн. заборгованості по кредиту та відсотках, 1700,00 грн. штрафу, 139,15 грн. сплаченого державного мита та 118,00 грн. сплачених інформаційних послуг.

29 грудня 2002 р. господарським судом Рівненської області на примусове виконання рішення господарського суду Рівненської області від 27.06.2002 р.,  яке набрало законної сили 14.10.2002 р. було видано відповідний наказ.

Боржником  повністю виконано рішення суду, у зв’язку з чим 22 квітня    2005 р. Рівненським міським відділом ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.62).

Після набуття чинності рішенням господарського суду Рівненської області, відповідно до п.2.8 договору кредиту позивачем проводилося подальше нарахування процентів за користування овердрафтом за фактичну кількість днів користування відповідним траншем, оскільки судовим рішенням кредитний договір не був розірваний.

Позивач звернувся в  господарський  суд  Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача суми  32861,54 грн., в тому числі:  8677,28 кредиту, 3985,21 грн. –процентів,1692,43 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 437,96 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 13600,00 грн.штрафу, 4014,68 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасне  погашення кредиту та 273,98 грн. інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату процентів. Позивач (в процесі розгляду спору в першій інстанції) неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги.

ДП фірма „Рівне-Атом” вважає, що  ним повністю виконано рішення  суду  згідно відкритого виконавчого провадження і всі зобов’язання за договором № 101 припинені.

Дане твердження судом першої інстанції не прийнято до уваги. Як вірно зазначено місцевим судом, що відповідно  до п.7.3 Договору –договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов’язань. Пунктом 4.4 передбачено, що дія договору припиняється після повного погашення заборгованості позичальником.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду  погоджується з висновком місцевого суду про правомірність нарахування позивачем відсотків на суму боргу по кредиту (за користування овердрафтом) виходячи з передбачної п.2.7  договору процентної ставки 35% за період з 14.10.2002 р. (дати набрання судовим рішенням законної сили) і по 22.04.2005 р. (дати закінчення виконавчого провадження) в розмірі 8592,42 грн. Доказів сплати 8592,42 грн. процентів за користування кредитними коштами відповідач не надав, позовні вимоги про їх примусове стягнення є обгрунтованими.

Позивачем при здійсненні інфляційних нарахувань за основу була взята  сума 14171,82 грн., яка включає окрім основного боргу по кредиту та відсотках, суму  штрафу та судові витрати. Оскільки термін сплати штрафних санкцій пропущений, господарським судом Рівненської області правомірно частково задоволені в цій частині  позовні вимоги, а саме в сумі 681,41 грн. за період з 08.11.2004 р. по 22.04.2005 р.

Пунктом 4.3 Договору  передбаченний обов’язок позичальника сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від розміру максимальної заборгованості за овердрафтом в разі порушення п.п.3.3.3-3.13 Договору. Факт  неподачі відповідачем у встановлений договором строк бухгалтерського балансу та звіту про фінансові результати протягом чотирьох  періодів має місце, колегія суддів вважає, що місцевим судом правомірно і обгрунтовано задоволені позовні вимоги про стягнення 1360,00 грн. на підставі ст.ст.549, 551, 611 п.3 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач  просить: вважати дійсними позовні вимоги позивача, вказані у відзиві та первісно поданій позовній заяві;  скасувати рішення господарського суду Рівненської області № 15/219 в частині незадоволених вимог та постановити нове рішення по справі, яким задовольнити позовну заяву АКБ „Укрсоцбанк” у повному обсязі.

Дані вимоги не приймаються  колегією суддів до уваги і не можуть бути задоволені, так як: позивач  не звертався  з апеляційною скаргою у встановленому законом порядку; рішення суду приймалось по уточненій позовній заяві і апеляційний суд не може виходити за межі позовних вимог після прийнятого рішення місцевим господарським судом, що регламентується част. 3  ст.101 ГПК України.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вище викладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства  та матеріалам справи, а тому його належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Державне мито за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст.49 ГПК України, покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Рівненської області від 08.11.2006 р.у справі № 15/219 за позовом   Акціонерного комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Рівненської обласної філії „АКБ „Укрсоцбанк”, м.Рівне до     Дочірнього підприємства фірми „Рівне-Атом” Спільного Українсько-німецького підприємства „МБР-Україна”, м.Рівне   - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. На виконання постанови місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

3.  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи №  15/219 повернути в господарський суд  Рівненської області.

Головуючий  - суддя                                                 Г.Гнатюк

Суддя                                                                          Н.Кравчук

Суддя                                                                      О.Мирутенко