ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.01.07 р.
Справа № 17/73-62

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої, суддів Азарової З.П., Черноти
Л.Ф.

При
помічнику Сгара Е.В.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача      Сердюк А.І. - директор

від відповідача     ОСОБА_2 - довір.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу:

За позовом   Приватного підприємства “Тихий Дон” м.
Торез

До відповідача    Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1м.Донецьк

про визнання угоди у вигляді акту
прийому-передачі майна ТОВ „ЦУМ” від 02.12.2003р. між ліквідатором ТОВ “ЦУМ”
СПД ОСОБА_1 та ПП “Тихий Дон” недійсною

СУТЬ СПОРУ:                            В судовому
засіданні 25.10.2006р. оголошувалась перерва до 31.10.2006р., в засіданні
04.12.2006р. - перерва до 13.12.2006р., в засіданні 13.12.206р. - до
14.12.2006р., в засіданні 14.12.2006р. - до 04.01.2007р. відповідно до ст. 77
ГПК України.

Приватне підприємство “Тихий Дон”
м. Торез  звернулось до господарського
суду Донецької області з позовом до Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1м. Донецьк про визнання акту прийому-передачі майна ТОВ „ЦУМ” від
02.12.2003р. недійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на копію акту прийому-передачі майна ТОВ „ЦУМ” від 02.12.2003р.,
накладну на переміщення основних коштів № 1 від 17.04.1998р., договір оренди
нежилих приміщень (торгового комплексу) від 17.04.1998р.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області від 06.11.2006р., відповідно до ст. 46
ГПК України та п.п. 7.4, 16 Регламенту господарських судів, призначено
колегіальний розгляд справи у складі суду: Ломовцева Н.В. - головуюча, судді:
Азарова З.П., Чернота Л.Ф.

Позивач надав заяву від
23.11.2006р. про збільшення позовних вимог та просить:

-          визнати право позивача на
користування орендним майном згідно договору від 17.04.1998р., а саме: торговим
комплексом, який складається із будівлі „ЦУМ” та двох торгових павільйонів,
розташованого в АДРЕСА_1;

-          визнати угоду у вигляді акту
прийому-передачі від 02.12.2003р., складеної, підписаної та здійсненої
ліквідатором ТОВ „ЦУМ”, суб'єктом підприємницької діяльності, посадовою особою
у розумінні ст. 364 КК України ОСОБА_1 та підписану неуповноваженою від ПП
„Тихий Дон” особою ОСОБА_3незаконною, недійсною, такою, що підлягає
скасуванню;

-          визнати договір купівлі-продажу від
24.12.2003р. нежилої будівлі, розташованої в АДРЕСА_1, між ТОВ „ЦУМ” та
громадянином ОСОБА_2 недійсним, незаконним.

Крім того позивачем надані
клопотання від 30.11.2006р., якими він просить допустити до участі у судовому
процесі робітника ПП „Тихий Дон” водія ОСОБА_3для дачі пояснень та витребувати
у господарського суду Донецької області справу № 18/124пд (фактично справа №
18/124б) для огляду документів для повного та всебічного розгляду справи,
зокрема для огляду оригіналу акту прийому-передачі від 02.12.2003р., а також
справу №16/2в для установлення судом відомостей, викладених позивачем в заяві
від 23.11.2006р.

Судова колегія заслухала робітника
ПП „Тихий Дон” ОСОБА_3, який надав пояснення стосовно підписання ним спірного
акту прийому-передачі від 02.12.2003р. та витребувала із архіву господарського
суду Донецької області справи № 18/124б та № 16/2в, які оглянуті у судовому
засіданні.  При цьому в жодній із зазначених
справ оригінал спірного акту не міститься.

13.12.2006р. позивач надав заяву та
просить вимогу про визнання права позивача на користування орендним майном
згідно договору від 17.04.1998р. виключити із позовних вимог.

Заявою від 13.12.2006р., наданою у
судовому засіданні 14.12.2006р. позивач збільшив позовні вимоги та просить:

-           визнати право позивача на
користування орендним майном згідно договору від 17.04.1998р., а саме: торговим
комплексом, який складається із будівлі „ЦУМ” та двох торгових павільйонів,
розташованого в АДРЕСА_1 до 16.04.2008 року;

-          визнати угоду у вигляді акту
прийому-передачі майна (будівлі) від 24.11.2003р. у власність ОСОБА_2
недійсною, незаконною, такою, що порушує вимоги ст. 161 Цивільного кодексу України
1963 року, такою, що підлягає скасуванню;

-          визнати угоду у вигляді акту
прийому-передачі від 02.12.2003р., складеної, підписаної та здійсненої
ліквідатором ТОВ „ЦУМ”, суб'єктом підприємницької діяльності, посадовою особою
у розумінні ст. 364 КК України ОСОБА_1 та підписану не уповноваженою від ПП
„Тихий Дон” особою ОСОБА_3незаконною, недійсною, такою, що підлягає
скасуванню;

-          визнати договір купівлі-продажу від
24.12.2003р. нежилої будівлі, розташованої в АДРЕСА_1, між ТОВ „ЦУМ” та
громадянином ОСОБА_2 недійсним, незаконним, таким, що підлягає скасуванню.

Розглянувши заяви про збільшення
позовних вимог суд дійшов наступного висновку.

За змістом приписів ч.ч. 2, 4 ст.
22 ГПК України зміна позивачем підстав і предмету позову може мати місце лише
альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Під збільшенням розміру
позовних вимог слід розуміти збільшення позову за тією ж вимогою, яку було
заявлено у позовній заяві.

Враховуючи той факт, що предметом
спору є визнання недійсною угоди, а підставою - акт прийому-передачі майна від
02.12.2003р., відповідачем у справі зазначено лише СПД ОСОБА_1 судова колегія
не приймає збільшення позовних вимог, оскільки фактично вони є додатковими
вимогами і мають бути розглянуті у самостійному порядку. Громадянин ОСОБА_2 не
є стороною у справі.

Відповідач проти позову заперечує,
надав письмове пояснення від 29.11.2006р., яким повідомив, що ліквідатором ТОВ
„ЦУМ”, призначеним ухвалою господарського суду Донецької області від
25.11.2002р. по справі № 18/124Б, є ОСОБА_1, а не ОСОБА_1, як зазначено у
позові в якості відповідача.

Позивач заявою від 13.12.2006р. та
у судовому засіданні у зв'язку із припущення технічної помилки уточнив прізвище
відповідача - ОСОБА_1.

У судовому засіданні 04.01.2007р.
позивач заявив клопотання про викликання до суду особисто ОСОБА_1 для дачі
пояснень щодо законності спірної угоди, проти якого представник відповідача
заперечує, посилаючись на те, що він є повноважним представником ОСОБА_1

Вказане клопотання судом не
задоволено, оскільки законність угод визначається тільки судом, а представник
ОСОБА_1 діє на підставі довіреності з усіма правами, наданими стороні.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що СПД ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, діяла від імені
ТОВ „ЦУМ” і вважає, що відповідачем у даній справі повинно бути ТОВ „ЦУМ”.

Заперечення відповідача судом до
уваги не приймаються, оскільки стороною у справі є Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, а не Товариство з обмеженою відповідальністю „ЦУМ”, яке
ліквідовано як юридична особа.

Слухання справи здійснювалось із
застосуванням засобів технічного фіксування судових засідань відповідно до п. 7
ст. 811 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ:

17.04.1998р. між ПП “Тихий Дон”
(Орендатор) та ТОВ “ЦУМ” (Орендодавець) укладено договір оренди нежилих
приміщень (торгового комплексу) відповідно до якого Орендодавець здав Орендарю
нежитлові приміщення (торговий комплекс) по АДРЕСА_1, яке складається із
двоповерхової будівлі, шести складських приміщень, двох павільйонів.

Строк договору встановлений з
17.04.1998 року по 16.04.2008 року.

19.05.1999 року постановою
арбітражного суду Донецької області по справі № 18/124б ТОВ “ЦУМ” було визнано
банкрутом і призначені ліквідатори з числа виявлених кредиторів відповідно до
Закону України “Про банкрутство”.

01.08.2002 року провадження у
справі про банкрутство ТОВ “ЦУМ” було переведено на норми Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” і ухвалою
від 25.11.2002 року суд призначив ліквідатора ОСОБА_1, ліцензія № НОМЕР_1,
строком на 3 місяці.

Відповідно до ст. 25 Закону до
повноважень ліквідатора віднесений обов'язок виявити і прийняти до свого
відання  майно банкрута та реалізувати
його з метою задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з протоколу зборів
ліквідаційної комісії по справі № 18/124б
від 29.08.2003р. встановлено порядок продажу активів ТОВ „ЦУМ” м. Торез.

Ухвалою від 05.09.2003р. суд зобов'язав
ліквідаційну комісію до закінчення строку ліквідаційної процедури закінчити
реалізацію ліквідаційної маси та погашення кредиторських вимог.

Як вбачається з матеріалів справи,
02.12.2003р. представником ТОВ „ЦУМ”  -
ліквідатором ОСОБА_1 отримано від ПП „Тихий Дон” майно, яке було передано за
договором оренди від 17.04.1998р. Тобто за вказаним актом було здійснено
повернення майна, переданого ТОВ „ЦУМ” в оренду.

Тому суд не може погодитись з
доводами позивача, що дії по передачі орендного майна в межах справи про
банкрутство є угодою з огляду на приписи законодавства, діючого на момент
передачі майна.

В силу ст. 4 Цивільного кодексу
Української РСР цивільні права та обов'язки виникають із угод, передбачених
законом, а також із угод, які хоча і не передбачені законом, але не суперечать
йому.

Передача майна власнику, якого
визнано банкрутом і який має майнові зобов'язання перед кредиторами не є
угодою, а є ліквідаційною дією відповідно до зобов'язань суду в межах справи №
18/124б.

Відповідно до ст. 1 Закону України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
ліквідатор - це особа, яка відповідно до рішення господарського суду
організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом,
та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим
Законом порядку. При цьому відповідно до ст. 26 цього Закону, майно, що
належить боржнику на праві власності або повного господарського відання,
включається до складу ліквідаційної маси за винятком об'єктів, зазначених в цій
статті.

При таких обставинах, акт від
02.12.2003р. складено не приватним підприємцем ОСОБА_1, який є відповідачем у
справі, а ліквідатором ОСОБА_1, діючим на підставі ухвали господарського суду
Донецької області у справі № 18/124б від імені юридичної особи, про що саме і
зазначено у спірному акті.

Таким чином, приймаючи майно,
ліквідатор ОСОБА_1 не виступала як приватний підприємець безпосередньо і тому
суд вважає, що відповідач у справі - суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
є неналежним.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на
позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні за згодою сторін
оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85
Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст. 4 Цивільного кодексу
Української РСР, Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 38, 43, 49, п.
7 ст. 811, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд

В И Р I Ш И В :

У задоволені позовних вимог Приватного підприємства “Тихий Дон” м. Торез
до Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1м. Донецьк  про визнання угоди у вигляді акту
прийому-передачі майна ТОВ „ЦУМ” від 02.12.2003р. між ліквідатором ТОВ “ЦУМ”
СПД ОСОБА_1 та ПП “Тихий Дон” недійсною
відмовити.

Повний текст рішення підписаний 04.01.2007р.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його
підписання.

Головуючий суддя
Ломовцева Н.В.

суддя                                Азарова З.П.

суддя
Чернота Л.Ф.