ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2007 р.
Справа  № 27/407-06-13094

За позовом  приватного підприємства «Баланс»

до відповідачів  державного підприємства Одеська залізниця

державного підприємства «Ровенькиантрацит»

Про стягнення вартості недопоставленої продукції у розмірі 832,52 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача:
Ракова Н.В., доручення від 07.11.2006 року;

Від відповідачів:
ДП Одеська залізниця -  Шинкаренко Ю.В., довіреність № 409 від 15.09.2005 року;
ДП «Ровенькиантрацит»- не з’явився

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів –832,52 грн.

16.01.2007 року за вх. № 764 ДП «Ровенькиантрацит»надало до господарського суду Одеської області відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в частині стягнення з ДП «Ровенькиантрацит»вартості недопоставленої продукції.

У судовому засіданні від 07.02.2007 року Позивач надав до суду розрахунок суми позову, за яким просить суд стягнути з відповідачів 269,51 грн. з врахуванням природної втрати вантажу.

Керуючись ст. 75  ГПК  України  суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті без участі ДП «Ровенькиантрацит»за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представника позивача та представника відповідача, суд, встановив.

Відповідно до Договору № 24/11-2005у від «24»листопада 2005 року, укладеного між ПП „Баланс” та ТОВ „Грант”, відправник вантажу –ДП «Ровенькиантрацит»відпустив зі станції відправлення «Фашівка Дон.»на адресу позивача вугілля марки АМ 13-25 у вагоні № 66555723 за залізничною накладною № 52652073 в кількості 69 тонн.

Ціна однієї тонни вугілля марки АМ 13-25 становить 291,67 грн. за одну тонну вугілля без ПДВ (податкова накладна № 44602 від 05.06.2006 року).

При комісійному перевантаженні вугілля у вагоні № 66555723 встановлена нестача вугілля в обсязі 2,15 т. на суму –832,52 грн.

Нестача вугілля підтверджується:

- Комерційним актом серії АЯ 586453*/35 від 04.06.2006 року, у якому зазначено, що «... по документам значиться вантаж антрацит АМ 13-25, завантажений нижче бортів, у вологому стані, брутто 91250 кг., тара с бруса 22250 кг, нетто 69000 кг. Фактично виявився вантаж вугілля АМ, брутто 89100 кг, тара с бруса 22250 кг, нетто 66850 кг, тобто менш документа на 2150 кг. Навантаження у вагоні нижче бортів на 200-300 мм, маркування вапном, з одного боку вагону над 6-7 люками заглибина довжиною 1500 мм, шириною 2000 мм, глибиною 400 мм, течі вантажу немає. Люки та двері щільно закриті ...»;

- Актом загальної форми № 1999 від 03.06.2006 року.

У судовому засіданні від 07.02.2007 року Позивачем надано уточнення до позовної заяви за яким останній просить суд стягнути з відповідачів 269,51 грн. з врахуванням природної втрати вантажу. Первісний позов приватним підприємством «Баланс»було заявлено без врахування природної втрати вантажу.

Відповідно до ст. 22 ГПК України лише позивачу надано право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, саме суму в розмірі - 269,51 грн. господарський суд Одеської області вважає такою, що є предметом позову за цією справою.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Згідно ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знищено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

За незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин (ст. 113 Статуту).

Відповідно до пункту 6 «Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу»затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за № 796/5987, з подальшими змінами та доповненнями, - у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. З метою  забезпечення збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Посилання в комерційному акті серії АЯ 586453*/35 від 04.06.2006 року на невжиття відправником заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення відсутнє.

Як вже було зазначено вище, відповідно до пункту 6 «Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу»затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за № 796/5987, з подальшими змінами та доповненнями, - з метою  забезпечення збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу, однак нанесення захисного маркування є правом а не обов’язком відправника.

Факт дотримання вантажовідправником Технічних умов підтверджується залізничною накладною, за якою «вантаж розміщено та закріплено згідно з розділом 1 глави 1 параграфів 3, 5 Технічних умов правильно».

Враховуючи те, що відправник вжив заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення (в комерційному акті АЯ 586453*/35 від 04.06.2006 року посилання на те, що каток не застосовувався відсутнє) та вантаж маркувався вапном, а залізниця не перевірила правильність даних, зазначених відправником у накладній та не забезпечила схоронність переданого відправником до перевезення вантажу, про що свідчать поглиблення у вагоні № 66555723, про що вже було сказано вище - відповідальність за недостачу вугілля яка має місце при перевезенні вагоном № 66555723, з врахуванням природних витрат, покладається на перевізника - Одеську залізницю.

У стягненні збитків з другого відповідача по справі (ДП «Ровенькиантрацит») позивачу слід відмовити, оскільки матеріалами справи вини цього підприємства у нестачі вантажу не встановлено.

Таку ж правову позицію висловив господарський суд Одеської області у справах № 15/367-03-10194 та 6/358-03-8927.

Відповідач  (ДП «Ровенькиантрацит»), своїх  представників в судове засідання не направив, незважаючи на виклик суду.

Повідомлення належним чином ДП «Ровенькиантрацит»про час і місце розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 2053251.

Тобто відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи, але своїм правом прийняти участь в її розгляді не скористався. Прийняття участі в розгляді справи це право, а не обов'язок відповідача.

Таку ж правову думку висловив Одеській апеляційний господарський суд у своїй Постанові від 15.11.2005 року зі справи № 27/182-05-5016.

Станом на 07.02.2007 року можливість подальшого відкладення розгляду справи відсутня у зв’язку з закінченням всіх строків відведених ст. 69 ГПК України для розгляду справи.

Тому подальше відкладення розгляду справи неможливе та є підставою для винесення Рішення по справі не зважаючи на неявку відповідача у судове засідання.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з Одеської залізниці (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19), , р/р 1 в ОФАБ «Експрес-банк», МФО 328801 на користь приватного підприємства «Баланс», , р/р 260031727 в ХОД АППБ „Аваль”, МФО 352093 –269,51 грн. основного боргу, 102 грн. держмита  та 118 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

3.
У стягненні з ДП «Ровенькиантрацит»(94700, Луганська обл., м. Ровеньки, вул. Комуністична, 6), , р/р 0607 в АК ПІБ Промінвестбанку м. Ровеньки, МФО 304502 збитків приватного підприємства «Баланс», , р/р 260031727 в ХОД АППБ „Аваль”, МФО 352093 від нестачі вугілля, що мала місце при перевезенні в вагоні № 66555723 за залізничною накладною № 52652073 –відмовити.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Семенюк Г.В.