ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.02.07                                                                                       Справа №2/228-06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Кричмаржевський В.А.  , Хуторной В.М.

при секретарі Акімовій Т.М.

за участю представників:                                       позивача:       не з?явився ;

відповідача:   не з?явився ;

Прокуратури Запорізької області:  Толсторебров І.М., посв.

№ 301 від 01.03.06р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Дочірнього підприємства «Херсон» Компанії з обмеженою

відповідальністю «Інтертрейд груп Єл.Єл.Сі», м.Херсон

на рішення                   господарського суду Херсонської області від 28.09.2006 р.

у справі                         № 2/228-06

за позовом                    Регіонального відділення Фонду державного майна України

по Херсонській області, м.Херсон

до відповідача             Дочірнього підприємства «Херсон» Компанії з обмеженою

відповідальністю «Інтертрейд груп Єл.Єл.Сі», м.Херсон

за участю Заступника прокурора Херсонської області, м.Херсон

про                                 стягнення 21832,30 грн. неустойки (пені)

ВСТАНОВИВ:

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області, м.Херсон заявлений позов до Дочірнього підприємства «Херсон» Компанії з обмеженою відповідальністю «Інтертрейд груп Єл.Єл.Сі», м.Херсон про стягнення суми  21832,30грн. неустойки (пені) за несвоєчасне повернення майна до державної власності.

В ході судового розгляду справи, з метою захисту інтересів держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах – Регіонального відділення ФДМУ по Херсонській області, до участі у справі вступив Заступник прокурора Херсонської області (заява на а.с. – 43).

Розглянувши справу по суті, господарський суд Херсонської області своїм рішенням від 28.09.2006 року у справі № 2/228-06 (суддя Скобєлкін С.В.) позов задовольнив і стягнув з відповідача на користь позивача суму 21832,30грн. неустойки (пені). Судові витрати покладені на відповідача.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі Дочірнє підприємство «Херсон» Компанії з обмеженою відповідальністю «Інтертрейд груп Єл.Єл.Сі», відповідач у справі, вказує на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права.

Зазначає, що відсутня вина відповідача в несвоєчасному поверненні майна, оскільки позивач відмовляється приймати майно без його попередньої інвентаризації.

Наказом № 127 від 12.04.06р. позивач продовжив строк інвентаризації майна до 20.06.06р., а тому, на думку відповідача, сторони дійшли до згоди  змінити умови щодо повернення майна.

Зазначені факти не прийняті до уваги місцевим господарським судом.

Просить рішення господарського суду Херсонської області від 28.09.2006р. у справі № 2/228-06 скасувати, в  позові відмовити.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, позивач у справі, у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Зазначає, що відповідач отримав у користування цілісний майновий комплекс  підприємства «Генічеський солезавод» на підставі договору оренди від 26.07.04р.  Оскільки відповідач не виконував умови договору оренди у вигляді внесення орендних платежів, рішенням господарського суду Херсонської області від 04.05.05р. у справі № 4/103-пд-05 договір оренди від 26.07.04р. був розірваний.

Відповідач продовжує користуватись майном без належної правової підстави, внаслідок чого позивачем згідно до ст. 230 Господарського кодексу України та п.9.3 договору оренди від 26.07.04р. нарахована пеня у сумі 21832,30грн.

Просить рішення господарського суду Херсонської області від 28.09.2006р. у справі № 2/228-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

Представник прокуратури в судовому засіданні 01.02.07р. вказав на необгрунтованність апеляційної скарги. Вважає рішення місцевого господарського суду від 28.09.06р. законним, обґрунтованим та просить залишити його без змін..

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3660 від 20.12.2006р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Коробки Н.Д., Юхименка О.В.

За клопотанням  відповідача в судовому засіданні 20.12.06р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 01.02.2007р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 243 від 31.01.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.

Судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

В судове засіданні 01.02.07р. представники сторін не з?явились. Від відповідача надійшла телеграма про розгляд справи без участі представника відповідача. Колегія суддів вважає за можливе розглянути  справу у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними у ній доказами.

В судовому засіданні 01.02.07р. колегією суддів прийнято постанову Запорізького апеляційного господарського суду.

Як випливає з матеріалів справи, 26.07.2004р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області (Орендодавець) та Дочірнім підприємством «Дніпровська фінансово – інвестиційна компанія»  Компанії з обмеженою відповідальністю «Інтертрейд груп Єл.Єл.Сі», правонаступником якої є відповідач (Орендар) був укладений договір оренди  цілісного майнового комплексу державного підприємства «Генічеський солезавод», розташованого за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Приозерне.

За актом прийому – передачі від 26.07.2004р. позивач передав в оренду відповідачу, а останній прийняв у користування майно цілісного майнового комплексу.

У відповідності до п.10.6 договору оренди, дія договору припиняється, в тому числі, за рішенням господарського суду.

Оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору щодо повного та своєчасного внесення орендних платежів, а також щодо страхування майна та сплати заборгованості підприємства перед Пенсійним Фондом України, рішенням господарського суду Херсонської області від 04.05.2005р. у справі № 4/103-пд-05 був розірваний договір оренди від 26.07.04р.  Також зазначеним рішенням був розірваний договір купівлі-продажу оборотних матеріальних засобів та запасів від 26.07.04р., укладений між сторонами. Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 17.08.05р. рішення господарського суду Херсонської області від  04.05.05р. залишено без змін – в частині розірвання договору оренди від 26.07.04р. та розірвання договору купівлі-продажу активів від 26.07.04.  Постановою ВГСУ від 09.11.05р. залишена без змін постанова Запорізького апеляційного господарського суду від 17.08.05р.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.92р.,  орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно до ч.1 ст 27 цього Закону, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Аналогічна норма міститься в ст. 785 ЦК України, згідно з якою у разі припинення договору найму, наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Ч.2 ст 785 ЦК України свідчить, що, якщо наймач не виконує обов’язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пункт 9.3 договору оренди від 26.07.04р. містить аналогічну умову, відповідно з якою, у разі несвоєчасного повернення майна орендодавцю у разі закінчення договору оренди, орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати  за кожен місяць прострочення.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до  звичаїв ділового  обороту або  інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки відповідач після розірвання договору оренди від 26.07.04р. не виконав зобов’язання по поверненню цілісного майнового комплексу «Генічеський солезавод», тому позивач обґрунтовано заявив до стягнення неустойку в розмірі подвійної плати за користування майном за період часу прострочення: з серпня 2005р по лютий 2006р. на загальну суму 21832,30грн.

Місцевий господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення суми 21832,30 грн. з відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність його вини в несвоєчасному поверненні майна є необґрунтованим з наступних підстав.

По-перше, відповідачем не надано жодного доказу у підтвердження факту виконання ним дій, спрямованих на своєчасне повернення майна цілісного майнового комплексу.

По-друге, наказ Фонду державного майна України по Херсонській області № 192 від 15.06.06р.- а.с. № 64 (щодо продовження складання матеріалів інвентаризації  – до 30.06.06р.) не звільнює відповідача від відповідальності у вигляді сплати неустойки за несвоєчасне повернення майна, оскільки є доказом (серед інших) факту невиконання такого обов’язку відповідачем.

По-третє, згідно до п.5.12 договору оренди від 26.07.04р. у разі припинення або розірвання договору, відповідач зобов’язався повернути орендодавцеві та юридичній особі, яку вкаже орган управління зазначеного державного майна, орендоване майно підприємства у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду,  з урахуванням нормального фізичного зносу.

В той же час, згідно до п.3 ст 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення за цих же обставин (тобто, в тому числі у разі розірвання) договору оренди цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу орендар за згодою орендодавця передає об’єкт оренди органу, який до укладення договору оренди здійснював повноваження з управління відповідним майном. Зазначений орган або його правонаступник зобов’язаний протягом 30-ти днів прийняти об’єкт оренди в своє управління.

Згідно до ст. 614 ЦК України  особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх  залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Однак, відповідач не надав доказу звернення до позивача щодо прийняття об’єкту на протязі 30-ти денного строку. Відповідач взагалі не надав доказів вжиття  будь-яких заходів щодо належного повернення майна.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Херсон» Компанії з обмеженою відповідальністю «Інтертрейд груп Єл.Єл.Сі», м.Херсон залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 28.09.2006р. у справі № 2/228 - 06 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Кричмаржевський В.А.  Хуторной В.М.