СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

12 квітня 2007 року

Справа № 2-26/6236.1-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Антонової І.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Нікітіна В. А., довіреність №  188/12   від 02.04.07 - відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Кримавтотранс";

відповідача: не з'явився - виконавчий комітет Сімферопольської міської ради;

відповідача: не з'явився - закрите акціонерне товариство "Кримтрансагентство";

відповідача: не з'явився - Державний реєстратор міста Сімферополя;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Проніна О.Л.) від 06.12.2006 у справі № 2-26/6236.1-2006,

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктан ЛТД" (вул. Пушкіна, 36, м.Сімферополь, 95011)

до           відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" (вул. Севастопольська, 20а, м.Сімферополь, 95000)

виконавчого комітету Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, м.Сімферополь, 95000)

закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" (вул. Ревякіна, 1, м.Севастополь, 99009); (вул. Севастопольська, 20-а, м. Сімферополь, 95011)

Державного реєстратора міста Сімферополя (пр. Кірова, 52, м.Сімферополь, 95000)

про визнання недійсним рішення та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя О.Л. Проніна) від 06.12.2006 у справі № 2-26/6236.1-2006 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктан ЛТД" до  відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс", виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство", Державного реєстратора міста Сімферополя про визнання недійсним рішення та визнання права власності. За позивачем визнано право власності на частину першого поверху площею 100,7 кв.м. (Літера А) будівлі готелю «Авто», розташованого у м. Сімферополі по вул. Київська/Гурзуфська, 5/2 (номера приміщень 7,8,9,10,11,12,13 - відповідно плану приміщень). Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 23.05.2003 № 827 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна відповідно   доданого переліку на ім'я закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" в частині об'єкту нерухомості - будівлі готелю Літера «А»площею 100,7 кв.м., розташованої по вул. Київська/Гурзуфська, 5/2 у м. Сімферополі. Визнано недійсним установчий договір закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство", зареєстрований у Нахімовському районі   м. Севастополя за реєстраційним номером 1435/187 у реєстрі суб'єктів    підприємницької діяльності 04.05.2000 у частині передачі до статутного фонду товариства вищезазначеного об'єкту нерухомості.

Не погодившись з постановленим судовим актом, відповідач - відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, у позові відмовити.

У судове засіданні 12.04.2007 представники позивача та відповідачів - виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" та Державний реєстратор міста Сімферополя не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд  справи у відсутність представника.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням представника відповідача - відкритого акціонерного  товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У квітні 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктан ЛТД" звернулось до господарського суду з позовом  до відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс", третя особа - закрите акціонерне товариство "Кримтрансагентство", просило визнати право власності на майно: частину нежитлових приміщень у інвентарному об’єкті № 5/2 по вул. Київська/Гурзуфська у місті Сімферополі під літерою „А”, номера приміщень 7,8,9,10,11,12,13 згідно з планом, яке придбане за договором купівлі-продажу у відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс". Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 23.05.2003 № 827 про видачу свідоцтва СВА № 172390 про реєстрацію права власності за закритим акціонерним товариством "Кримтрансагентство" з внесенням змін у реєстр прав власності на майно на спірну частину приміщень.

Відповідач та третя особа, заперечуючи проти позову, вважають його безпідставним, посилаючись на те, що закрите акціонерне товариство "Кримтрансагентство" стало власником спірного майна 05.01.2001 згідно акту прийому-передачі основних засобів від відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" до уставного фонду закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство".

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.05.2005 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.08.2005 провадження у справі поновлено.

Справа розглядалась судом неодноразово.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.08.2005, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2005 у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктан ЛТД" відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2005 рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.08.2005 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2005 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Збільшивши позовні вимоги заявою від 21.03.2006, товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктан ЛТД" просило визнати право власності за нерухоме майно –нежитлові приміщення 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, що знаходяться у літері „А” загальною площею 100,7 кв.м. будівлі готелю «Авто», розташованої у м. Сімферополі по вул. Київська/Гурзуфська, 5/2. Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 23.05.2003 № 827 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна відповідно доданого переліку за закритим акціонерним товариством "Кримтрансагентство" у частині вищезазначеного об’єкту. Визнати недійсним установчий договір закритого акціонерного товариства  "Кримтрансагентство", зареєстрований у Нахімовському районі   м. Севастополя за реєстраційним номером 1435/187 у реєстрі суб'єктів підприємницької діяльності 04.05.2000 у частині передачі до статутного фонду товариства вищезазначеного об'єкту нерухомості.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.04.2006 виключено зі складу третіх осіб закрите акціонерне товариство "Кримтрансагентство", залучено до участі у справі у якості відповідачів - закрите акціонерне товариство "Кримтрансагентство" та Державного реєстратора.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.05.2005 залучено до участі у справі у якості відповідача –виконавчий  комітет Сімферопольської міської ради.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.05.2006 виключено зі складу відповідачів Державного реєстратора м. Севастополя, залучено у якості відповідача Державного реєстратора Нахімовської районної державної адміністрації м. Севастополя.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.07.2006 виключено зі складу відповідача Державного реєстратора Нахімовської районної державної адміністрації м. Севастополя, залучено до участі у справі належного відповідача - Державного реєстратора міста Сімферополя.

Відповідач –виконавчий комітет Сімферопольської міської ради, заперечуючи проти позову, вважає його безпідставним.

Заявою від 16.10.2006 товариство з обмеженою відповідальністю "Промхолдинг" просило залучити його до участі у справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (том 2, а.с.102).

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.10.2006 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Промхолдинг" залишено без задоволення, оскільки заява про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору не відповідає статті 26 Господарського процесуального кодексу України, а також не додано документального обґрунтування вимог у розумінні статтей  33, 34  Господарського процесуального кодексу України.

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на загальні підстави виникнення права власності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача - відкритого  акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс",   обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Правовідносини сторін виникли внаслідок здійснення суб’єктами  господарювання відповідної діяльності, спрямованої на набуття права власності, тому спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, про що правильно зазначено у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли  до  набрання  чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ним чинності.

Оскільки предметом позову є правові наслідки договору, укладеного 04.01.2001, спір підлягає вирішенню на підставі норм діючого Цивільного кодексу України з врахуванням положень Цивільного кодексу Української РСР та спеціального законодавства, яким є Закон України „Про власність”.

Згідно з пунктом 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як свідчать матеріали справи, позивач за договором купівлі продажу  від 04.01.2001 придбав у відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" частину першого поверху площею 100,7 кв.м. (Літера А) будівлі готелю «Авто», розташованої у м. Сімферополі по вул. Київська/Гурзуфська, 5/2 (номера приміщень 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 - відповідно до плану приміщень) вартістю 14520,60 грн. та приміщення Літери Б-1 готелю «Авто»площею 99,2 кв.м. вартістю 29973,00 грн., загальною вартістю 44 493,60 грн.

Відповідно до частини 1 статті 128 Цивільного кодексу Української РСР право власності (право оперативного  управління)  у  набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

За актом прийому-передачі від 04.01.2001 об'єкт купівлі-продажу було передано покупцю за договором.

Умови розрахунку визначені сторонами у пункті 1.2 договору, відповідно до якого оплата вартості майна проводиться покупцем у вигляді передплати у розмірі 100 % у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок продавця можливо декілька платежами. Дата остаточного розрахунку за договором - не пізніше 14 жовтня 2001 року. За згодою сторін розрахунки можуть бути проведені у менш короткій термін.

Таким чином, у договорі сторони передбачили таку умову, як відстрочка платежу, і позивач у справі вважав свої права захищеними відповідно до умов договору.

Платіжним дорученням № 0376 від 28.12.2001р. позивач сплатив суму вартості майна у розмірі 44493,60 грн. на рахунок відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс".

Відповідач –відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Кримавтотранс", не зважаючи на прострочення платежу, прийняв сплачену суму беззаперечно, підтвердивши, таким чином, виконання зобов’язань покупцем  за договором від 04.01.2001.

Як свідчать матеріали справи, за установчим договором закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" від 28.12.1999 відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" та акціонерне товариство закритого типу «Аспект»домовилися про створення закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство".

Відповідно пункту 3.1 установчого договору для забезпечення діяльності закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" створювався статутний фонд за рахунок внесків акціонерів у розмірі 24000000 грн.

Внесок відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" складає 14 160 000 грн.

При цьому, відповідач згідно установчого договору вносить у рахунок свого внеску майновий комплекс та фінансові активи, передача яких здійснюється після державної реєстрації закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" за  актом прийому-передачі.

Відповідачем не надано суду доказів того, що до 05.01.2001 ним була здійснена фактична передача срібного майна відповідно до умов установчого договору.

Так, зі змісту акту прийому-передачі основних засобів від відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" у власність закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" 05.01.2001 не вбачається, що у статутний фонд закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" було передано спірне майно (а.с. 53-68, том 1).

Разом з тим, 05.01.2001, тобто, під час дії та, відповідно, можливості виконання позивачем вищезгаданого договору, відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" внесло у якості внеску до статутного фонду закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" нерухоме майно, відчужене за договором від 04.01.2001 на користь позивача, не розірвавши зазначений договір.

Отже, відповідачем - відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" були порушені права позивача як сторони, що придбала майно за договором купівлі-продажу від 04.01.2001.

Крім того, 23.05.2003 виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради було прийнято рішення за № 827 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна відповідно до доданого переліку на ім'я закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство", за яким на підставі Додатку № 3 до установчого договору закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" та актів прийому-передачі, довідки про включення до ЄДРПО України № 22-369-3045, свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) юридичної особи від 04.05.2000, статутних документів, які підтверджують факт створення закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" на колективній власності, відповідно пункту 5 статті 6.1 Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 № 6/5.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 23.05.2003 за № 827 було вирішено оформити право колективної власності на об'єкти нерухомості відповідно до доданого до рішення переліку, у тому числі і будівлю готелю по вул. Київська/Гурзуфська, 5/2 у м. Сімферополі загальною площею 448,7 кв.м., до складу якої входить спірне майно.

Таким чином, прийняттям зазначеного рішення було продовжено порушення прав позивача.

Пунктом 1 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може  пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Відповідно до пунктів 2, 5 статті 48 Закону України «Про власність»власник  може вимагати усунення будь-яких порушень його права.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про визнання за позивачем права власності на частину першого поверху площею 100,7 кв.м. (Літера А) будівлі готелю «Авто», розташованого у м. Сімферополі по вул. Київська/Гурзуфська, 5/2 (номера приміщень 7,8,9,10,11,12,13 - відповідно плану приміщень), визнання недійсним рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 23.05.2003 № 827 відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" щодо права зазначеного відповідача на розпорядження спірним майном як такі, що спростовуються матеріалами справи.

Стосовно визнання недійсним установчого договору закритого акціонерного товариства "Кримтрансагентство" у частині передачі до статутного фонду товариства об'єкту нерухомості - будівлі готелю літер "А", площею 100,7 кв.м., розташованої по вул. Київська/ Гурзуфська, 5/2 у місті Сімферополі слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про господарські товариства" установчими документами, на підставі яких створюється і діє аукціон товариства, є установчий договір і статут.

Відповідно до частини 1 статті 154 Цивільного кодексу України єдиним установчим документом акціонерного товариства є статут, а договір про заснування товариства, який визначає порядок здійснення засновниками спільної діяльності щодо створення товариства, не є його установчим документом (частина 2 статті 153 Цивільного кодексу України).

Оскільки оспорюваний установчий договір було укладено до введення в дію Цивільного кодексу України, то при розгляді спору у зазначеній частині слід виходити з положень Закону України "Про господарські товариства".

Разом з тим, стаття 16 Цивільного кодексу України, стаття 20 Господарського кодексу України, які діяли на час звернення позивача до суду, не містять перешкод для використання способу захисту, обраного  товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Віктан ЛТД".

Посилання відповідача на норми статті 49 Закону України „Про власність”, відповідно до якої володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, також слід визнати безпідставними, оскільки саме оскаржуваним рішенням визнано неправомірність розпорядження відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" відчуженим нерухомим майном та набуття закритим акціонерним товариством "Кримтрансагентство" прав на вищезгадане майно.

Не може судова колегія погодитись з доводами відповідача щодо   необхідності застосування пункту 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 04.01.2001, оскільки належних безспірних доказів неправомірності дій відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" по відчуженню майна за вищезгаданим договором суду не надано.

Факт несплати позивачем вартості придбаного майна у встановлений пунктом 1.2 договору від 04.01.2001 строк також не може свідчити на користь правової позиції відповідача та третьої особи, оскільки, як було зазначено вище, відчуження майна відповідачем – відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" було здійснено вже 05.01.2001, тоді як позивач повинен був провести розрахунки у строк до 14.10.2001.

Наслідки порушення зобов'язань за договором купівлі-продажу покупцем встановлені статтею 232 Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до зазначеної норми, якщо покупець на порушення  договору відмовиться прийняти куплену річ або заплатити за неї  встановлену  ціну, продавець вправі вимагати прийняття речі покупцем і  оплати ціни, а також відшкодування збитків, завданих затримкою виконання, або, з  своєї сторони,  відмовитись  від  договору  і вимагати  відшкодування збитків.

Відповідачем закріплені статтею 232 Цивільного кодексу Української РСР права не були реалізовані а, навпаки, сплачені позивачем кошти прийняті у повному обсязі, що дає підстави вважати угоду виконаною.

Тлумачення відповідачем умов пункту 3.1 договору щодо спливу строку його дії 14.10.2001, на думку колегії, є хибним, оскільки спростовується змістом зазначеного пункту.

Відповідно до статті 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

На думку колегії, суд першої інстанції, виконавши вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 27.12.2005 прийняв законне рішення, яке відповідає фактичним обставинам справи і, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Кримавтотранс" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.12.2006 у справі № 2-26/6236.1-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                В.М. Плут

І.В. Антонова