СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

22 лютого 2007 року

Справа № 2-21/13935-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

представник позивача - Шаповалова  Олена Петрівна, довіреність № 670 від 13.02.2007 - акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк";

представник позивача - Куропятникова Оксана Олексіївна, довіреність № 5309   від 01.12.2006 - акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк"  в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" ;

представник відповідача - Птицин Олександр Миколайович (повноваження перевірені) - керівник приватної юридичної фірми "Птицин та партнери";

розглянувши апеляційну скаргу Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Чонгова С.І.) від 17.10-14.11.2006 у справі № 2-21/13935-2006

за позовом           Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, 29, місто Київ 1, 01001)

в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" (пр. Кірова, 36, місто Сімферополь, 95000)

до           Приватної юридичної фірми "Птицин та партнери" (пров. Кооперативний, 5, місто Керч, 98300)

про спонукання до внесення змір договору оренди.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку "Укрсоцбанк" звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до приватної юридичної фірми "Птицин та партнери", у якому про сить спонукати підписати додаткову угоду до договору оренди про збіль шення суми орендної плати до рівня 4265,50грн. на місяць, а у разі його не згоди - розірвати договір. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з оплатою державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані наступним. 01.04.2001між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди приміщень, які належить по зивачу на праві приватної власності. На виконання умов договору позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування не житлове примі щення за адресою: місто Керч, пров. Кооперативний, 5. Відповідно до умов до говору орендна плата складає 100грн. Сума орендної плати, визначена до говором, на сьогоднішній день не покриває навіть витрати позивача на сплату комунальних послуг (за період січень-червень поточного року плата за комунальні послуги у орендованому приміщенні складала у середньому 25000грн. Крім того, у період дії договору значно зросли ціни на нерухо мість у зв’язку з викладеним, позивач 27.03.2006 звернувся до відповідача з пропозицією внесення змін до договору у частині орендної плати, яка за підрахунками позивача повинна складати не менш 1600грн. Однак відпові дач відмовився від підписання додаткової угоди. У зв'язку з незгодою від повідача з необхідністю збільшення розміру орендної плати, позивач зверну вся до нього з пропозицією розірвання договору оренди. Відповідач відмо вився від розірвання договору, вказуючи на те, що розірвання договору з ініціативи орендодавця є неможливим. Перебування орендаря в орендова ному у банку приміщенні на умовах, передбачених договором, є для орендо давця збитковим.

12 вересня 2006 року, відповідачем до матеріалів справи був наданий від зив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнає за наступними підставами. Відповідач вказує, що спірним договором сторонами визначені такі суттєві умови, як строк дії договору - 10 років та вартість та порядок розрахунків за договором - 100грн. у місяць. За період дії договору відпові дачем дотримані всі суттєві умови договору оренди, у тому числі по сплаті орендної плати. Позивач у своєї позовній заяві посилається на статтю 651 Циві льного кодексу України, однак умов даної статті передбачають наявність по рушення умов договору. При виконанні умов договору зі сторони відповіда ча відсутнє порушення умов договору, ним виконуються усі умови, у тому чис лі і по сплаті орендної плати.

21 вересня 2006 року відповідачем було надано клопотання про зупинення провадження по справі та призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Суд не знайшов підстав для задоволення заявленого відповідачем кло потання.

29 вересня 2006 року відповідач надав суду доповнення до відзиву на по зовну заяву. Відповідач вказує, що сума орендної плати позивачем нічим не підтверджена.

12 жовтня 2006 року позивач надав суду уточнення позовних вимог. Пози вач просив спонукати відповідача підписати додаткову угоду до договору оренди про збільшення орендної плати до рівня 4265,50грн.

17 жовтня 2006 року позивачем до суду було надано уточнення до позовної заяви. Позивач просив спонукати відповідача підписати додаткову угоду до договору оренди про збільшення суми орендної плати (з урахуванням кому нальних послуг) до рівня 2814,45грн./місяць (з можливістю щомісячного коригування суми орендної плати в залежності від фактичних витрат банку на комунальні послуги).

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.10-14.11.2006 (суддя Чонгова С.І.) у задоволенні позову Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" до Приватної юридичної фірми "Птицин та партнери" про спонукання до внесення змір договору оренди відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим актом, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду скасувати.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.02.2007, суддю Сотула В.В. було замінено на суддю Плута В.М.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

01 квітня 2001 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку "Укрсоцбанк" та приватною юридичною фірмою "Птицин та партнери" було укладено договір оренди приміщень.

Відповідно до умов укладеного договору позивач (Орендодавець за договором) передає, а відповідач (Орендар за договором) приймає у строкове користування майно, яке належить позивачу за правом власності, а саме : приміщення адміністративно-побутового корпусу, який розташований у бу динку № 5 по пров. Кооперативному в місті Керчі. До складу приміщень, які передаються у користування входять: кабінет № 1 площею 10,92кв.м., ка бінет № 2 площею 7,00кв.м., кабінет № 3 площею 11,60кв.м., кабінет № 4 площею 9,60кв.м. Всього площа, яка передається в оренду складає 39,12кв.м. Приміщення передані у користування використовуються Орендарем для здійснення діяльності за даною адресою юридичної фірми "Птицин та партнери".

Розділом 3 договору сторони визначили вартість та порядок розраху нків за договором: розмір орендної плати за узгодженням сторін встановлю ється в розмірі 100,00грн. на місяць. Вказана орендна плата сплачується Орендарем щоквартально у термін до 20-го числа місяця, який йде за звітним кварталом. До орендної плати за договором включаються всі витрати Орендодавця з утримання орендованих приміщень, у тому числі комунальні послуги, послуги по наданню електроенергії, послуги служби охорони.

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що строк дії договору встановлюється сторонами протягом 10 календарних років з 01 квітня 2001 року по 01 квітня 2011 року.

Крім того, пунктами 4.2., 4.3. договору сторони обумовили, що зміни до договору можуть бути внесені тільки за згодою сторін у письмовому вигляді. Одностороння зміна умов договору або його розірвання не допускається. Ро зірвання договору можливо: за згодою сторін, за ініціативою Орендаря у разі економічної недоцільності дії договору, у інших випадках, передбачених ді ючим законодавством України.

Позивач звернувся з вимогою про спонукання відповідача підписати додаткову угоду до договору оренди про збільшення суми орендної плати до рівня 4265,50грн., посилаючись на те, що згідно зі статтею 652 Цивільного коде ксу України у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, договір може бути змінено.

Стаття 627 Цивільного кодексу України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі кон трагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог ро зумності та справедливості.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірва но за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову передбачено договором або законом, договір є відповідно   розірваним або зміненим.

Частини 1, 2, 4 статті 652 Цивільного кодексу України визначають, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони мог ли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відпо відність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, до говір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумов лена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх вини кнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; вико нання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і по збавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укла денні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для ви конання договору на умовах, змінених судом.

Однак позивач не надав суду документально обґрунтованого, узго дженого сторонами, розрахунку суми орендної плати, встановленої у момент укладення договору. За поясненням сторін такий розрахунок відсутній.

Позивач не надав розрахунку співвідношення орендної плати на мо мент укладення договору і на момент звернення до суду з вимогою про збі льшення орендної плати.

Розрахунок орендної плати за Методикою розрахунку плати за оренду державного майна, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, не може вважатися належним доказом підстав зміни орендної плати, оскільки вказана Методика існувала на час укладення дого вору, проте не використана при його укладенні, а також; передане у оренду приміщення не є державною власністю.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передба чено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бу ти підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджува тися іншими засобами доказування.

У відповідності зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу Укра їни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що при таких обставинах, позов задоволенню не підлягає.

На підставі висловленого, судова колегія вважає, що рішення господарського суду прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вона підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.10-14.11.2006 у справі № 2-21/13935-2006 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  В.І. Гонтар

Судді                                                                                Н.П. Горошко

В.М. Плут