СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"16" квітня 2007 р.
Справа №21/120-НА

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до Державної податкової інспекції у
Хмельницькому районі м. Хмельницький

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_1.

Суддя  Огороднік
К.М.                    Секретар судового
засідання Козій Т.М.

Представники сторін:

від
позивача - ОСОБА_1. - приватний підприємець.

від
відповідача - Дєдушкін С.О. - за довіреністю,

ОСОБА_3. - за довіреністю.

Постанова приймається 16.04.2007
року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

В судовому засіданні згідно ч. 3
ст. 160 КАС України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить скасувати рішення ДПІ у Хмельницькому районі від
НОМЕР_1, яке прийняте за результатами перевірки (акт перевірки від
ІНФОРМАЦІЯ_1). Свої вимоги мотивує тим, що акт перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_1 та
прийняте на його підставі оспорюване рішення не відповідають нормам чинного
законодавства.

В обґрунтування вимог посилається
на те, що ст. 15 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачено, що
контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або
позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Вказує на те, що гідно ст. 16
вказаного Закону передбачено, що контролюючі органи мають право відповідно до
законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які
підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові перевірки осіб, що
використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або
книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому
законодавством України.

Зазначає, що порядок проведення
податкових перевірок встановлено Законом України “Про державну податкову службу
в Україні”, де зазначено, що податковими органами проводяться планові виїзні,
позапланові виїзні та позапланові перевірки (ст.ст. 11-1, 11-2 Закону). При
цьому звертає увагу на те, що  відповідно
до ч. 6 ст. 11-1 Закону України  “Про
державну податкову службу в Україні” позаплановою виїзною є перевірка, яка не
передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин встановлених у вказаній статті. Згідно ч. 8
ст. 11-1 вказаного Закону передбачено, що позаплановими перевірками вважаються
також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Вказує на те, що посадові особи
органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку, правлення на перевірку, в якому зазначаються дата його
видачі, назва органу державної податкової служби; мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки; посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку; копії наказу керівника податкового органу про
проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються: підстави
проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Акцентує увагу на тому, що
працівниками податкової інспекції при проведені перевірки було допущено
порушення вимоги ст. 11-2 зазначеного Закону, що полягало в ненадані позивачу
зазначених вище документів, зокрема не пред'явлено направлення на перевірку,
оформлене відповідно до вимог законодавства, та не надано копію наказу про
проведення перевірки.

Крім того, зазначає, що акт
перевірки складено з порушенням п. 1.7 "Порядку оформлення результатів
документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства
суб'єктами підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями,
відділеннями та іншими відокремленими підрозділами", затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації України від 16.09.2002 року № 429
(зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29.12.2002 року за № 1023/7311).

Відповідач - ДПІ Хмельницького
району - в запереченнях проти позову заперечує вказуючи на те, що
висновки, викладені в акті перевірки є такими, що відповідають нормам чинного
законодавства та фактичним обставинам справи.

Вказує, що перевірка позивача була
передбачена планом проведення перевірок відділом оперативного контролю на
грудень 2006 року, який затверджено заступником голови ОСОБА_2  від ІНФОРМАЦІЯ_2. За результатами перевірки
складено акт в якому відображено, що розрахункова операція на суму 5,00 грн. не
проведена через реєстратор розрахункових операцій, не роздруковано та не видано
розрахунковий документ (чек) на суму 5,00 грн., а також готівкові кошти на суму
1132,00 грн. не проведені через реєстратор розрахункових операцій, який
знаходився в приміщенні магазину в неробочому стані та здійснення торгівлі
алкогольними напоями без придбання відповідної ліцензії. На підставі акту
перевірки ДПІ у Хмельницькому  районі
було прийнято оспорюване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Звертає увагу суду на те, що посилання
позивача на ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” є
безпідставним, оскільки дана стаття стосується перевірок
фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності і
регулює порядок перевірки органами державної податкової служби виключно питань,
які пов'язані із сплатою податків, зборів, обов'язкових платежів і при
проведені перевірок, пов'язаних з іншими питаннями (штрафні санкції за
відсутність патенту не застосовується.

Здійснення контролю за дотриманням
порядку проведення розрахунків врегульовано розділом 4 ст. 15-16 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”. Зокрема, згідно із ст. 15, такий контроль
здійснюється податковими органами шляхом проведення планових та позапланових
перевірок відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 16 Закону для
перевірок суб'єктів, які застосовують РРО або КОРО з розрахунковими книжками,
Закон про РРО не встановлює порядку проведення планових та позапланових
перевірок, а визначає, що планові та позапланові перевірки таких осіб
проводяться в порядку передбаченому чинним законодавством. У питаннях
застосування РРО Закон України „Про застосування  РРО у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” є спеціальним. Отже законодавчі акти, у тому числі і Закон України
„Про державну податкову службу в Україні” застосовується тільки в частині не
врегульованій Законом про РРО.

При цьому, посилаючись на ст. 16
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових документів в сфері
торгівлі, громадського харчування і послуг”, вказує, що контролюючі органи
мають право відповідно до законодавства здійснювати планові та позапланові
перевірки.

За таких обставин відповідач
вважає, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, а тому не підлягають
задоволенню, просить у позові відмовити.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і заперечення проти
позову, дослідивши докази, встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1. працівниками ДПА у
Хмельницькому районі було проведено перевірку господарської одиниці -магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_3", що розташований в ІНФОРМАЦІЯ_1  та належить приватному підприємцю ОСОБА_1,
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, про що складено акт
перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_1.

В акті перевірки зазначено, що
перевірку здійснили державні податкові
ревізори інспектори ДПІ у Хмельницькому районі: ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
згідно посвідчень відповідно від НОМЕР_3 та від НОМЕР_2. Перевірка здійснена на
підставі ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та
Законів України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”, „Про державне регулювання виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами”, „Про підприємництво”, Указів Президента України та інших
нормативно-правових актів, які регулюють готівковий обіг в Україні. Перевірка
проведена в присутності продавця ОСОБА_5.

В акті перевірки зафіксовано, що
розрахункова операція на суму 5,00 грн. не проведена через реєстратор
розрахункових операцій, не роздруковано та не видано розрахунковий документ
(чек) на суму 5,00 грн., а також готівкові кошти на суму 1132,00 грн. не
проведені через реєстратор розрахункових операцій, який знаходився в приміщенні
магазину в неробочому стані та здійснення торгівлі алкогольними напоями без
придбання відповідної ліцензії.

На підставі акту перевірки,
відповідно до п. 1,2, ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”,  ст. ст. 1, 3, 7 Закону України
"Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" ДПІ у
Хмельницькому районі прийнято рішення НОМЕР_1. про застосування до приватного підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1фінансових санкцій в розмірі 5660,00 грн.

Вважаючи, що проведена перевірка
суперечить вимогам Закону України „Про державну податкову службу в Україні”,
позивач просить суд скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
від НОМЕР_1.

Аналізуючи надані по справі докази
та пояснення представників сторін, покази свідків, оцінюючи їх в сукупності, до
уваги приймається наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції
України визначено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з акту перевірки
підставою для здійснення перевірки позивача зазначена крім іншого ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” та Закон України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

Під час проведення перевірки
порядку використання реєстраторів розрахункових операцій, то згідно статті 15
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, із змінами і доповненнями,
контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України. При цьому відповідно до ст. 16
даного Закону планові або позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у порядку передбаченому законодавством
України.

Правове регулювання здійснення
перевірок органами державної податкової служби
визначається Законом України „Про державну податкову службу в Україні”.
Зокрема, згідно ст. 11-1 цього Закону планова виїзна перевірка проводиться щодо
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та
зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної
податкової служби і проводиться за сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням
керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного
разу на календарний рік. Забороняється проведення планових виїзних перевірок за
окремими видами зобов'язань перед бюджетами. Право на проведення планової
виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому
направлено повідомлення не пізніше ніж за десять днів до дня проведення
зазначеної перевірки.

Враховуючи, що згідно наданих
відповідачем плану проведення перевірок відділом оперативного контролю на
грудень 2006 року та направлень на перевірку від НОМЕР_4 та від НОМЕР_5
проведена перевірка визначена як планова, суд не вбачає правових підстав,
викладених вище, для визнання даної перевірки такою, що проведена у
відповідності до вимог ст.11-1 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні”, зважаючи на  відсутність
письмового  повідомлення  позивача не пізніше ніж за 10 днів.

Крім того, судом враховується, що
згідно тієї ж ст. 11-1 Закону перевірки в межах повноважень податкових органів,
визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"
вважаються  позаплановими і
проводяться  за рішенням керівника
податкового органу, яке оформляється наказом. Тому проведення планової
перевірки  не відповідає зазначеному.

Згідно статті 11-2 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні” визначено, що посадові особи органу
державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку: направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його
видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку, копії наказу керівника податкового органу про
проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави
проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Відповідачем під час проведення
перевірки і у судовому засіданні не надано відповідного наказу керівника на
проведення перевірки позивача із зазначенням виду перевірки, дати її початку та
кінця. Оглядом наданих відповідачем направлень на проведення перевірки
судом встановлено, що в останніх всупереч норми ст. 11-2 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” не зазначено дату початку та
закінчення  перевірки.

При цьому судом враховується,
положення ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Оскільки відповідачем не дотримана
передбачена чинним законодавством України процедура проведення планових та
позапланових перевірок господарської діяльності відповідача та не надано
документів, передбачених ст.11-1 Закону „Про державну податкову службу в
Україні”, рішення  відповідача не може
базуватися на неправомірно проведеній перевірці.

Враховуючи вищевикладені обставин,
суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача судом до уваги
не приймаються з підстав, викладених вище. При цьому суд зважає на визначені ч.
3 ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства та приписи ст.71 КАС
України, в силу якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94,
104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов приватного підприємця  ОСОБА_1 АДРЕСА_1 до Державної податкової
інспекції у Хмельницькому районі м. Хмельницький  про скасування рішення відповідача НОМЕР_1
задоволити повністю.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Хмельницькому районі м. Хмельницький НОМЕР_1.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до
апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя                                                                      К.М.
Огороднік

Постанова оформлена в повному
обсязі та підписана 17.04.2007 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.