СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

30 травня 2007 року

м. Севастополь        Справа № 2-19/3681-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивач: не
з'явився;

відповідача:
Зуєва Оксана Василівна, довіреність №
425/9/10-0   від 26.02.07;

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Мокрушин В.І.) від 27.03.2007 у справі №
2-19/3681-2007А

за позовом
фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до
Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі Автономної Республіки
Крим (вул. Белова, 2, с. Мирне, Сімферопольський р-н, Автономна Республіка
Крим, 97503)

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим від 27.03.2007 у справі №
2-19/3681-2007А відмовлено у задоволенні позову фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1

Постанова суду мотивована тим, що
право державних податкових інспекцій застосовувати фінансові санкції до
суб'єктів підприємницької діяльності передбачено чинним законодавством, а тому
підстав для визнання нечинним рішення Державної податкової інспекції у
Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим від НОМЕР_1 немає.

Не погодившись з постановою суду,
позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену
постанову, позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що статтею 8 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні”, на яку посилається суд першої інстанції, передбачено функції Державної
податкової адміністрації України. А статтею 10 того ж Закону, якою передбачено
функції державних податкових інспекцій, така функція як застосування фінансових
санкцій до суб'єктів  підприємницької
діяльності  за  порушення
законодавства  про  виробництво
і обіг спирту,  алкогольних  напоїв
і тютюнових  виробів не
передбачена.

У судове засідання позивач не
з'явився. Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України
позивач належним чином повідомлений про час і місце засідання суду, проте він
не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні
апеляційної інстанції, тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу
у відсутність позивача.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду
першої інстанції без змін.

Розпорядженням керівництва
Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.05.2007 суддю Волкова
К.В. замінено на суддю Дугаренко О.В.

Переглянувши постанову суду
відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова
колегія встановила наступне.

Державна податкова інспекція у
Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим провела комплексну планову
виїзну документальну перевірку дотримання позивачем вимог податкового та
валютного законодавства за період з ІНФОРМАЦІЯ_1, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 складено
акт НОМЕР_2 (а. с. 8-13).

На підставі зазначеного акту
Державна податкова інспекція у Сімферопольському районі Автономної Республіки
Крим прийняла та надіслала на адресу позивача рішення від НОМЕР_1 про
застосування фінансових санкцій у загальній сумі 3 400 грн (а. с. 7).

Фінансові санкції у сумі 1 700 грн
застосовані до позивача на підставі частини 2 статті 17 Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Актом перевірки встановлено, що
позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями за ліцензіями,
термін дії яких є:

ІНФОРМАЦІЯ_3 - магазин
ІНФОРМАЦІЯ_4, смт. Молодіжне;

ІНФОРМАЦІЯ_5 - бар ІНФОРМАЦІЯ_6,
смт. Гвардійське;

ІНФОРМАЦІЯ_5 -  магазин ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_11;

ІНФОРМАЦІЯ_8 - магазин
ІНФОРМАЦІЯ_4, смт. Гвардійське.

Таким чином, мали випадки
розбіжності між терміном закінчення дії попередніх та початком дії наступних
ліцензій на торгівлю алкогольними напоями. Торгівля алкогольними напоями без
ліцензії здійснювалась у періоди:

з ІНФОРМАЦІЯ_9 - магазин
ІНФОРМАЦІЯ_4, смт. Молодіжне, що підтверджується фіскальними звітними чеками
реєстратора розрахункових операцій НОМЕР_3, НОМЕР_4

Позивач не заперечує проти факту
здійснення торгівлі алкогольними напоями без ліцензії у зазначені періоди, тому
цей факт слід вважати належно встановленим. Але позивач посилається на те, що
відповідач не мав права приймати рішення про застосування до нього фінансових
санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності
ліцензії. Доводи позивача не можуть бути прийняті судовою колегією до уваги,
тому що не відповідають чинному законодавству.

Частиною 4 статті 17 Закону України
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” передбачено, що рішення про
стягнення штрафів приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва
та торгівлі тютюновими виробами, а також іншими органами виконавчої влади у
межах їх повноважень, визначених законами України. Тобто, крім органів, які
видали такі ліцензії, рішення про стягнення штрафів приймають і інші органи
виконавчої влади. Абзацом 6 пункту 1 статті 8 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні” передбачено, що Державна податкова   адміністрація   України виконує   безпосередньо,   а
також  організовує  роботу державних  податкових
адміністрацій та   державних   податкових інспекцій,  пов'язану
із застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових
санкцій до суб'єктів  підприємницької
діяльності  за  порушення
законодавства  про  виробництво
і обіг спирту етилового,
коньячного,  плодового,  алкогольних
напоїв  і тютюнових  виробів. Виходячи з аналізу зазначеної норми,
Законом України „Про державну податкову службу в Україні” прямо передбачено
здійснення державними податковими інспекціями функцій щодо застосування
фінансових санкцій за  вказані порушення.
Відповідно до статті 11 того ж Закону виключним правом начальників державних
податкових інспекцій та їх заступників є право застосовувати  до
платників податків фінансові санкції. Рішення Державної податкової
інспекції у Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим від НОМЕР_1
винесено заступником начальника
Державної податкової інспекції у Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим ОСОБА_2, що відповідає вище зазначеним положенням чинного
законодавства.

Отже, фінансові санкції у сумі 1
700 грн застосовані до позивача правомірно.

Фінансові санкції за роздрібну
торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії у сумі 1 700 грн
застосовані до позивача на підставі частини 2 статті 17 Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Актом перевірки встановлено, що
позивач здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами за ліцензіями, термін
дії яких є:

ІНФОРМАЦІЯ_3 - магазин
ІНФОРМАЦІЯ_4, смт. Молодіжне;

з ІНФОРМАЦІЯ_5  -  бар
ІНФОРМАЦІЯ_6, смт. Гвардійське;

з ІНФОРМАЦІЯ_5  -
магазин ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_11;

ІНФОРМАЦІЯ_8 - магазин
ІНФОРМАЦІЯ_4, смт. Гвардійське.

Таким чином, мали випадки
розбіжності між терміном закінчення дії попередніх та початком дії наступних
ліцензій на торгівлю тютюновими виробами. Торгівля тютюновими виробами без
ліцензії здійснювалась у період:

з ІНФОРМАЦІЯ_10 - магазин
ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, що підтверджується фіскальним звітним чеком
реєстратора розрахункових операцій НОМЕР_5.

Позивач не заперечує проти факту
здійснення торгівлі тютюновими виробами без ліцензії у зазначений період, тому
цей факт є належно встановленим. Але позивач посилається на те, що відповідач
не мав права приймати рішення про застосування до нього фінансових санкцій за
здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії.
Доводи позивача не можуть бути прийняті судовою колегією до уваги з підстав, зазначених
вище.

Отже, фінансові санкції у сумі 1
700 грн застосовані до позивача правомірно.

З урахуванням зазначеного, підстав
для визнання нечинним рішення Державної податкової інспекції у
Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим від НОМЕР_1 немає.

З огляду на викладене, судова
колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню
без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 195, пунктом 1
частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями
206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу фізичної особи
- підприємця  ОСОБА_1залишити без
задоволення.

2.Постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим від 27.03.2007 у справі №
2-19/3681-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає   законної
сили  з  моменту
проголошення          і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді