ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.05.2007
Справа №2-22/3568-2007

За позовом - Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Сімферполя

До відповідача   - Фірми «Еспо», м.Сімферополь

Про  стягнення заборгованості  у сумі  176,44 грн.

Суддя С.В.Яковлєв

за     участю секретаря Дулімової В.І.

представники:

Від позивача  -     Куртаметова Є.Ю. – пр-ник, дов. від 25.07.06 р.

Від відповідачів  - не з”явився

Сутність спору: Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Сімферополя  (далі позивач) звернулось до Господарського суду АРК з позовом до Фірми «Еcпо»   (далі відповідач)   про стягнення 176,44 грн.     заборгованості по  сплаті витрат на сплату та доставку пільгових пенсій .

Представник  позивача під час судових засідань  наполягав на задоволені позовних  вимог, заявив клопотання  про  розгляд справи за правилами КАС України.

Відповідач письмового відзиву на позов суду не надав , явку представника у судові засідання не забезпечив , про дні  та час проведення судових засідань був сповіщений належним чином.

З 01.09.2005р. набрав чинність Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАСУ). Відповідно до п. 6 Прикінцевих та Переходних положень КАСУ до початку  діяльності окружного адміністративного суду, адміністративні справи, подвідомчі  господарьским судам відповідно  до ГПК України 1991 р., вирішуються відповідним господарським судом та правилами КАСУ. При цьому підсудність таких справ визначаеться ГПК України.

Згідно зі ст. 3 КАСУ справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, суб’єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних  управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01 р.  № 121/2001 , Пенсійний фонд України – є центральним органом  виконавчої влади, який, у тому числі здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, провадить  збір, акумуляцію та облік страхових внесків. Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах , є органами  Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним  управлінням  цього фонду в АРК, областях, містах Києві  та Севастополі .

За таких обставин, беручи до уваги  те, що позивачем по справі є центральний орган виконавчої влади , суд, керуючись  п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень КАСУ, вважає  можливим клопотання позивача задовольнити, продовжити розгляд справи згідно з КАСУ.

Представник відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснюючи  відсутністю можливості  своєчасно надати звітність. Письмовий відзив на позов суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вислухавши представників сторін,  суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідач зареєстрований як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в  Київському районі м.Сімферополя   за  № 14-04-0892.

Принципи, основи та механізм функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування визначені в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.03р. №1058-IY.

Згідно ст. 1 Закону страхові внески  - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із  законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно цього Закону.

Ст.3 Закону визначає, що Пенсійний фонд і юридичні особи є суб'єктами системи пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону виключно цім Законом визначаються порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, а також стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно п.4 ст.18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Ст.17 ( п.6) Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів ПФУ. Відшкодуванню підлягають витрати ПФУ на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2  Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених згідно п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 і  №2 виробництв, робіт і професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п.6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ”, затвердженою Постановою ПФУ від 19.12.2003р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції  16.01.2004р. за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України  на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 – у розмірі 100%.

Пунктом  6.4. цієї Інструкції  встановлено, що розмір сум, які підлягають  відшкодуванню на поточний рік,  визначається органами ПФУ щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч 2 “Прикінцевих положень” Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

Позивач узгодив з відповідачем розрахунок  фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, надіславши на його адресу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яки одержані останнім  згідно з відмітками на  повідомленнях. Даними розрахунками  було визначено, що розмір сум до відшкодування за листопад 2006 р. – 88,22 грн. , за грудень 2006 р. – 88 грн.22 грн.

У порядку, передбаченому ст. 71 КАС України, відповідач не надіслав до суду доказів погашення витрат позивача на виплату та доставку пільгових пенсій.

За таких обставин підлягають задоволенню вимоги по стягненню 176,44 грн.  заборгованості на  покриття фактичних витрат на сплату та доставку  пенсій, призначених  згідно з п. “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Фірми «ЕСПО» (м.Сімферополь, вул.З.Рухадзе, 62, р/р 0731 в КЦО ПІБ м.Сімферополь, МФО 324430 ЗКПО 05007969) на користь Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Сімферополя (м.Сімферополь, пр.Перемоги, 4,  р/р 5701 у ВАТ «Державний Ощадний банк» м.Сімферополя МФО 324805 ЗКПО 20725930) 176,44 грн. заборгованості по сплаті та доставці пільгових пенсій.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.