ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"05" квітня 2007 р.

Суддя  Т.М.Дубова, розглянувши матеріали

за заявою           Акціонерного банку “Брокбізнесбанк”, вул. Нікольська, буд. 25, м. Миколаїв, 54030

до          1. державного підприємства “Південь-Ольвія” в особі генерального директора Сірінька М.Я., вул. Артилерійська, 6, м. Миколаїв, 54030

2. товариства з обмеженою відповідальністю “МТС-Агроконверс” в особі голови Сірінька М.Я., вул. Фрунзе, 26, кв. 10, смт. Ювілейне, Дніпропетровська область, 52005

про                       стягнення в солідарному порядку згідно кредитного договору та договору поруки заборгованість в сумі 95349,14 грн., з яких: 91000,00 грн. заборгованість за кредитом та 4349,14 грн. по відсоткам, у тому числі за рахунок заставленого майна

В С Т А Н О В И В:

Позовна заява Акціонерного банку “Брокбізнесбанк” до державного підприємства “Південь-Ольвія” в особі генерального директора Сірінька М.Я. та товариства з обмеженою відповідальністю “МТС-Агроконверс” в особі голови Сірінька М.Я. про стягнення в солідарному порядку згідно кредитного договору та договору поруки заборгованість в сумі 95349,14 грн. не підлягає розгляду в господарських судах, оскільки приписами ст. 21 ГПК України  чітко визначене коло сторін в судовому процесі –позивачів та відповідачів, якими можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 ГПК України.

Згідно приписів статті 1 ГПК України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Також до господарського суду мають право звертатись державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Тобто, чинне законодавство не надає директору чи голові, які не є юридичною особою, виступати сторонами в судовому процесі, в даному випадку –відповідачами.

Крім того, не з”ясовано та не обгрунтовано нормативним актами вимога щодо стягнення

коштів в солідарному порядку згідно кредитного договору та договору поруки  і в тому числі за рахунок заставленого майна.

Слід зазначити, що позивачем не надано до позовної заяви доказів оплати державного мита в установленому законом порядку. Оскільки, з 12.02.2007р. держмито до господарського суду Миколаївської області сплачується за наступними реквізитами: КЕКД-22090200, р/рахунок 0006, банк: ГУДКУ у Миколаївській області, МФО 826013, , одержувач –УДК у м.Миколаєві.

У разі наступного звернення слід підтвердити довідкою держказначейства зарахування до держбюджету України держмита, оплаченого банківської установою. Довідка повинна містити підписи посадових осіб та печатку.

За таких обставин, господарський суд відмовляє у прийнятті позовної заяви.

Керуючись п. 1 ст. 62 ГПК України, господарський суд, –

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті позовної заяви.

Повернути позовну заяву та додані до неї документи.

У відповідності з п.2 ст.8 Декрету КМУ “Про державне мито” від 21.10.93р. №7-93 державне мито в сумі  997,00 грн. перераховане по платіжному дорученню № 0912/ від  13.09.2006р. підлягає поверненню.

Суддя