ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2007                                                                                   Справа № 25/331-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Лотоцької Л.О.

суддів:  Бахмат Р. М. (доповідача), Євстигнеєва О.С.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача:  Молокович Є.С. (дов. б/н  від 10.04.07 р.);

від відповідача:  Федоріна М.А. (дов. № 2  від 04.10.06 р.);

від третьої особи: представник у судове засідання не з’явився про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:  Дніпропетровського обласного комунального підприємства “Спецавтобаза” м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  28.11.06 року   у справі № 25/331-06

за позовом:  Акціонерного страхового товариства закритого типу “Дніпроінмед”  м.Дніпропетровськ

до  Дніпропетровського обласного комунального підприємства “Спецавтобаза”  м.Дніпропетровськ

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Закрите акціонерне товариство Будівельна компанія “Пріоритет” м.Дніпропетровськ

про  стягнення 7 800 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 28.11.06 р. у справі № 25/331-06, яке було підписано 04.12.06 р. і оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України, (суддя А.Є.Чередко) задоволено позов  Акціонерного страхового товариства закритого типу “Дніпроінмед”  м.Дніпропетровськ до Дніпропетровського обласного комунального підприємства “Спецавтобаза”  м.Дніпропетровськ; 3-тя особа: Закрите акціонерне товариство Будівельна компанія “Пріоритет” м.Дніпропетровськ про  стягнення 7 800 грн.

Дніпропетровське обласне комунальне підприємство “Спецавтобаза”  м.Дніпропетровськ не погодилося з вказаним рішення, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення господарського суду і прийняти нове рішення, яким відмовити в позові  повністю.

Оскаржуючи рішення відповідач вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим з підстав не доведеності обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Скаржник посилається в апеляційній скарзі на те, що господарським судом не досліджувався факт укладання договору добровільного страхування наземного транспорту № ТР-21-04/1 і що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про укладання такого договору.

Також, особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що  господарський суд визнав встановлене, що  21.04.2005 р. застрахований автомобіль нібито був переданий фізичною особою Шипко І.П. третій особі по справі –ЗАТ БК “Пріоритет” (страхувальнику) в оренду на підставі договору оренди № 050421-02 від 21.04.2005 р. та акту  приймання-передачі від тієї ж дати, але зазначене матеріалами справи  не підтверджено; що суд, в якості доказів  обґрунтування задоволення позовних вимог, послався на договір оренди, який взагалі не укладався (фактично не відбувся) та на акт, який був визнаний нечинним самими ж сторонами.

Скаржник вказує, що в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили, що шкода автомобілю третьої особи (яку відшкодував позивач) була завдана з вини відповідача, а саме в наслідок неналежного виконання договору на стоянку автомобілю.

Не погоджується відповідач з висновком суду про те, що позивач в порядку регресу  обґрунтував суму сплаченого останнім відшкодування, яка стягнута з його підприємства.

В доповненні до апеляційної скарги відповідач  просить врахувати його пояснення, а саме, що в матеріалах справи відсутній будь-який, зазначений у статі 937 ЦК України документ про те, що його підприємство приймало на схов застрахований транспортний засіб.

Відповідач посилається на пункт перший розділу першого договору, предметом договору № 7 на автостоянку, укладеного між сторонами у справі, згідно до якого підприємство зобов’язалося надати місце для стоянки одного автомобілю в приміщенні автобази. Плата за цим  договором сторонами визначена фактично, як оренда.

Також скаржник вказує, що у суду першої інстанції не було законних підстав визнавати за встановлене, що підприємством відповідача прийнято від третьої особи по справі автомобіль на зберігання, без відповідних доказів цього, а саме, без документів, зазначених в ст. 977 ЦК  України.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на документи ДАІ, копії яких є в матеріалах справи, які свідчать про ушкодження тільки лакофарбового покриття  бамперу, а не самого бамперу, та про деформування державного номеру, а не про зламання таблички номерного знаку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення господарського суду Дніпропетровської обл. по даній справі без змін, а апеляційну скаргу без  задоволення, так як вважає рішення правильним, обґрунтованим, прийнятим з правомірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Позивач стверджує, що 08.04.2006 р. в м.Дніпропетровську, по вул. Комсомольській, 69Т3 був пошкоджений на парковці відповідача –на місці, яке автомобіль займав згідно з договором на стоянку. Доказів того, що автомобіль Mercedes-Benz S 500, седан, чорного коліру, державний реєстраційний номер 00361 АИ в’їжджав на територію стоянки пошкодженим, відповідачем не надано.

АСТЗТ “Дніпроінмед” стверджує, що, згідно з п.16.2.3 договору страхування, 26.05.2006 р. виплатило ЗАТ БК “Пріоритет” суму страхового відшкодування у розмірі 7800 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 375 від 26.05.2006 р., що розмір заподіяних збитків був визначений позивачем на підставі рахунків ПП “Віктор і сини” від 12.04.2006 р. та 380 від 25.04.2006 р., що не суперечить п.18 та п. 19.1.1 договору страхування та п.10.1.1 Правил добровільного страхування наземного транспорту, затверджених 24.06.2004 р.

Необхідність заміни переднього (пошкодженого) бамперу застрахованого автомобіля встановлена  ПП “Віктор та сини”, яке є спеціалізованим підприємством з продажу, ремонту та сервісному обслуговуванню автомобілів марки “Мерседес-Бенц”, а необхідність проведення  ремонтних робіт та їх обсяг, а також необхідність заміни конструктивних  елементів автомобіля не може бути встановлена шляхом візуального огляду автомобіля при оформленні  ДТП особами, які не мають спеціальних знань для визначення необхідності  проведення певних робіт, а тому посилання відповідача на неналежне обґрунтування розміру заподіяних збитків є безпідставними.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, які були присутні у судовому засіданні, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що  апеляційна скарга  підлягає задоволенню  з наступних підстав.

Між акціонерним страховим товариством закритого типу “Дніпроінмед” (страховик) та ЗАТ будівельна компанія “Пріоритет” (страхувальник) укладено договір ТР-21-04/1 добровільного  страхування наземного транспорту від 21.04.2005 р.

Об’єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, які не протирічать  законодавству України, пов’язані з володінням, користуванням та розпорядженням зазначеним у даному договорі транспортним засобом і додаткове обладнання, а саме: автомобіля  Mercedes-Benz S 500, седан, чорного коліру, державний реєстраційний номер 00361 АИ, номер кузова (шасі) WDB 2201841А387850 рік випуску 2003 р., ринковою вартістю 499950 грн. Вигодонабувачем за договором є Шипко  Ірина Петрівна.

Автомобіль Mercedes-Benz, на який видано тимчасовий реєстраційний талон КІС № 444458 від 23.04.2005 р., чорного коліру, 2003 р. випуску, кузов  WDB 2201841А387850, державний номер 00361 АИ Шипко І.П. передала в оренду 21.04.2005 р. ЗАТ БК “Пріоритет”, строком на один рік. Вказаний договір вважається продовженим на невизначений строк на тих же умовах, якщо ні одна  із сторін по закінченню строку дії договору не вимагала його припинення.

Ч. 2 статтею 789 ЦК України встановлено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

Договір оренди № 050421-02 від 21.04.2005 р. нотаріально не посвідчений, а тому є недійсним (нікчемним).

В матеріалах справи (а.с. 29) знаходиться тимчасовий реєстраційний талон 00361 АІ на автомобіль Мерседес Бенц S 500, 2003 р., чорного коліру, власником якого є Шипко Ірина Петрівна. Вказаний тимчасовий реєстраційний талон видано 23.04.2005 р. Ця дата видачі реєстраційного талону вказана і у договорі оренди № 050421-01 від 21.04.2005 р. Незрозуміло, якщо тимчасова реєстрація зазначеного автомобіля відбулася 23.04.2005 р., то як Шипко І.П. могла укласти договір оренди № 050421-02 з ЗАТ БК “Пріоритет” 21.04.2005 р., при цьому зазначивши в договорі номер тимчасового реєстраційного  посвідчення та державний номер 00361 АИ і передати вказаний автомобіль в оренду за актом прийому-передачі до договору оренди № 050421-02 від 21.04.2005 р.

Колегія суддів вважає, що вказаний договір оренди є фіктивним правочином, згідно зі ст. 234 ЦК України.

Відповідно до статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, а тому договір оренди № 050421-02 є недійсним з моменту його вчинення.

З договору № ТР-21-04 добровільного страхування наземного транспорту автомобіля Мерседес Бенц державний номер 00361 АИ вбачається, що він укладений 21.04.2005 р., тобто також ще до того, як Шипко Ірина Петрівна отримала тимчасовий реєстраційний талон, в якому вказаний державний реєстраційний номер автомобіля 00361 АИ.

21.04.2005 р. ні Шипко І.П. ні Акціонерне страхове товариство закритого типу “Дніпроінмед” ще не могли знати реєстраційного номеру автомобіля Мерседес Бенц S 500, а тому слід зробити висновок, що вказаний договір укладався не  21.04.2005 р., а тільки після отримання Шипко І.П. тимчасового реєстраційного талону на зазначений автомобіль, тобто 23.04.2005 р.

Статтею 998 ЦК України встановлено, що договір страхування є нікчемним або визначається недійсним у випадках, встановлених  цим Кодексом.

Згідно ч.1 , ч.2 ст. 101 ГПК України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими  доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для  стягнення з відповідача на користь позивача збитків (страхового відшкодування) в регресивному порядку в сумі 7 800 грн., а тому у позові слід відмовити.

Підставою для скасування оскаржуваного рішення є неповне з’ясування господарським судом  обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального права, а саме ст. 203, 216, 234, 236, ч.2 ст. 799 ЦК України.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 43, 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного комунального підприємства “Спецавтобаза” м.Дніпропетровськ задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 28.11.2006 р. у справі № 25/331-06  скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Акціонерного страхового товариства закритого типу “Дніпроінмед”  м.Дніпропетровськ на користь Дніпропетровського обласного комунального підприємства “Спецавтобаза” м.Дніпропетровськ 51 грн. державного мита, сплаченого при  поданні апеляційної скарги.

Зобов’язати господарський суд Дніпропетровської обл. видати наказ відповідно до вимог ст.ст. 116-117 ГПК України.

Головуючий                                                                                        Л.О.Лотоцька

Судді:                                                                                   Р.М.Бахмат

О.С. Євстигнеєв

З оригіналом згідно:

Пом. судді                                І.Г.Логвиненко

26.04.07 р.