Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23»січня
2007 року
Cправа № Б-31/54-06

Колегія
суддів суду у складі: головуючого судді Олійник В.Ф.,

судді Істоміної О.А.(доповідач),

судді  Кравець Т.В.

при
секретарі  Тяпкіній В.А.

за
участю представників сторін:

кредитора СПДФО ОСОБА_1: не з'явився

боржника -Севостьянова
Є.В., дов. б/н від 23.06.06 р. (копія у справі)

голови комітету кредиторів -не з'явився

кредитора УПФУ у Балаклійському районі -Саввиної Т.Ю.,
дов. №832 від 15.03.06 р. (копія у справі)

ліквідатора боржника -не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу кредитора
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (вх. НОМЕР_1)

на постанову господарського
суду Харківської  області від 25 вересня
2006 року  по справі  № Б-31/54-06

за об'єднаною заявою Фонду
загальнообов'язкового державного страхування України на випадок безробіття в
особі Харківського обласного центру зайнятості та Управління пенсійного фонду
України в Балаклійському районі Харківської області

до Сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства “Лани України”, с.Лозовенька Балаклійського району
Харківської області

про визнання банкрутом

в с т а н о в и л а:

Постановою господарського суду Харківської області від 25 вересня
2006 року, відмовлено в задоволенні клопотання кредитора СПД ФО ОСОБА_1 про
зупинення провадження по справі, визнано юридичну особу -Сільськогосподарське
закрите акціонерне товариство “Лани України” банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2,
зобов'язано ліквідатора в строк до 25 вересня 2007 року виконати ліквідаційну
процедуру.

Не погоджуючись з даною постановою Суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій порушує
питання про її скасування, як такої, що винесена при не повному з'ясуванні
обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Просить винести ухвалу про зупинення провадження по справі до розгляду і
набрання законної сили рішенням у справі № 35/497-06 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу.

Боржник, Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство “Лани
України”, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить постанову
господарського суду Харківської області від 25 вересня 2006 року залишити без
змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин
справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної
скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального
кодексу України, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених
представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом
Харківської області норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів  приходить до висновку про
залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою від 28 серпня 2006 року
господарського суду Харківської області було затверджено реєстр вимог
кредиторів та призначені збори кредиторів. Розпорядника майна боржника
зобов'язано провести збори кредиторів, на яких вони зобов'язані вирішити
питання щодо відкриття процедури санації боржника, відкриття ліквідаційної
процедури або підписання мирової угоди з посиланням на фактичні обставини, що
призвели до прийняття такого рішення, як того вимагає стаття 16 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розпорядником майна  -
арбітражним керуючим ОСОБА_2 було надано докази скликання та проведення зборів
кредиторів та засідання комітету кредиторів 15 вересня 2006 року. Господарський
суд дійшов висновку, що зазначені збори кредиторів є повноважними, оскільки
відбулися вони за місцезнаходженням боржника, всіх кредиторів повідомлено про
час і місце проведення зборів належним чином, заперечень з боку кредиторів до
розпорядника майна щодо скликання та проведення зборів кредиторів не
висловлено.

На загальних зборах кредиторів було обрано комітет кредиторів. З
огляду на незадовільний фінансовий стан підприємства, а також на те, що заяв
від інвесторів не надходило, пропозицій щодо укладання мирової угоди ані від
боржника, ані від кредиторів не надходило, комітет кредиторів на засіданні
кредиторів 15 вересня 2006 року прийняв рішення про звернення до господарського
суду з клопотанням по визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури згідно вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом". Ліквідатором по справі комітетом
кредиторів було запропоновано арбітражного керуючого -ОСОБА_2, що здійснював
функції розпорядника майна боржника та який надав згоду на участь у справі в
якості ліквідатора.

Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою - ОСОБА_1
було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, до винесення
рішення по справі № 35/497-06 за заявою СПД ФО ОСОБА_1 до СЗАТ "Лани
України" пор визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів,
оскільки, на її думку можлива зміна кількості кредиторів та загальної суми
заборгованості боржника.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи та заслухавши
присутніх представників сторін під час судового засідання, дійшла висновку про
залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

По-перше, на думку заявника апеляційної скарги судом,
при винесенні оскаржуваної постанови, не було з'ясовано всіх обставин справи,
оскільки вимоги кредитора ФОП ОСОБА_3 не були підтверджені суду належним чином.

Проте, разом із заявою про визнання вимог до боржника, а саме 27
липня 2006 року, суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_3
було подано належним чином засвідчені копії усіх документів, які обґрунтовують
грошові вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до боржника -
Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства “Лани України” в
розмірі 2800125,00 грн., і з того часу є у матеріалах справи.

Частина 2 статті 36 цього Господарського процесуального кодексу
України  зазначає, що письмові докази
(якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору) подаються в оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

Отже, кредитором фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було надано
належні докази наявності у нього грошових вимог до боржника у повній
відповідності до правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом
України щодо доказування. Відповідно, господарським судом було цілком законно
та обґрунтовано затверджено реєстр вимог кредиторів Сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства “Лани України” разом з вимогами кредитора
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Крім того, слід зазначити, що і на час винесення оскаржуваної
постанови, і на цей час, ухвала господарського суду у справі, якою затверджено
реєстр вимог кредиторів, до якого включені і вимоги кредитора ФОП ОСОБА_3 - є
чинною. Вимоги кредитора ФОП ОСОБА_3 були визнані боржником у повному обсязі.

Таким чином, у відповідності до абзацу 8 статті 1 Закону України
„Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"
грошові вимоги кредитора ФОП ОСОБА_3 до боржника на час винесення оскаржуваної
постанови були визнані боржником та підтверджені належними доказами, тобто були
безспірними. Зазначені вимоги були включені до затвердженого судом реєстру
вимог кредиторів.

По-друге, в своїй апеляційній скарзі заявник
зазначає, що платоспроможність підприємства-боржника може бути відновлено.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, аналіз фінансового
становища підприємства-боржника свідчить про наявність ознак надкритичної
неплатоспроможності. Починаючи з 2004 року підприємство відповідало визначенню
боржника, в розумінні статті 1 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржник або визнання його банкрутом", тобто не було
спроможне виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами протягом трьох
місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Доказів на підтвердження факту звернення будь-яких кредиторів, які
бажають взяти участь у санації боржника із своїми пропозиціями щодо санації
боржника (план   санації) або доказів на
підтвердження можливості відновлення платоспроможності боржника заявником
апеляційної скарги надано не було ані в суд першої інстанції, ані в суд апеляційної
інстанції.

Враховуючи, що відповідно до частини 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів
вважає, що зазначенні посилання боржника не є обґрунтованими.

По-третє, в своїй апеляційній скарзі кредитор
посилається на те, що судом першої інстанції було порушено статтю 79
Господарського процесуального кодексу, оскільки відмовив йому у задоволенні
клопотання про зупинення провадження у справі. Проте, таке твердження є
помилковим з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи,
що розглядається іншим судом.

Однак, слід відмітити, що розгляд справи про банкрутство до
вирішення справи за позовом СПД ФО ОСОБА_1 до СЗАТ "Лани України" про
визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26 травня 2006 року не є
неможливим, адже, як було вірно зазначено в оскаржуваній постанові, навіть у
разі визнання зазначеного договору недійсним, суму грошових вимог до боржника
буде відповідним чином зменшено, а до реєстру вимог кредиторів будуть внесені
відповідні зміни.

Тобто задоволення позову скаржника у будь-якому разі потягнуло б
за собою зазначені наслідки, що виключають порушення прав скаржника або інших
кредиторів. Відповідно, в результаті відмови скаржнику у задоволенні клопотання
про зупинення провадження у справі ніяких прав скаржника порушено не було.

Крім того, як зазначено у постанові, при вирішенні клопотання про
зупинення провадження у справі судом обґрунтовано враховувалися інтереси інших
кредиторів та самого боржника, оскільки в разі задоволення такого клопотання
задоволення вимог інших дев'яти кредиторів фактично було б відстрочено на
невизначений час. Враховуючи, що боржник при цьому неспроможний здійснювати
господарську діяльність, незрозуміло, ким та за які кошти повинно було б
забезпечуватися протягом усього цього часу збереження майна боржника, яке в
нього залишилося.

Окремо слід зазначити, що рішенням господарського суду Харківської
області, СПД ФО ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову про визнання
недійсним договору від 26 травня 2006 року.

Таким чином, вимоги кредитора суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 щодо скасування постанови господарського суду
Харківської області від 25 вересня 2006 року в апеляційної скарзі не
обґрунтовано жодним чином.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що за таких обставин
оскаржувана кредитором СПД-ФО ОСОБА_1 постанова господарського суду прийнята
при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності
до норм чинного матеріального та процесуального права, а тому підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга кредитора - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 99, 101, пунктом
статті 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, судова
колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу кредитора Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_1  залишити без
задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 29 вересня
2006 року по справі № Б-31/54-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                               В.Ф.
Олійник

суддя
О.А. Істоміна

суддя                                                                Т.В.
Кравець