ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 квітня 2007 р.

№ 15/416-б

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., -головуючого,

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну  скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю
"Вестінвест"

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду   від 13 лютого
2007 року

у справі

№ 15/416-б  господарського суду м. Києва

за заявою

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оптовик"

до

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вестінвест"

про

визнання  банкрутом,

арбітражний керуючий

ОСОБА_1,

за участю представників сторін:

ТОВ
"Оптовик" -Монько С.В. (дов. від 01.02.2007);

встановив:

У червні 2006 р. ТОВ
"Оптовик" звернулося до господарського суду із заявою про порушення
справи про банкрутство  ТОВ
"Вестінвест".

Ухвалою господарського суду м.
Києва від 16 червня 2006 року  (суддя
Хоменко М.Г.) заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі;
введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено  розпорядником майна боржника арбітражного
керуючого ОСОБА_1;  призначено підготовче
засідання.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду від 16.06.2006 р. в частині призначення розпорядника майна
ТОВ "Вестінвест" звернулося до Київського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 13 лютого 2007 року (колегія суддів у складі: Дзюбко
П.О. -головуючий, Зубець Л.П., Алданова С.О.) ухвалу господарського суду м.
Києва залишено без змін.

ТОВ "Вестінвест" з
вернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої
інстанції в частині призначення розпорядником майна ОСОБА_1. В обґрунтування
посилається на порушення судами норма матеріального права, оскільки при призначенні
арбітражного керуючого судами не було враховано професійної діяльності боржника
-торгівля цінними паперами,  в той час як
у  арбітражного керуючого відсутній
сертифікат на право здійснення професійної діяльності на фондовому ринку.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ
"Оптовик"  вказує на те, що
доводи, викладені в скарзі, надумані, необґрунтовані та не відповідають  фактичним обставинам справи, а постанова
прийнята при повному, всебічному та об'єктивному дослідження судом апеляційної
інстанції всі обставин справи, а тому немає підстав для її скасування.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників кредитора, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права
судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" (далі Закон) з метою забезпечення майнових інтересів кредиторів
в ухвалі господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство
або в ухвалі, прийнятій на підготовчому засіданні, вказується про введення
процедури розпорядження майном боржника і призначається розпорядник майна у
порядку, встановленому цим Законом.

Розпорядник майна призначається
господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань
банкрутства як арбітражні керуючі, відомості про яких надаються в установленому
порядку Вищому господарському суду України. Кредитори мають право запропонувати
кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом.

Згідно ст. 31 вказаного
вище Закону, якщо інше не передбачено цим Законом, розпорядником майна може
бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має
вищу юридичну чи економічну освіту або володіє спеціальними знаннями, не є
заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів відповідно до статті 1
цього Закону і яка має ліцензію арбітражного керуючого, що видається в
установленому законодавством порядку.

Заявник касаційної скарги
посилається на те, що суд без будь-якого
обґрунтування  безпідставно  призначив
розпорядником   майна   арбітражного керуючого  ОСОБА_1.,
який,  як особа, котра бере участь
в управлінні товариством специфічної професійної діяльності відповідно до
статуту є професійним учасником фондового ринку, повинна бути сертифікована
відповідно до Положення про сертифікацію.

Однак, судом апеляційної інстанції
встановлено, що строк дії ліцензії ТОВ "Вестінвест" як торговця
цінними паперами серія АА № 558129 від 04.11.2002 р. закінчився 04.11.2005 р.
Нової ліцензії на право здійснення професійної діяльності на ринку цінних
паперів : діяльності по випуску та обігу цінних паперів, ТОВ
"Вестінвест" суду не надано.

Посилання в касаційній скарзі на
недотримання судом ліцензійних умов, затверджених наказом Державного комітету
України з питань регуляторної політики та підприємництва від 14.03.2001 р. №
49, на увагу не заслуговують, оскільки вищенаведений наказ втратив чинність згідно
з наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та
підприємництва  від 23 червня 2006 року N
56.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду, що Закон
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом"  правом пропонувати
господарському суду кандидатуру розпорядника майна  наділені лише кредитори ( комітет кредиторів)
та державний орган з питань
банкрутства стосовно державних підприємств, у статутному фонді яких частка
державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків, та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Виходячи з вимог  ст.13 Закону України  "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" при призначенні розпорядника майном
боржника ,  виключне право призначення
розпорядника майна боржника у справах про банкрутство належить господарському
суду, який розглядає справу про банкрутство.

Отже, суд апеляційної
інстанції  дійшов  вірного висновку, що суд першої інстанції
правомірно призначив розпорядника майна боржника в порядку ст.13 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, яка
регулює правове положення розпорядника майна боржника  у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, правові
підстави для скасування судових актів попередніх інстанцій відсутні.

Керуючись статтями 1117,
1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестінвест"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13 лютого 2007 року
у справі № 15/416-б  залишити без
змін.

Головуючий
М.І. Хандурін

Судді                                                                                 Л.Й.
Катеринчук

Н.Г. Ткаченко