ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" лютого 2007 р.

Справа  № 22/38-07-637

За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності-ОСОБА_1

до відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності-ОСОБА_2

про визнання права спільної
часткової власності

Суддя
Торчинська Л.О.

Представники:

Від
позивача: СПД ОСОБА_1;

Від
відповідача: ОСОБА_3 -за довіреністю;

Суть спору: про
визнання права спільної часткової власності.

Позивач -суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 про визнання за ним право спільної часткової власності на
598/1000 нежитлової споруди бару „ІНФОРМАЦІЯ_1” загальною площею 232, 8 м. кв.,
розташованої АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що у відповідності з умовами договору оренди від 10.
01. 2006 року та дозволу відповідача (орендодавця) від 02. 02. 2006 року, за
затвердженим відповідачем кошторисом, за власні кошти здійснив часткову
реконструкцію та капітальний ремонт отриманих в оренду нежитлових приміщень
бару „ІНФОРМАЦІЯ_1” загальною площею 93,5 м. кв.

В результаті реконструкції об'єкт
оренди за кошти позивача було суттєво змінено та створено нову річ -
двохповерхову споруду загальною площею 232, 8 м. кв. Позивач вважає, що став
співвласником створеної нової споруди у частині, що відповідає вартості його
витрат на поліпшення речі у відповідності зі статтями  355 та 778 ЦК України.

Вартість долі позивача у праві
спільної часткової власності на новостворену споруду, яка складає 598/1000,
становить 172 403,4 гривен та визначена Позивачем таким чином: вартість споруди
на момент укладення договору оренди складала 24 310 гривень (договір
купівлі-продажу від 21.12.2005 року, засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4).
Вартість внесених поліпшень складає 263 990 гривень. Таким чином, вартість
споруди на момент спору складає 288 300 гривень. Відповідно, вартість долі
розміром 598/1000 складає 172 403,4 гривень.

Представник відповідача СПД ОСОБА_2
позовні вимоги визнавав повністю, проти позову не заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, оцінивши докази у сукупності, суд встановив:

10.01.2006 року між ОСОБА_2 у
якості орендодавця та СПД ОСОБА_1 у якості орендаря було укладено договір
оренди нежитлового приміщення.

Згідно п. 1. 1. договору
орендодавець передав у тимчасове платне користування орендарю частку (46, 75 м.
кв.) нежитлових приміщень бару „ІНФОРМАЦІЯ_1”, що розташовані АДРЕСА_1 для
розміщення там бару.

Орендар прийняв вказані в п. 1.1.
договору нежитлові приміщення для розміщення свого об'єкту, зобов'язався
використовувати їх  за цільовим призначенням
та відповідно до технічної документації (п. 2. 2 договору), сплачувати орендну
плату у порядку, розмірах та на умовах договору, а також відповідно до чинного
законодавства. Орендований об'єкт був оцінений сторонами договору у 24 310
гривень.

Умови передачі майна були визначені
у  статті 3 вказаного договору.

Відповідно до акту прийому
-передачі нежитлових приміщень бару „ІНФОРМАЦІЯ_1”, підписаному ОСОБА_2  та СПД ОСОБА_1 10. 01. 2006 року об'єкт
оренди був переданий орендарю. При цьому в акті зауважено, що нежитлові
приміщення бару „ІНФОРМАЦІЯ_1” знаходяться в задовільному стані та потребують
проведення термінового ремонту.

Серед прав і обов'язків орендаря,
визначених ст. 7 договору, містилося
зобов'язання вчасного здійснення поточного ремонту орендованого об'єкту,
а також зобов'язання не провадити перевлаштування чи реконструкцію орендованого
об'єкту без письмового дозволу орендодавця та узгодженого у встановленому
порядку проекту (п. 7. 1. договору).

Пунктом 7.2. договору  було передбачено право орендаря  з письмового дозволу орендодавця та після
узгодження проекту здійснити реконструкцію орендованого об'єкту.

Листом від 11. 01. 2006 року СПД
ОСОБА_1 звернувся до  ОСОБА_2 за дозволом
на проведення реконструкції та ремонту отриманих в оренду нежитлових приміщень.

Відповідач ОСОБА_2 дав згоду на
розробку проекту реконструкції нежитлових приміщень бару „ІНФОРМАЦІЯ_1” з
можливістю добудови банкетного залу, кімнат для відпочинку персоналу та
відвідувачів на другому поверсі будівлі, а також улаштуванням господарського
двору, при умові подальшого узгодження кошторису планованих робіт, що
підтверджується листом від 14. 01. 2006 року та поясненнями представника
відповідача у ході розгляду справи.

На замовлення орендаря, СПД
ОСОБА_5, діючим на підставі Ліцензії НОМЕР_1, було розроблено Проект НОМЕР_2
реконструкції приміщень бару „ІНФОРМАЦІЯ_1” з можливістю добудови банкетного
залу, кімнат для відпочинку персоналу та відвідувачів на другому поверсі
будівлі, а також улаштуванням господарського двору.  А також складено Кошторис   витрат на таку реконструкцію від 01. 02.
2006 року вартістю 263 990 гривень.

Проект реконструкції та кошторис
витрат 02.02.2006 року були затверджені орендодавцем ОСОБА_2, що
підтверджується його підписами на текстах цих документів. Цей факт підтверджено
представником відповідача у ході судового розгляду справи.

В період з 02.02.2006 року по
05.04.2006 року орендарем за рахунок власних коштів було здійснено
реконструкцію об'єкту оренди.

Факт проведення реконструкції підтверджується
Технічним висновком НОМЕР_3, складеним СПД ОСОБА_5, згідно якого будівельні
роботи виконані відповідно до затвердженого ОСОБА_2 проекту від 01. 02. 2006
року, загальна площа створеної будови складає 232, 8 м. кв.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, в результаті виконаних будівельних робіт згідно кошторису,
затвердженого орендодавцем, предмет оренди зазнав суттєвих змін та фактично
було створено нову річ (споруду). Загальна площа новоствореної споруди
збільшилася з 93, 5 м. кв. до 232, 8 м. кв.,
було змінено комунікації, нову покрівлю.

10. 01. 2007 року між СПД ОСОБА_1 у
якості орендаря та ОСОБА_2, вже як суб'єктом підприємницької діяльності у
якості орендодавця, було укладено новий договір оренди нежитлових приміщень
бару „ІНФОРМАЦІЯ_1”, загальною площею 232,8 м. кв., строком на 1 рік. Згідно п.
1.3. вказаного договору сторони зобов'язалися протягом десяти днів врегулювати
між собою відносини  права власності, що
виникли внаслідок створення нової споруди загальною площею 232, 8 м. кв. на
базі орендованих нежитлових приміщень.

11.01.2007 року СПД ОСОБА_1 була
направлено на адресу орендодавця СПД ОСОБА_2 листа з пропозицією визначити  його частку у праві спільної часткової
власності та здійснити дії по оформленню цієї частки.

Однак, листом від 15. 01. 2007 року
відповідач відмовив позивачу у визнанні його права спільної часткової власності
на новостворену річ з наведених вище мотивів.

Таким чином, протягом часу,
визначеного  п. 1. 3. вказаного договору,
сторони не врегулювали між собою відносини права співвласності шляхом
переговорів. Внаслідок чого позивач звернувся до господарського суду з позовом
для захисту свої порушуваних прав.

Статтею 48 Закону України „Про
власність” передбачено, що власник може вимагати усунення будь -яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і
відшкодування цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або
третейським судом. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде
встановлено судом (ст. 49 Закону України „Про власність”).

Відповідно до ч.1 ст.778 ЦК
України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за
згодою наймодавця. Суд доходить до висновку, що позивач належним чином отримав
згоду відповідача на поліпшення предмету договору найму.

Згідно положень вказаної вище
статті якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена
нова річ, наймач стає її співвласником.

Відповідно до ч. 4 ст. 778 ЦК
України частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на
поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом .

Договором між позивачем та
відповідачем не було визначено розмір частки позивача у створеному майні, тому
суд доходить до висновку, що частка позивача у праві власності повинна
відповідати вартості його витрат на поліпшення речі

Як встановлено ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із  закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 331 ЦК України,
право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається
нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

За положеннями ст. 355 ЦК України,
майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на
праві спільної часткової власності (спільне майно). Право спільної власності
виникає з підстав, не заборонених законом. Такими підставами є і створення
об'єктів права власності. Власність двох і більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Суб'єктами права спільної часткової
власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні
громади (ст. 356 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦК України,
якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за
домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу
кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Положеннями ст. 33
Господарсько-процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового
процесу.

Приймаючи до уваги доведення
позивачем фактів укладення договору оренди у відповідності з нормами
законодавства, створення за свій рахунок за згодою орендаря  нового об'єкту, в результаті чого площа
об'єкту оренди збільшена з 93, 5 м. кв. до 232, 8 м. кв., з витратами на суму
263 990 гривень, частка СПД ОСОБА_1 у праві власності на споруду, що відповідає
вартості його витрат на поліпшення речі складає 598/1000.

При вказаних обставинах, суд
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Витрати по держмиту та послуги з
ІТЗ судового процесу віднести за рахунок відповідача -СПД ОСОБА_2, згідно ст.
44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.
ст. 44, 49, 82 -85  ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов
задовольнити повністю.

2.          Визнати
за Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1(код НОМЕР_4, АДРЕСА_2) право
спільної часткової власності на 598/1000 споруди бару «ІНФОРМАЦІЯ_1»загальною
площею 232,8 м. кв., розташованої АДРЕСА_1.

3.          Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності-ОСОБА_2 (код НОМЕР_5, АДРЕСА_3) на користь
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (код НОМЕР_4,
АДРЕСА_2) 85 /вісімдесят п'ять грн./ - державного мита та 118 /сто вісімнадцять
грн./ - витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду
набуває законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати
в порядку ст. 116 ГПК.

Суддя
Торчинська Л.О.