ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.03.07                                                                                           Справа  № А-17/235

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                         Дубник О.П.,

Орищин Г.В.

при секретарі   Горбач Ю.Б.,

з участю представників:

від позивача  –не з’явився

від відповідача (скаржник)  – Чех М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську   від 21.11.2006 року вих.№50897/10-039

на постанову господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2006 року (підписана 24.10.2006 року), суддя Неверовська Л.М.

у справі № А-17/235,

за позовом  Акціонерного товариства відкритого типу «Родон», м.Івано-Франківськ

до відповідача   Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську, м.Івано-Франківськ

про визнання податкового повідомлення-рішення №/0 від 02.08.2006 року недійсним

Особам, які беруть участь у справі, права і обов’язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2006 року по справі №А-17/235 задоволено позов АТВТ «Родон»–визнано недійсним податкове повідомлення-рішення №/0 від 02.08.2006 року.

Суд першої інстанції при винесенні постанови вказує на те, що податкове повідомлення-рішення №/0 від 02.08.2006 р. прийняте на підставі акту перевірки, який не відповідає вимогам законодавства, зокрема, Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами.

Господарським судом відзначено те, що в акті перевірки відповідач зазначає, що позивачем порушено вимоги ст.ст.2, 7 та ст. 14 Закону України "Про плату за землю", не зазначаючи при цьому, які саме пункти вказаних статей Закону України "Про плату за землю" порушені позивачем, а також вказує на те, що в акті відсутні будь-які посилання на первинні або інші документи, які  зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність факту порушення.

Одночасно судом взято до уваги те, що відповідачем не зазначено, на підставі яких даних ним зроблено розрахунок податку, виходячи із розміру земельної ділянки 23,8896 га.  В акті перевірки відсутнє посилання на дані державного земельного кадастру як на підставу для нарахування земельного податку.

Господарським судом зазначено про те, що з урахуванням тієї обставини, що розрахунки земельного податку за 2002 та 2003 роки позивачем були подані до податкового органу (зареєстровані в податковому органі під номерами 14474 та 12078), про що зазначено в акті перевірки, а суми земельного податку списані податковим органом рішеннями про зміну нарахувань №1 від 16.01.2003 р., №52 від 27.04.2004 р., суд позбавлений можливості зробити висновок про наявність  факту порушень позивачем.  Доводи відповідача про те, що позивач повинен був подати уточнюючий розрахунок по земельному податку належному обласному бюджету у розмірі 25% від задекларованих за 2002 р. та за 2003 р. на думку суду не ґрунтуються на чинному законодавстві, відповідачем не наведено конкретну правову норму, яка б передбачала такий обов’язок для відповідача.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ДПІ в м.Івано-Франківську  подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2006 року по справі №А-17/235 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Зокрема скаржник зазначає про те, що  рішення міськради щодо звільнення АТВТ "Родон" від  сплати земельного податку та податкових боргів по цьому платежу за 2002 р та 2003 р могло бути прийняте тільки в частині  міського бюджету тобто в розмірі 75%, а 25 %, що належать обласному бюджету, мають  обліковуватись як бюджетні зобов’язання по цьому платежу. Відповідно, позивач повинен був подати податкові розрахунки  по земельному  податку належні обласному бюджету у розмірі 25% від задекларованих за 2002 р. та за 2003 р.  Податкові  розрахунки по земельному  податку належні обласному бюджету у розмірі 25% від задекларованих на 2002 р. в сумі  176220 грн. 65 коп. та за 2003 р. в сумі  70166 грн. 51 коп. до інспекції не подавались і бюджетні зобов’язання за АТВТ "Родон" на ці суми не обліковуються.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що у акті перевірки відсутні будь-які посилання на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність факту порушення, скаржник зазначав про те, що основою для перевірки правильності нарахування земельного податку є дані земельного кадастру та статистичної звітності, відповідно до яких встановлюється оцінка та площа земельної ділянки.

Представник скаржника (відповідача) у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив постанову господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2006 року по справі №А-17/235 скасувати, прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Представник позивача в судове засідання 05.03.2007 року не з’явився, а в попередньому судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, з підстав наведених у запереченні на апеляційну скаргу, зокрема вказував на те, що у податкової інспекції не було підстав для донарахування сум земельного податку та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні докази по справі, встановив наступне:

ДПІ в м.Івано-Франківську проведено документальну невиїзну перевірку з окремих питань повноти сплати земельного податку позивачем за період з 01.01.2002 р. по 31.12.2003 р., про що 01.08.2006 р. складено акт №470/15-3/14315518.

Згідно із  даними земельного кадастру  та статистичної звітності ф.№6-зем. АТВТ "Родон" на території Вовчинецької сільради володіло в 2002 році земельною ділянкою в розмірі 23 8896 га, що підтверджується  Державним актом виданим 13.05.96 р. та розрахунками земельного податку поданими позивачем в ДПІ.

На підставі  Закону України "Про плату за землю" №2535 від 13.07.92 р. в редакції Закону України від 19.09.96 р. №378/96-ВР зі змінами та доповненнями АТВТ "Родон" на  2002 рік подало податковий  розрахунок по нарахуванню земельного податку у  встановлений термін, а саме 29.01.02 р., який  зареєстрований під № 14474, інші податкові  розрахунки по земельному  податку в 2002 р. товариством не подавались. Податковий розрахунок  на 2002 рік зроблено з посиланням на  грошову оцінку землі, яку проведено товариству управлінням земельних ресурсів із застосуванням необхідних коефіцієнтів та з  помісячною розбивкою задекларованого платежу у розмірі 1/12 від річної суми земельного податку. Встановлений  термін подання податкового розрахунку по  земельному податку товариство в 2002 році не порушило.

По встановлених  вищевказаним Законом термінах товариство у 2002 році задекларувало земельний податок в сумі 287836 грн. 05 коп. Станом на 01.01.2003 р.  задекларовані платежі в сумі  287836 грн. 05 коп. рахувались як податковий борг, а з врахуванням податкового боргу з  попередніх звітних періодів по основному платежу борг станом на 01.01.03 р. становив 706431 грн. 44 коп.

Рішенням ІV сесії Івано-Франківської міськради від 17.12.02 р. надано пільгу АТВТ "Родон" щодо податкового боргу зі сплати земельного податку, який склався по підприємству на 01.12.02 р. звільнивши його від сплати недоїмки по сплаті даного податку.

Зведений розрахунок по земельному податку на 2003 р. АТВТ "Родон" подав до інспекції 29.01.03 р., який  зареєстрований в інспекції під № 12078,  інші податкові  розрахунки по земельному податку не подавались. В податковому розрахунку як і в 2002 р.  задекларовано  земельний податок  за користування земельною ділянкою, площею 238896 га з нарахуванням платежів в сумі 306670 грн. 79 коп.

АТВТ "Родон" за період  з 01.01.03 р. по 31.12.03 р. грошові кошти по земельному податку у бюджет не  перерахував і як наслідок станом на 01.01.04 р. виник податковий борг зі сплати земельного податку в сумі 328878 грн. 52 коп.

Рішенням ХП сесії Івано-Франківської міськради від 25.12.03 р. АТВТ "Родон" надано пільгу по сплаті земельного податку, звільнивши його від сплати недоїмки з цього податку станом на 01.12.2003 року. На вказану дату податковий борг по основному  платежу становив  280666 грн. 03 коп. , а пеня та штрафні санкції за несвоєчасне перерахування коштів склали 157631,03 грн.

Податковим органом зроблено висновок про те, що  згідно ст. 69  Бюджетного кодексу України передбачено розщеплення сплаченої суми земельного податку в розмірі 75 % до міського бюджету та 25%   до обласного бюджету.

В акті перевірки зазначено, що в період, який перевірявся ДПІ м. Івано-Франківська  не володіло ситуацією  щодо зарахування коштів між рівнями бюджетів, який передбачений Бюджетним кодексом України. Зважаючи на те, що  в даний час такий перерозподіл не проведено, тому обласний  бюджет не доотримав вищезазначені суми.

Таким чином відповідач у акті перевірки вказує на те, що рішення міськради щодо звільнення АТВТ "Родон" від  сплати недоїмки по земельному податку станом на 01.12.2002р. та 01.12.2003р. могли бути прийняті тільки в частині недоїмки щодо сплати податку до міського бюджету тобто в розмірі 75%, а 25 %, що належать обласному бюджету, мають  обліковуватись як бюджетні зобов’язання по цьому платежу, оскільки облрада рішень щодо звільнення позивача від сплати недоїмки по земельному податку за 2002 і 2003 р. не приймала.

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ в м.Івано-Франківську 02.08.2006 року прийнято податкове повідомлення-рішення  №/0, яким згідно із п.п.”б” п.п.4.2.2 ст.4, підпункту 17.1.3 п.17.1  статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за порушення ст.2,7 ст.14 Закону України «Про плату за землю»визначено суму податкового зобов’язання в розмірі 364697,02 грн., з яких 246387,17 грн. – основний платіж узгоджений але не сплачений,  118309,85 грн. – штрафні (фінансові) санкції.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.2 Закону України «Про плату за землю»використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або плати за користування земельною ділянкою, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошова оцінка яких не встановлена, визначається в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно із ст.14 Закону України «Про плату за землю»платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Перевіркою позивача було встановлено, що на підставі Закону України "Про плату за землю" АТВТ “Родон” на 2002 рік та 2003 рік подало податкові розрахунки з земельного податку, які зроблено з посиланням на грошову оцінку землі, яку проведено товариству управлінням земельних ресурсів із застосуванням необхідних коефіцієнтів.

У 2002 році АТВТ "Родон" задекларувало земельний податок в сумі 287 836 грн., але станом на 01.01.2003 р. задекларовані самостійно суми земельного податку товариство не сплатило, тому з врахуванням податкового боргу попередніх звітних періодів податковий борг АТВТ "Родон " по земельному податку станом на 01.01.2003 р. становив 706 431, 44 грн.

У 2003 році земельний податок, самостійно задекларований АТВТ "Родон" становив 306 670, 79 грн. Товариство за період з 01.01.2003 р. по 31.12.2003 р. грошові кошти з земельного податку у бюджет не перерахувало, і як наслідок на 01.01.2004 р. утворився податковий борг в сумі 328 878, 62 грн.

Рішенням ХП сесії Івано-Франківської міської ради від 25.12.2003 р. АТВТ "Родон" надано пільгу зі сплати земельного податку, а саме звільнено його від сплати недоїмки по цьому податку, що склалася станом на 01.12.2003 року та рішенням Івано-Франківської міськради (ІV сесія) від 17.12.02р. звільнено позивача від сплати недоїмки із земельного податку, що склалась станом на 01.12.2002 р. Суми недоїмок у рішеннях не зазначались. Отже можна вважати, що ВАТ «Родон»звільнено від сплати недоїмки з податку лише до міського бюджету.

За результатами проведеної контрольно-ревізійним управлінням в Івано-Франківській області перевірки було виявлено порушення Бюджетного кодексу України, а саме що згідно ст.69 вимог Бюджетного кодексу України суми земельного податку розщеплюються на 75 відсотків платежу до міського бюджету і 25 відсотків до обласного бюджету, що позивачем не зроблено.

Таким чином, вказані вище рішення сесій міської ради могли стосуватись лише 75 відсотків земельного податку, що мали би сплачуватися товариством до міського бюджету, а 25 відсотків земельного податку мали бути сплачені АТВТ "Родон" до обласного бюджету.

Проте, незважаючи на це, АТВТ "Родон" не подано до ДПІ в м.Івано-Франківську уточнений податковий розрахунок земельного податку з уточненням сум, що належать до сплати в обласний бюджет за 2002 р. та 2003 р.

Тому ДПІ в м. Івано-Франківську відповідно до наказу № 573 від 27.07.06 р. проведено документальну невиїзну перевірку з окремих питань повноти сплати земельного податку АТВТ "Родон", якою були встановлені порушення ст.ст.2,7 та 14 Закону України "Про плату за землю" в редакції від 19.09.1996 № 378/96-ВР з наступними змінами і доповненнями.

Таким чином відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення, яким визначено до сплати податкове зобов’язання по земельному податку, так як Івано-Франківська обласна Рада не приймала рішень про звільнення позивача від сплати земельного податку до обласного бюджету. В даному випадку не було заниження суми податку, а була лише несплата такого.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова  суду першої інстанції підлягає скасуванню

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,209 п.6,7 розділу VІІ КАС України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ДПІ в м.Івано-Франківську задоволити.

Постанову господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2006 року по справі №А-17/235  - скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              Якімець Г.Г.

Судді:                                                                      Дубник О.П.

Орищин Г.В.