ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.07
Справа № 3/173-07.

Господарський суд Сумської області , у складі судді Левченко П.І., розглянувши матеріали справи

за позовом : Станівської сільської ради , с. Станова Тростянецького району Сумської області

до відповідача : Відкритого акціонерного товариства „Сумиобленерго” , м. Суми

про  визнання договору  1005/6 від 10.05.2006 року недійсними, та зобов’язання вчинити певні дії .

За участю представників сторін:

від позивача:  Манойленко Т.М., Жмурко О.М.

від відповідача: Турчин С.М.

Суть спору :   позивач просить визнати договір № 1005/6 від 10.05.2006 року про погашення заборгованості , укладений між ВАТ „Сумиобленерго” та Станівської сільською радою , таким, що не відповідає законодавству та вважати його недійсним, а також зобов’язати ВАТ „Сумиобленерго”  кошти, які були перераховані в сумі 880 грн. 00 коп. , зарахувати  як попередню оплату за договором про постачання  електричної енергії № 73 від 27.05.2003 року .

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що сільський голова Мосьпан Л.В., яка уклала договір № 1005/6 від 10.05.2006 року  від імені Станівської сільської ради , повинна була подати вказаний договір на затвердження сільській раді та надати пропозиції щодо внесення змін до місцевого бюджету , як це вимагає ст.26 та ст.42 Закону України  „Про місцеве самоврядування в Україні” , тим самим перевищила свої повноваження . На думку позивача відсутність у особи, яка вчиняла правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності тягне за собою недійсність правочину, що згідно ст.ст. 203,215 ЦК України є підставою  для визнання договору № 1005/6 від 10.05.2006 року недійсним.

Відповідач у відзиві на позов (а.с. 74,75) заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те , що згідно ст.42 Закону України  „Про місцеве самоврядування в Україні” сільський голова укладає від імені  територіальної громади та її виконавчого комітету договори відповідно  до законодавства , а з питань, віднесених  до виключної компетенції  рад подає  їх на затвердження відповідної ради. До виключної компетенції сільської ради не віднесено затвердження  договорів про погашення заборгованості .

Крім того, відповідач зазначає, що оспарюваний позивачем правочин схвалений самим позивачем , оскільки ним  сплачено на виконання  умов цього договору  880 грн. 00 коп.

Дослідивши  матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд встановив :

10.05.2006 року між сторонами у даній справі укладено договір  № 1005/6 про погашення  заборгованості . Договір підписаний зі сторони позивача сільським головою Мосьпан Л.В. , а зі сторони відповідача – заступником  голови правління Середою В.М.

Згідно п. 16 ст. 42 Закону України „ Про місцеве самоврядування  в Україні ” сільський голова укладає від імені  територіальної громади , ради та  її  виконавчого комітету  договори відповідно до законодавства , а з питань, віднесених до виключної компетенції  ради , подає їх на  затвердження відповідної ради .

Статтею 26 Закону України  „ Про місцеве самоврядування в Україні” , якою визначена виключна компетенція сільських рад , не віднесено до виключної компетенції сільських рад затвердження  договорів погашення  заборгованості .

Тому, твердження позивача в позовній заяві та в доповненнях до позовної заяви ( а.с. 2,3,81) про те, що сільський голова Мосьпан Л.В., укладаючи від імені сільської ради  договір № 1005/6 від 10.05.2006 року , діяла з  перевищенням своїх повноважень є безпідставними і необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити , що згідно ст. 241 ЦК України, навіть правочин, вчинений з перевищенням повноважень, створює змінює, припиняє цивільні права та обов’язки сторін , яку він представляє, у разі наступного схвалення  правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі , якщо особа, яку він представляє, вчинила дії , що свідчать про прийняття його до виконання. В даному разі наявним є таке схвалення позивачем (Станівської сільською радою) договору № 1005/6 від 10.05.2006 року , оскільки позивач сплатив згідно умов цього договору  17.08.2006 року – 292 грн. 00 коп., 19.10.2006 року – 588 грн. 00 коп. , про що сам зазначає в позовній заяві .

За таких обставин , позовні вимоги позивача є  безпідставними, необґрунтованими і не підлягають задоволенню .

Згідно ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати покладаються  на позивача .

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.ст. 203,241 ЦК України ст.ст. 26,42 Закону України „ Про місцеве самоврядування  в Україні” , ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, господарський суд  -

В И Р І Ш И В :

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Копію рішення надіслати сторонам по справі.

Повний текст рішення підписано суддею  25.05.2007  року .