Харківський апеляційний господарський суд
Ухвала

Іменем України

Адміністративна справа                                 Колегія суддів по 1-й інстанції:

№ АС-3/756-06                                              головуючий суддя –Шевченко П.І.

суддя –Лущик М.С.

суддя –Лиховид Б.І.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Шутенко І.А.

11 квітня  2007 р.                                                                                    м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду  у складі:        головуючого судді     Шутенко І.А., суддів Бабакової Л.М., Карбань І.С.

при секретарі – Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

позивача –не прибув,

відповідача –Кириленко М.А. за довіреністю №21-29.4/02-2331 від 06.04.2007р., Ільїна Н.В. за довіреністю №21-29/02-2100 від 29.03.2007р.,

3-тіх осіб:  1) Фонду державного майна України –не прибув,

2)          Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України” –не прибув,

3)          Відкрите акціонерне товариство „Укрнафта”- Коваль В.В. за довіреністю №юр-689/д від 27.12.2006р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну (вх. № 747С/2) ВАТ „Сумське машинобудівельне науково-виробниче об’єднання ім.. М.В. Фрунзе”, м. Суми на ухвалу господарського суду Сумської області від 16.01.2007 р.  по справі  № АС-3/756-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Сумське машинобудівельне науково-виробниче об’єднання ім.. М.В. Фрунзе”, м. Суми ,

до  Антимонопольного комітету України, м. Київ,

треті особи на стороні відповідача , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1)           Фонд державного майна України, м. Київ

2) Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України”, м. Київ

3) Відкрите акціонерне товариство „Укрнафта”, м. Київ

про визнання протиправним дій і бездіяльність Антимонопольного комітету України та зобов’язання його вчинити певні дії, -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому, просив дії Антимонопольного комітету України з надання висновку про те, що ВАТ „Укрнафта” не є розпорядником державних коштів і не зобов’язане проводити  закупівлі за власні або запозичені кошти з дотримання вимог Закону України „Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти”, визнати протиправними; бездіяльність Антимонопольного комітету України при проведені перевірки ВАТ „Укрнафта” щодо виконання ним процедури закупівлі товарів, робіт, послуг за наслідками проведеного ним 08.06.2006р. тендеру на будівництво „Гамаліївського газопереробного заводу” по переробці природного та нафтового газу потужністю 2 млрд. м. в рік та модернізацію Пасічнянського газопереробного виробництва потужністю 300 млн. м. в рік , яка полягає у незастосуванні  Антимонопольним комітетом України статей 3-1, 38-2 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти” та пункту 10 „Положення про порядок проведення перевірок щодо дотримання розпорядниками державних коштів вимог законодавства у сфері державних закупівель”, затвердженого розпорядженням від 20.06.2006р. № 214-р Антимонопольного комітету України, визнати протиправними.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 16.01.2007 р.  по справі № АС-3/756-06 адміністративну справу передано за підсудністю в господарський суд міста Києва як окружний адміністративний суд для вирішення спору за місцезнаходженням відповідача згідно з ч. 2 ст. 18, ч. 1 ст. 19 КАС України.

Позивач з ухвалою господарського суду Сумської області від 16.01.2007 р. по справі № АС-3/756-06 не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу господарського суду Сумської області та направити справу № АС- 3/756-06 до Господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції порушив п.2 ст. 19 КАС України та неправильно застосував п. 1 ст. 19 КАС України, що привело до неправильного вирішення питання про підсудність даної справи.

Так, на думку апелянта, згідно п.2 ст.19 КАС України, спори з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Якщо дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень стосуються інтересів не будь-яких невизначених (абстрактних) осіб, а конкретної (тобто ідентифікованої, визначеної) особи, адміністративні справи вирішуються адміністративними судами також за місцезнаходженням позивача згідно п.2 ст.19 Кодексу.

Апелянт зазначає, що зроблений в ухвалі висновок суду першої інстанції про ототожнювання термінів „конкретна особа” та „одна особа” є необґрунтованим та незаконним, оскільки жодна норма чинного законодавства України не ототожнює поняття „дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи” та „дії чи бездіяльність суб'єктів ладних повноважень, які стосуються інтересів однієї особи”. Не ототожнює чинне законодавство також і терміни „конкретна особа” та „одна особа”. Тобто, у п.2 ст. 19 КАС України мова йде не про кількість осіб, а про конкретну визначеність осіб.

Таким чином, апелянт вважає, що при невизначеності конкретних осіб, суспільні відносини між якими та суб'єктом владних повноважень регулюють норми адміністративного права, у випадку адміністративного спору застосовується п.1 ст.19 Кодексу, але у випадку конкретизації особи, між якою та суб'єктом владних повноважень встановилися суспільні відносини, при виникненні адміністративного спору між ними або між суб'єктом владних повноважень та іншим ніж «конкретна особа»позивачем, повинен застосовуватися пункт 2 ст. 19 КАС України.

Відповідач  відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні представники відповідача проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Сумської області від 16.01.2007р. по справі №АС-3/756-06 залишити без змін.

Треті особи, Фонд держмайна України та НАК „Нафтогаз України”, заперечень на апеляційну скаргу не надали, у судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Третя особа, ВАТ „Укрнафта”, подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а  ухвалу господарського суду Сумської області від 16.01.2007р. по справі №АС-3/756-06 залишити без змін. Свої заперечення ВАТ „Укрнафта” обґрунтовує тим, що суд першої інстанції в своїй ухвалі  правомірно дійшов висновку про необхідність передачі адміністративної справи №АС-3/756-06 за підсудністю до господарського суду міста Києва, як окружного адміністративного суду для вирішення її по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Під час апеляційного провадження було встановлено, що ВАТ „Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе” звернулось до господарського суду Сумської області з позовом на неправомірні дії Антимонопольного комітету України з надання висновку про непоширення на ВАТ „Укрнафта” дії Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послу за державні кошти” від 22.02.00 р. № 1490 (надалі - Закон про закупівлю), а отже й про відсутність підстав вважати порушеними права позивача під час проведення ВАТ „Укрнафта” тендеру з вибору підрядника на будівництво Гамаліївського газопереробного заводу по переробці природного та нафтового газу потужністю 2 млрд. м в рік та модернізацію Пасічнянського газопереробного виробництва потужністю 300 млн. м3 в рік (надалі - Тендер). У своєму позові ВАТ „Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе” також просив зобов'язати Антимонопольний комітет України провести повторну перевірку діяльності ВАТ „Укрнафта” на предмет дотримання вимог Закону про закупівлю під час проведення Тендеру.

Адміністративний позов був поданий ВАТ „Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе” в господарський суд Сумської області за своїм місцезнаходженням на підставі ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки.

25.12.2006р. ВАТ „Укрнафта” подало клопотання про передачу адміністративної справи №АС-3/756-06 за підсудністю, а саме –до господарського суду міста Києва, як окружний адміністративний суд для вирішення справи за місцезнаходженням відповідача, згідно ч. 1 ст. 19 КАС України.

Згідно ч. 1. ст. 19 КАС України, адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Частиною 2. ст. 19 КАС України встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються  адміністративними  судами  за  місцем  проживання  (перебування,  знаходження) позивача.

Згідно матеріалів справи, обґрунтовуючи визначену підсудність та спростовуючи висновки суду першої інстанції, наведені в ухвалі від 16.01.07 р., апелянт посилається на ч.2 ст. 19 КАС України, вказуючи, що спір підлягає вирішенню саме за його місцезнаходженням, оскільки він стосується інтересів конкретної особи - ВАТ „Укрнафта”.

Колегія суддів не може погодитись з твердженнями апелянта, викладеними в апеляційній скарзі, оскільки дії або бездіяльність відповідача, що є предметом спору, стосується інтересів ВАТ „Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе” як позивача, Антимонопольного комітету, як відповідача, та інтересів ВАТ „Укрнафта”.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним відмітити, що позивач, пред'являючи позов до суду, зазначив про необхідність залучення до участі у справі, крім ВАТ „Укрнафта” третіх осіб: Фонду державного майна України, НАК „Нафтогаз України”

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарський суду Сумської області правомірно дійшов висновку, що позивач звернувся до господарського суду Сумської області (за своїм місцем знаходження) з приводу оскарження дій та бездіяльності відповідача, які стосуються не лише інтересів конкретної особи (позивача), а й інтересів інших осіб, та задовольнив клопотання ВАТ „Укрнафта" про передачу даної справи, згідно п.3 ч. 1 ст. 22 КАС України, до господарського суду м. Києва, оскільки після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду виявилося, що провадження у справі відкрито без дотримання правил територіальної підсудності.

За таких обставин, ухвалу господарського суду Сумської області від 16.01.2007 р. по адміністративній справі № АС-3/756-06 прийнято у відповідності з матеріалами справи, фактичними обставинами та чинним законодавством. Заперечення викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду одноголосно, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу  залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 16.01.2007р. по адміністративній  справі № АС-3/756-06 залишити без змін.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя

Судді