ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 р.
№ 2-29/2974-2006 (2-29/15831-2005)

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Коллективное предприятие по строительству «Райагрострой»на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.06.2006р. та на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.01.2006р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Коллективное предприятие по строительству «Райагрострой»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-газсервис»про стягнення сум та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-газсервис»до Товариства з обмеженою відповідальністю “Коллективное предприятие по строительству «Райагрострой»про визнання угоди недійсною

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У листопаді 2005р. ТОВ “Коллективное предприятие по строительству «Райагрострой»пред’явило в господарському суді позов до ТОВ «Восток-газсервис»про стягнення 123059,17 грн. заборгованості, у т.ч. 25006,92 грн. заборгованості по орендній платі, 95213,53 грн. пені та 2838,72 грн. інфляційних.

У подальшому  ТОВ «Восток-газсервис»пред’явило в господарському суді зустрічний позов про визнання недійсними договору оренди нежитлових приміщень №5 від 10.03.2003р. та додаткової угоди до нього, укладених між сторонами.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.01.2006р. (суддя Башилашвілі О.І.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.06.2006р. (судді Горошко Н.П. –головуючий, Щепанська О.А., Прокопанич Г.К.), у первісному позові було відмовлено, зустрічний позов задоволено, визнано недійсним договір оренди №5 від 10.03.2003р. та додаткову угоду до нього від 10.03.2003р., укладені між сторонами.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги суд виходив з їх доведеності.

Проте з таким висновком повністю погодитись не можна виходячи з такого.

Відповідно до роз’яснень викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. №1 “Про судове рішення” (зі змінами і доповненнями) рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ст.ст. 161, 162, 63 ЦК УРСР (діяв на період спірних правовідносин) зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання  і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

Угода,  укладена  від  імені  другої   особи    особою,    не уповноваженою на укладення угоди або з  перевищенням  повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки  для  особи, яку представляють, лише  в  разі  дальшого  схвалення  угоди  цією особою.

Наступне схвалення угоди особою,  яку  представляють,  робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Колективне підприємство з будівництва "Райагробуд" (орендодавець) та Первомайською філією  товариства з обмеженою відповідальністю  "Восток-газсервіс"  (орендар) (далі –Філія) 10.03.2003р. було укладено  договір оренди нежитлового приміщення № 5 (далі –Договір), згідно якого орендодавець передає кабінети, матеріальний склад та територію виробничої бази площею 50/350 м2 від загальної площі 576/29300, а орендар приймає в тимчасове володіння та користування вказане майно, яке розташовано за адресою: Автономна Республіка Крим, смт. Пермомайське, пров. Промисловий, 4.

(а.с. 11- 13)

30.03.2003 року між сторонами Договору була укладена додаткова угода до  цього договору, відповідно до якої, орендар  взяв на себе зобов'язання щомісячної сплати коштів у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та нарахувань на неї за послуги охорони майна, що знаходиться на території бази та у складах.

(а.с. 14)

З боку Філії Договір було підписано директором останньої –Краснощоком Є.Є., що діяв на підставі статуту та довіреності №02-01/03 від 02.01.2003р., виданої ТОВ "Восток-газсервіс".

Відповідно до п.п. 2.1, 5.9, 6.5.4 Положення про Первомайську філію товариства з обмеженою відповідальністю  "Восток-газсервіс" (далі –Положення) філія являє собою структурний підрозділ Товариства без права юридичної особи.

Товариство несе відповідальність за всі можливі результати фінансово-господарської діяльності Філії.

Директор філії укладає цивільно-правові та інші угоди від імені Філії; цивільно-правові  угоди, а також фінансові документи на суму, що перевищує 1000 гривень, повинні бути попередньо затверджені директором Товариства.

Довіреністю же №02-01/03 від 02.01.2003р. директору було надано повноваження представляти інтереси Товариства в особі Первомайської філії ТОВ "Восток-газсервіс" у всіх установах та організаціях з правом підпису, здійснювати всі необхідні юридичні дії від імені і в інтересах Товариства, відповідно до Положення.

Як посилався ж позивач на підтвердження факту схвалення Товариством спірної угоди, Філія сплачувала орендну плату по жовтень 2003р. включно, остання за Положенням щоквартально подає звіт про свою господарську діяльність для затвердження її Товариством, у травні 2004р. Філію було ліквідовано, але об’єктами оренди і послугами з їх охорони користувався відповідач до липня 2005р. –дати їх звільнення.

Суд у порушення вимог ст. 43 ГПК України цих посилань позивача належним чином не перевірив, тоді як вони мають значення для правильного вирішення спору.

Крім того, не є переконливим, з огляду часу укладення спірного Договору - 10.03.2003р., визнання судом недійсним Договору з підстав, передбачених Цивільним кодексом України, що набрав чинності 01.01.2004р.

При вирішенні спору за первісним позовом слід суду звернути увагу і на приписи пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Суд другої інстанції при повторному розгляді справи на зазначене теж уваги не звернув.

Отже, ухвалені судові рішення визнати законними і обґрунтованими не можна.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, ретельно з’ясувати дійсні обставини справи, обґрунтованість вимог позивача і заперечень відповідача, і в залежності від встановленого та вимог закону вирішити спір.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Коллективное предприятие по строительству «Райагрострой»задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.06.2006р. та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.01.2006р. скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук