ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.05.2007р.                                                                                      Справа  № 13/244

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді  Ушак І.Г.  у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

позивача  – не з’явився;

відповідача –1: Вельган В.Г., директор підприємства;

відповідача –2: Цонинець І.М., представник за довіреністю

розглянув справу за позовом  малого підприємства „Інформсервіс”, м. Ужгород до спільного підприємства у формі ТзОВ „Флеш”, м. Ужгород (відповідач-1), Закарпатської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок, м. Ужгород (відповідач-2) про стягнення боргу за оренду приміщень  на суму  7931,04 грн.

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів солідарно зазначеної  суми   як  заборгованості  за оренду приміщень клубу-бару «Єгер»за період з червня 2001р. по червень 2002р. При цьому, вимоги до відповідача-1 ґрунтуються на умовах договору від 04.11.1997р. укладеного позивачем (орендодавцем) та відповідачем-1 (орендарем), який було розірвано за рішенням суду 29.12.1999р. (справа № 4/231). Вимоги до відповідача-2  позивач мотивує тим, що відповідач-1 не повернув  йому об’єкт оренди після розірвання договору,  натомість як орендодавець 08.07.1999р. уклав  договір оренди з  відповідачем-2  щодо тих же приміщень, який за рішенням суду від 08.06.2001р. (справа № 4/120)  визнано недійсним з моменту укладення.

Позивач посилається також на рішення суду від 08.04.02 (справа № 4/24), яким встановлено, що відповідачі наведеними діями причиняють позивачеві збитки, суму яких  стягнуто  станом  по травень місяць2001р. включно.

Позивач не забезпечив участі уповноваженого представника  у  судовому розгляді справи після  поновлення її провадження,  надіслана йому кореспонденція суду (ухвали по справі від 16.04.07, 08.05.07) за адресою зазначеною в позовній заяві –м. Ужгород, пр-т Свободи, 50/1 - повернута з відміткою установи зв’язку про  вибуття адресата. При цьому суд констатує, що  лист суду від 15.03.07 по даній справі надісланий позивачеві за цією ж адресою, останнім одержано та надано суду відповідь (лист від 28.03.07  № 01/08).

Відповідачі -1, 2 письмовими поясненнями та  їх представники у ході судового розгляду справи заперечують проти позову, посилаючись на відсутність права позивача на володіння та розпорядження приміщеннями клубу-бару «Єгер», у зв’язку з визнанням недійсною з моменту її укладення Угоди про спільне торгівельне виробництво від 29.04.96р. (рішення Ужгородського міського суду від 21.11.2002р. у  справі  № 2-3381/2002, додаткове рішення від 12.08.03 у цій же справі).  З огляду на наведене, відсутнє також право позивача на одержання плати за передачу зазначених приміщень в оренду, що є предметом даного спору.

При цьому, відповідачі зазначають, що рішення суду від 08.04.02 по справі № 4/24, на яке посилається позивач, за результатами перегляду  за нововиявленими обставинами в апеляційному провадженні  скасоване та постановлено нове рішення від 16.06.05, яким у позові МП «Інформсервіс»відмовлено.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідачів-1,2, суд дійшов висновку про  відмову у задоволенні позовних вимог

При цьому суд виходив з наступного.

Сторонами спірних відносин –позивачем та відповідачем -1  - 04.11.1997 р.  укладено договір оренди нежитлових приміщень, за умовами якого позивач передав  СП ТОВ «Флеш»в оренду  приміщення клубу-бару «Єгер»по вул. Кошицькій, 7 в м. Ужгороді.

Матеріалами справи, зокрема, письмовими поясненнями позивача (арк. справи 54, т. 1, п. 2а), рішеннями Ужгородського міського суду від 21.11.2002р. у  справі  № 2-3381/2002, додатковим рішенням від 12.08.03 у цій же справі, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.04.02 по справі № 4/24,   встановлено, що право позивача на розпорядження  зазначеними приміщеннями базувалося на Угоді про спільне торгівельне виробництво від 29.04.96р.,  яка визнана у судовому порядку недійсною з моменту її  укладення через невідповідність  чинному законодавству.

Визнання недійсною Угоди з моменту її укладення передбачає повернення сторін у первісний стан,  тобто  стан, що  існував до укладення  цієї Угоди.  Оскільки до укладення Угоди позивач не мав права володіння та розпорядження приміщеннями клубу-бару «Єгер», отже  відсутні такі права у позивача і після визнання Угоди недійсною, що встановлено вищенаведеним рішенням суду від 08.04.02 по справі № 4/24 за участю цих же сторін та не потребує доказування за змістом ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених обставин - відсутнє   також право позивача на одержання  плати за передачу цих приміщень в оренду,  стягнення якої  є предметом даного спору, відтак –заявлені  вимоги позивача задоволенню не підлягають, у позові належить відмовити.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати  за розгляд даної справи покладаються  на позивача.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 1, 33, 35, 43, 44-49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1.          У позові відмовити.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                           Ушак І.Г.