Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" травня 2007 р.                                                     Справа № 11/128-НА

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Маріщенко Л.О.

при секретарі Панфьоровій В.В.

за участю представників сторін

від позивача Камінський А.Ф. дор. від 23.01.07р.

від відповідача Шевчук В.П. дор. від 24.05.06р. №8728/Ш/10

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернобуд ЛТД" (м.Житомир)

до Державної податкової інспекції у м. Житомирі (м.Житомир)

про скасування податкового повідомлення-рішення від 13.11.2006р. №/2

Позивач звернувся до господарського суду з вимогою про визнання нечинними та скасуваання податкового повідомлення-рішення від 13.11.2006р. №/2 яким позивачу визначено суму податкового зобо'язання по податку на прибуток в сумі 257775 грн., в тому числі 171850 грн. основного платежу та 85925 грн. штрафних санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з вимог зазначених у позовній заяві.

Представеик відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що на підставі направлення №687 від 28.08.06р. уповноваженими особами ДПІ у м. Житомирі була проведена виїзна планова перевірка дотримання ТОВ „Зернобуд ЛТД" (далі-підприємство) вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.10.04р. по 30.06.06р., за результатами якої складено акт №2808/23-1/32008299/0110 від 12.09.06р.

На підставі акту першим заступником начальника ДПІ у м.Житсмирі прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.09.2006 р. № /0 на загальну суму 257775 грн, з якої 171850 грн - донарахування податку на додану вартість та 85925 грн. нарахування фінансової санкції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши представників сторін, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав:

Працівниками відділу документальних перевірок була проведена виїзна планова перевірка товариства з обмеженою відповідальністю „Зернобуд ЛТД” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період  діяльності з 01.10.2004 р. по 30.06.2006 р., про що складено акт від 12.09.2006 року № 2808/23-1/32008299/0110.

За результатами перевірки встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 171850 грн. та застосовано фінансові санкції в розмірі 85925 грн.

Перевіркою встановлено факт проведення господарських операцій з приватним підприємством "ТІМ" м. Житомир, якому на час складання податкових накладних вже було анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість та скасована державна реєстрація, а також з товариством з обмеженою відповідальністю "Торгцентр-БГТ" м.Київ, якому рішенням суду визнано недійсними установчі документи з моменту їх складання та

свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту внесення в реєстр платників податку на додану вартість.

ТОВ "Зернобуд ЛТД" в порушення підпункту 7.2.4 пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами і доповненнями) занижено податок на додану вартість до сплати на суму 171850 грн. за рахунок віднесення до складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 8588 грн. по податкових накладних, отриманих від приватного підприємства "ТІМ" та податок на додану вартість в сумі 163262 грн. по податкових накладних, отриманих від товариства з обмеженою відповідальністю "Торгцентр- БГТ".

За результатами перевірки товариству з обмеженою відповідальністю "Зернобуд ЛТД” податковим повідомленням-рішенням від 21.09.2006 р. № /0 визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 171850 грн. і застосовано фінансові санкції в розмірі 85925 грн. відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (із змінами та доповненнями). Відповідно до підпункту 7.2.4.пункту 7.2 статті 7 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (зі змінами та доповненнями) право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку на додану вартість у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

27.09.2006 року зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржене до ДПІ у м.Житомирі. Рішенням податкової інспекції про результати розгляду скарги від 18.10..2006р. №32352/10/25-009 податкове повідомлення-рішення від 21.09.2006р. №/0 і залишено без змін, а скарга - без задоволення та прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.10.2006 р. № /1 на загальну суму 257775 грн.

27.10.2006р. податкове повідомлення-рішення оскаржено повторно до ДПА в Житомирській області. Рішенням ДПА в Житомирській області про результати розгляду скарги від 08.11.2006р. № 13495/Б-С/25-09 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ, а скаргу без задоволення. ДПІ у м.Житомирі, прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2006 року № /2 на загальну суму 257775 грн.

Як випливає із матеріалів податкової перевірки, постачальники товарів ТОВ „Торг центр БГТ" та ПП „Тім" на момент проведення фінансово-господарських операцій із підприємством були зареєстровані платниками податку на додану вартість відповідно до ст. 9 Закону України „Про податок на додану вартість".

ДПІ в м.Житомирі проігноровано той факт, що в установленому законодавством в порядку 10.06.2004 р. для ТОВ „Торг центр БІТ" та 14.09.2000 р. для ПП „Тім" ДПІ у Святошинському районі м.Києва і ДШ в м.Житомирі, відповідно, були видані свідоцтва платників ПДВ та присвоєні індивідуальні податкові номери.

Згідно п. 9.8 ст. 9 Закону України „Про податок на додану вартість" свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість діє до дати його анулювання.

Проте,  ДПІ   в   м.Житомирі  невірно  встановлено  дату  анулювання  свідоцтва  з реєстрації платником податку на додану вартість ТОВ „Торг центр БГТ" через неврахування вимог п.2 ст.1 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. та п. 25.2, 25.3 „Положення про реєстр платників податку на додану вартість" (затверджено наказом ДПА України від 01.02.2000 року № 79 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.04.2000 року № 208/4429 (змінами і доповненнями) (далі - Положення № 79).

Так, у відповідності до вимог п.2 ст.1 Цивільного кодексу України до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується.

Це означає, що рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18.04.2006 р. у справі № 2-970.2006 р., яким визнано недійсними установчі документи ТОВ „Торг центр БГТ" з моменту їх складання та свідоцтво № 36376637 від 10.06.2004 р. про реєстрацію даного підприємства як платника податку на додану вартість з моменту внесення в реєстр платників податку на додану вартість, не має жодних податкових наслідків.

Однак, відповідно до п. 25.2 Положення № 79 таке рішення суду є підставою для проведення податковим органом процедури з анулювання реєстрації ТОВ „Торг центр БГТ" платником ПДВ.

Згідно пп.25.2.2 п.25.2 Положення № 79 рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового органу оформляється актом про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою N 6-ПДВ.

Дата затвердження акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість уважається днем прийняття такого рішення.

Пунктом   25.3   Положення   №   79   визначена   дата   анулювання   свідоцтва   за ініціативою податкового органу - дата затвердження акта про анулювання реєстрації. При анулюванні реєстрації останнім податковим періодом вважається період, який розпочинається від дня, наступного за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем такого анулювання.

Враховуючи таке, державною податковою інспекцією у Святошинському районі м.Києва в акті від 12.05.2006 р. № 56 неправомірно вказано дату анулювання свідоцтва ТОВ „Торг центр рГТ" з моменту видачі, а не з моменту затвердження акту, чим порушено вимоги п.25.2, 25.3 (Положення № 79.

Проте, в силу ст.З, част.1 ст.13 Закону України „ Про державну податкову службу в Україні", це не звільняє ДПІ у м.Житомирі від обов'язку правильного застосування вимог законів та нормативно-правових актів ДПА України в частині встановлення дати анулювання свідоцтва з метою дотримання законності при визначенні податкових зобов'язань підприємству.

Отже, ТОВ „Торг центр БІТ" мало право виписувати податкові накладні до дати затвердження акту № 56 про анулювання реєстрації, тобто до 12.05.2006 р., в зв'язку із чим підприємство мало право включати суми ПДВ за такими податковими накладними до складу податкового кредиту.

Щодо податкових накладних, виписаних ПП „Тім", необхідно зазначити наступне.

Головним управлінням статистики у Житомирській області на запит підприємства надано витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (лист від 07.09.2006 р. № 14/10-1/1038), згідно якого приватне підприємство „Тім" станом на 7 вересня 2006 р. значиться як діюче (державна реєстрація не скасована).

Відповідно до ст.18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того, із прийняттям Закону України від 25.03.2005 р. N 2505-ІУ, яким викладено в новій редакції ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість", обов'язок щодо оприлюднення даних з реєстру платників податку на додану вартість покладено на податкові органи.

Порядок оприлюднення інформації про осіб, позбавлених реєстрації як платників податку на додану вартість з ініціативи органів державної податкової служби чи за рішенням суду затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 24.05.2005 р. № 185 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.06.2005 р. за № 641/10921 та офіційно Опублікований 24.06.2005 р.).

Таким чином позивач зазначив, що про скасування реєстрації як платника податку на додану вартість постачальника товарів - ПП „Тім" підприємство могло дізнатися не раніше 24.06.2005 р., однак, господарські операції із ПП „Тім" були проведені до зазначеної дати.

Як стверджує позивач підприємство під час здійснення господарських операцій із ПП „Тім" не володіло і не могло володіти інформацією стосовно рішення податкового Органу про скасування реєстрації ПП „Тім" як платника податку на додану вартість, а Додаткові накладні, видані ПП „Тім", відповідають вимогам п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість", підстав для неврахування сум податку за такими податковими ракладними у складі податкового кредиту підприємства не було.

ДПІ у м Житомирі не враховано також і те, що згідно Указу Президента України „Про деякі зміни в оподаткуванні", що діяв до 25.03.2005 р., у разі здійснення особою після закінчення раничного строку, встановленого для реєстрації особи як платника податку на додану вартість, оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) з нарахуванням податку на додану іартість з видачею фіктивної податкової накладної, чека або іншого Говаросупроводжувального документа, в якому виділяється сума податку на додану вартість, або без такої видачі, без внесення суми податку до бюджету, до такої особи застосовується штраф у розмірі подвійної суми отриманого податку на додану вартість, але не менше 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без права включення до податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість йких включається до складу валових витрат такого платника податку або підлягає амортизації.

Відповідно до вимог п.10.2 ст.10 Закону України „Про податок на додану вартість" (в редакції з 25.03.2005 р.) особа, яка згідно з вимогами пункту 2.2 статті 2 цього Закону мала Зареєструватися платником податку, але не здійснила таку реєстрацію, несе обов'язки з нарахування та сплати цього податку, а також відповідальність за його ненарахування або Ьссплату на рівні особи, зареєстрованої як платник податку, без права виписки податкової ракладної та нарахування податкового кредиту.

Отже, законодавством чітко визначені суб'єкти відповідальності - це особи, які в рв'язку із здійсненням оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) з нарахуванням податку на додану вартість зобов'язані були зареєструватись платниками податку на додану вартість, проте відповідну реєстрацію не здійснили.

В зв'язку із продовженням господарської діяльності після дати скасування свідоцтв Платника податку на додану вартість ПП „Тім" та ТОВ „Торг центр БГТ" зобов'язані були повторно зареєструватись платниками податку на додану вартість.

Саме ПП „Тім" і ТОВ „Торг центр БГТ" в зв'язку із нездійсненням такої реєстрації несуть обов'язки з нарахування та сплати цього податку, а також відповідальність за його ненарахування або несплату.

Як одним із доводів ДПІ в м.Житомирі наводить той факт, що включені підприємством до податкового кредиту суми ПДВ не відповідають фактичним податковим зобов'язанням продавців. Проте, ДПІ в м.Житомирі не враховано, що згідно норм пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" відповідальність за таке несуть саме продавці.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому предметом судового спору не можуть бути вимоги органі державної податкової служби про визнання недійсними установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість, визнання недійсними з моменту державної реєстрації всієї комерційної діяльності суб'єкта господарювання, усіх вчинених юридично значемих дій та вчинених правочинів, оскільки такі способи реалізації їх повноважень не передбачені чинним законодавством.

З огляду на викладене, позовні вимоги обґрунтовані, підтвердженні належними доказами, що містяться в матеріалах справи, та підлягають частковому задоволенню щодо визнання  недійсним (нечинним) податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Житомирі від 13.11.2006р. №/2 в частині нарахування податку на прибуток в сумі 163262,32 грн. та 85925 грн. штрафних санкцій. В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати нечинними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.11.2006р. №/2 в частині нарахування податку на прибуток в сумі 163262,32 грн. та 81631,16  грн. штрафних санкцій.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Постанова суду  набирає законної сили в строк та в порядку, встановлених ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Постанова суду може бути оскаржено до Київського апеляційного авдміністративного суду  відповідно до ст.186 КАС України через господарський суд  Житомирської області.

Суддя

дата складання  12.06.07р.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3 - відповідачу;