ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2007 р.                                                            Справа № 38/368-06

вх. № 15430/5-38

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Душацького С.С. - за довір. б/н від 29.01.2007 р.,  відповідача - не з"явився,

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна фабрика "Березка", м. Дніпропетровськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс" м. Харків

про стягнення 40071,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові просив суд стягнути з відповідача 40071 грн. 76 коп., з яких 35568 грн. 21 коп. основний борг, 2086 грн. 86 коп. втрат від інфляції, 2054 грн. 19 коп. пені, 362 грн. 50 коп. – річні відсотки.

У відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути на його користь з відповідача 44453 грн. 39 коп., з яких 35568 грн. 21 коп. основного боргу, 3408 грн. 68 коп. втрат від інфляції, 4655,06 грн. пені та 821,48 грн. відсотків річних.

Представник позивача в судових засіданнях вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

04.05.2007 р. до суду надійшло письмове клопотання позивача від 24.04.2007 р. про вжиття судом заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти відповідача.

Відповідач представника в судові засідання не направляв, відзиву на позов не подавав, про час та місце судових засідання відповідач належним чином повідомлявся. За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає належним розглянути спір за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані позивачем письмові докази та вислухавши його представника, суд встановив, що згідно укладеного між сторонами договору поставки № 40 від 01.03.2006 р., протоколу узгодження розбіжностей від 01.03.2006р., а також додаткової угоди №1 від 01.03.2006р., згідно видаткової накладної № від 01.07.2006р. на суму 15 094,17 грн.; товарно-транспортної накладної №759298 від 04.07.2006р. на суму 8 453,30 грн.; товарно-транспортної накладної №759265 від 04.07. 2006р. на суму 534,08 грн.; товарно-транспортної накладної №761416 від 06.07.2006р. на суму 7 904,59 грн.; товарно-транспортної накладної №761342 від 06.07.2006р. на суму 349,38 грн.; товарно-транспортної накладної №764008 від 08.07.2006р. на суму 7 920,18 грн.; товарно-транспортної накладної №764007 від 08.07.2006р. на суму 746,63 грн.; товарно-транспортної накладної №767171 від 11.07.2006р. на суму 4 472,05 грн., відповідачу була поставлена позивачем ковбасна продукція на загальну суму 45474 грн. 38 коп.

Згідно п.2.2. договору поставки №40 від 01.03.2006 р., відповідач зобов’язався сплатити за придбаний товар протягом семи календарних днів з дати передачі товару покупцю.

Відповідно до п.3.5. договору поставки №40 від 01.03.2006р., право власності на товар переходить до покупця при передачі товару постачальником покупцю. Передача товару оформляється шляхом відмітки покупцем про прийняття товару на екземплярі накладної, скріпленою підписом уповноваженої особи та печаткою покупця.

За необґрунтовану відмову в оплаті вартості переданого постачальником покупцеві товару, а також за несвоєчасну чи неповну оплату товару, покупець зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього періоду прострочення виконання зобов'язання незалежно від його терміну дії.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Тобто, під належним виконанням зобов'язання розуміється виконання зобов'язання відповідно до умов договору та у встановлені цим договором строки.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Продукція, що була поставлена ТОВ «АНТЕКС» згідно видаткової накладної № на суму 15 094,17 грн., частково була оплачена відповідачем на суму 9 906,17 гривень.

Таким чином, основний борг відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 35 568 грн. 21 коп.

Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач, окрім основної суми боргу повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 3408 грн. 68 коп. (з 18.07.2006 р. по 24.04.2004 р.), а також сплатити три відсотки річних від простроченої суми, що застановить 821,48 грн. за період з 18.07.2006 р. по 24.04.2007 р.).

Крім цього, згідно п. 7.2. договору поставки №700 від 01.03.2005р., відповідач як покупець зобов’язався сплатити постачальнику (позивач) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, що становить  4655,06 грн. за період з 18.07.2006 р. по 24.04.2007 р.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів добровільного погашення заборгованості відповідачем суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову через відсутність доказів наявності обставин, що можуть зумовити ускладнення виконання судового рішення.

Судові витрати по справі належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТЕКС», адреса: 61064, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123, код 24338100, іпн 58 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясна фабрика «Фаворит», адреса: 52005, Дніпропетровська обл.,  Дніпропетровський р-н, с.м.т. Ювілейне, вул. Радгоспна, 76, код 13451782, іпн 72 - 35568 грн. 21 коп. основного боргу, 3408 грн. 68 коп. втрат від інфляції, 4655 грн. 06 коп. пені, 821 грн. 48 коп. відсотків річних, 444 грн. 53 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Клопотання позивача про забезпечення позову відхилити.

Суддя