ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2007 р.                                                           Справа № 10/177"НА"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Удовенко М.Ф. (довіреність від 04.01.2007р.),

від відповідача: Пашинський Ю.А. (довіреність №2710/10 від 12.03.2007р.),

розглянувши апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції (м.Коростень Житомирської області)

на постанову господарського суду Житомирської області

від "07" листопада 2006 р. у справі

за позовом Малого колективного підприємства "Фірма "Друк" (м.Коростень Житомирської області)

до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції (м.Коростень Житомирської області)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 26.07.2004р. №/011295,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2004 року мале колективне підприємство "Фірма "Друк", правонаступником якого стало приватне підприємство "Коростенська фірма "Друк"  (далі "фірма "Друк") пред'явило позов до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції (далі "Коростенська ОДПІ") про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення  від 26.07.2004р. №/011295 (т.1 а.с.2-5).

Постановою господарського суду Житомирської області від 07.11.2006р. позов задоволено.

Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ від 26.07.2004р. №0/011295, яким фірмі "Друк" визначено податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в сумі 53027грн. та застосовано штрафні  санкції в сумі 26514грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у сумі 3,4грн. (т.2 а.с.14-15).

В апеляційній скарзі Коростенська ОДПІ просить скасувати постанову господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає постанову  необгрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права, зокрема п.п.7.2.4 і 7.4.5  ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, висновки суду про те, що на момент оформлення податкових накладних  №256 від 04.10.2002р., №616 від 17.12.2002р., №615 від 17.12.2002р., №400 від 15.11.2002р.,  №33 від 15.01.2003р.  контрагенти позивача - ПП "УкрДонецькТехноСтрой", ТОВ "Опт-Трейдинг" та ТОВ "Дан" були зареєстровані платниками ПДВ, не відповідає обставинам справи.

Згідно з рішеннями місцевого суду Куйбишевського району м.Донецька від 29.06.2002р., місцевого суду Калінінського району м.Донецька від 31.10.2002р. та Оболонського районного суду м.Києва від 27.02.2003р. визнані недійсними з моменту реєстрації установчі документи та свідоцтва платників податку на додану вартість - ПП "УкрДонецькТехноСтрой", ТОВ "Опт-Трейдинг" та ТОВ "Дан", з якими позивач перебував у господарських відносинах. Оскільки податкові накладні виписані особами, свідоцтво платника податку яких визнані недійсними з моменту реєстрації, позивач не мав права на включення до податкового кредиту зазначених в них сум.

Підпункт  7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" пов'язує право на складання податкових накладних виключно з фактом реєстрації особи платником податку на додану вартість, а не з фактом включення до ЄДРПОУ або здійснення господарської діяльності (т.2 а.с.21-23).

У  письмовому запереченні на апеляційну скаргу фірма "Друк" зазначає про законність та обгрунтованість  оскарженого судового рішення і просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (т.2 а.с.28-30).

Заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, кожний з яких підтримав доводи своєї сторони, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на такі фактичні обставини справи.

На виконання умов договору від 01.10.2002р.  №25, специфікації до нього та згідно з накладною і податковою накладною від 04.10.2002р. №256 фірма "Друк" отримала від приватного підприємства "УкрДонецькТехноСтрой" папір крейдовий на суму 70800грн., у тому числі податок на додану вартість - 11800грн. (т.2 а.с.49,50,51).

Оплата за отриманий товар позивачем була здійснена 03.10.2002р. згідно з платіжними дорученнями за №256 та №257 (т.2 а.с.53,54).

Відповідно до договору від 12.11.2002р. №15, специфікацій до нього позивач за накладними та податковими накладними за №400 від 15.11.2002р., №615 від 17.12.2002р., №616 від 17.12.2002р.,  отримав від товариства з обмеженою відповідальністю "Опт-Трейдінг" перепліт, папір газетний, картон на загальну суму 170772грн., у тому числі податок на додану вартість -  28462грн. (т.2 а.с.32,33,34,35,36,37,38,39,40).

Оплата за отриманий товар фірмою "Друк" здійснена 14.11.2002р. та 16.12.2002р. згідно з платіжними дорученнями №56, 57, 58, 343, 344 (т.2 а.с.41,42,43,44).

Згідно з договором від 13.01.2003р. та специфікацією до нього за  №25, фірма "Друк" отримала від товариства з обмеженою відповідальністю "Дан" папір крейдовий, папір офсетний та виготовлені фотоформи на загальну суму 76590грн., у тому числі податок на додану вартість - 12765грн., про що була складена відповідна податкова накладна за №33 від 15.01.2003р. (т.2 а.с.57,58,59,60,61).

Оплата за отриманий товар позивачем була здійснена 14.01.2003р. згідно з платіжними дорученнями №12, №13, №14 (т.2 а.с.62-64).

Податкові накладні  від 04.10.2002р. №256, від 15.11.2002р. №400 , від 17.12.2002р.  №615,  від 17.12.2002р. №616 та  від 15.01.2003р. №33 проведено по податковому обліку (записано до книги обліку придбання товарів (робіт, послуг)). Фірмою "Друк" згідно з податковими деклараціями  суми податку на додану вартість включені до податкового кредиту за жовтень - грудень 2002 року та січень 2003 року відповідно (т.1 а.с.150,151,153,154-155, т.2 а.с.45-48,55-56,66-67,68-69,70-71,72-73).

Рішеннями загальних судів визнано недійсними з моменту реєстрації установчі документи та з моменту видачі - свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість:

ПП "УкрДонецькТехноСтрой" - з 09.07.2002р.;

ТОВ "Опт-Трейдінг": з 25.09.2002р. - рішення засновників і статут, з 03.10.2002р. - свідоцтво платника податку на додану вартість;

ТОВ "Дан": з 11.102002р. - установчі документи, з 07.11.2002р. - свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ  (т.1 а.с.30, 46, 47, 49, 51-52, 58, 59).

Службовими особами Коростенської ОДПІ проведено комплексну позапланову документальну перевірку малого колективного підприємства "Фірма "Друк" на предмет дотримання ним вимог податкового законодавства за період з жовтня по грудень 2002 року, січень 2003 року. Складено акт від 23.07.2004р. №21/26-02.

В акті записано про порушення п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме:  підприємством  безпідставно віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 53027грн. з операцій по придбанню товарно-матеріальних цінностей у підприємств, установчі документи яких згідно з рішенням суду визнано недійсними та анульовано свідоцтва платників податку на додану вартість (т.1 а.с.9-14).

26 липня 2004 року Коростенською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/11295, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 79541грн., з яких 53027грн. - основний платіж, 26514грн. - штрафні (фінансові) санкції (т.1 а.с.15).

Місцевий господарський суд, вирішуючи справу, дійшов правильного висновку про неправомірність прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник щодо формування підприємством податкового кредиту по податку на додану вартість з операцій купівлі-продажу товару, в яких позивач був покупцем.

Підпунктом 7.4.1 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції Закону, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів  чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з п.п. 7.4.5 ст.7 цього Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Фірма "Друк" включила до податкового кредиту сплачені в ціні товару суми податку на додану вартість за податковими накладними, які відповідають вимогам п.п.7.2.1 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

При цьому в позивача як платника податку виникло право на податковий кредит за однією з перших подій, зазначених в п.п.7.5.1 ст.7 Закону, яка відбулася.

Що стосується оформлення продавцями товару податкових накладних, то п.п.7.2.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що право на складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону.

Відповідно до п.9.6 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції Закону, яка була чинною до 31.03.2005р.) свідоцтво про реєстрацію діє до дати його анулювання, яке відбувається у випадку, зокрема, якщо зареєстрована як платник податку особа припиняє діяльність згідно з рішенням про ліквідацію такого платника податку.

ПП "УкрДонецькТехноСтрой", ТОВ "Опт-Трейдінг" і ТОВ "Дан" були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Рішення про їх ліквідацію ніким не приймалися.

Згідно з довідкою Головного міжрегіонального управління статистики у м.Києві від 22.09.2006р. №21-10/5454 станом на 01.09.2006р. ПП "УкрДонецькТехноСтрой", ТОВ "Опт-Трейдинг" та ТОВ "Дан" значаться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (т.2 а.с.9-14).

Отже, і на момент проведення господарських операцій в 2002 - 2003 роках зазначені підприємства були зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності та включені до ЄДРПОУ, у зв'язку з чим мали цивільну правоздатність, могли виступати сторонами в господарських відносинах і складати податкові накладні.

Окрім того, чинним законодавством України  не передбачено обов'язку та не надано права платнику податку вимагати від іншого платника податку будь-яких відомостей, в тому числі щодо реєстрації в якості платника податку, ведення останнім будь-яких бухгалтерських книг, журналів тощо.

Відповідно до п.27 Положення про Реєстр платників  податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000р. №79, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.04.2000р. за №208/4429 (в редакції, що діяла в період анулювання свідоцтв про реєстрацію платників податку на додану вартість) Державна податкова адміністрація України складає і один раз у півріччя (та у разі окремого розпорядження Голови ДПА України - додатково) друкує в журналі "Податковий вісник України" перелік усіх анульованих індивідуальних податкових номерів та усіх скасованих (анульованих) Свідоцтв з повідомленням, відповідно, причини зняття суб'єкта підприємницької діяльності з реєстрації або анулювання Свідоцтва, а також усіх втрачених Свідоцтв.

Доказів про вміщення в журналі "Податковий вісник України" інформації про анулювання свідоцтв платників ПДВ: ПП "УкрДонецькТехноСервіс", ТОВ "Опт-Трейдинг" та ТОВ "Дан" відповідач не надав.

Рішеннями господарського суду Житомирської області від 25.12.2003р. у справах №11/68"Д" та 11/67"Д" відмовлено в позові Коростенської ОДПІ про визнання недійсними на підставі ст.49 ЦК Української РСР угод, укладених між позивачем та ТОВ "Опт-Трейдинг" і ПП "УкрДонецькТехноСтрой" (т.1 а.с.16-19).

Отже, саме тільки визнання в судовому порядку недійсними з моменту реєстрації установчих документів контрагентів фірми "Друк"  і їх свідоцтв платників податку на додану вартість не є підставою для невнесення позивачем до податкового кредиту сплачених ним в ціні товару сум податку на додану вартість за належно оформленими податковими накладними.

При вирішенні справи в апеляційному порядку суд також враховує висновки і мотиви Вищого адміністративного суду України, наведені в ухвалі від 26.07.2006р., які згідно із ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими  при новому розгляді справи (т.1 а.с.174-177).

З огляду на викладене, оскільки судове рішення є законним та обгрунтованим, то підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6 і 7 Прикінцевих таперехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову господарського суду Житомирської області від 07 листопада 2006 року  - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу4 - в наряд