КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2007                                                                                           № 23/465б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Коваленка В.М.

суддів:                                          Вербицької О.В.

Пантелієнка  В.О.

при секретарі:                     Котелянець О.О.

За участю представників:

від ініціюючого кредитора – Красько О.В. (дов. № 7 від 05.02.2007 р.);

від боржника  -  Кривенко Ю.Л. (дов. № 94/07 від 27.03.2007 р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Нафтогазбезпека" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

на ухвалу підготовчого засідання  Господарського суду м.Києва від 12.02.2007

у справі № 23/465б (Демидова А.М.)

за заявою                               закритого акціонерного товариства "Укртранснафтабезпека", м. Київ

до боржника                                                   Дочірнього підприємства "Нафтогазбезпека" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

про                                                  визнання банкрутом

Суть ухвали і скарги:

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду м. Києва від 12 лютого 2007 року, що прийнята у справі № 23/465-б (суддя – А.М. Демидова) за заявою закритого акціонерного товариства “Укртранснафтабезпека” (надалі – Ініціюючий кредитор) до дочірнього підприємства “Нафтогазбезпека” національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (надалі – Боржник) про визнання банкрутом, визнано кредиторські вимоги закритого акціонерного товариства “Укртранснафтабезпека” на суму 1 032 407,77 грн., зобов’язано Боржника у двотижневий термін надати суду письмові докази щодо частки державної власності у статутному фонді боржника, зобов’язано Ініціюючого кредитора у десятиденний строк подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника та надати суду докази про надання вищевказаного оголошення протягом двох тижнів з моменту опублікування, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Щербаня Олексія Миколайовича, зобов’язано розпорядника майна не пізніше двох місяців та десяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду надати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів боржника, внести в реєстр окремо відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав, призначено дати попереднього засідання, перших загальних зборів кредиторів та судового засідання, на якому боржник буде визнаний банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура або припинено провадження у справі, зобов’язано Державний департамент з питань банкрутства в разі наявності заперечень щодо призначеного судом розпорядника майна надати суду вмотивовані заперечення (а.с. 130-133).

Дочірнє підприємство “Нафтогазбезпека” національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, не погоджуючись з прийнятою ухвалою судом першої інстанції, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати дану ухвалу та припинити провадження у справі (а.с. 137-143).

Представник Боржника в судовому засіданні уточнив мотивувальну частину апеляційної скарги і просив скасувати оскаржувану ухвалу в частині призначення арбітражним керуючим Щербаня О.М., в іншій частині ухвалу залишити без змін, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 156-157).

Представник Ініціюючого кредитора в судовому засіданні не погоджується з вимогами, що викладені Боржником в апеляційній скарзі, а тому просить залишити ухвалу підготовчого засідання господарського суду м. Києва від 12 лютого 2007 року без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Заслухавши усні пояснення представників Ініціюючого кредитора та Боржника в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство “Укртранснафтабезпека” звернулось до господарського суду м. Києва із заявою № 282 від 20.09.2006 р., в якій просило порушити справу про банкрутство дочірнього підприємства “Нафтогазбезпека” національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” та визнати закрите акціонерне товариство “Укртранснафтабезпека” кредитором з вимогами в сумі 1 032 407,77 грн. Свої вимоги закрите акціонерне товариство “Укртранснафтабезпека” заявляє на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 12.05.2005 р. у справі № 5/10, згідно з яким позовні вимоги закритого акціонерного товариства “Укртранснафтабезпека” задоволено частково та стягнуто на його користь з дочірнього підприємства “Нафтогазбезпека” національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” суму основного боргу, витрат по сплаті держмита, витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу, загалом на суму 624 524,21 грн., та рішення Господарського суду м. Києва від 04.04.2005 р. у справі № 39/113, яке змінено постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 р., згідно з якою позовні вимоги закритого акціонерного товариства “Укртранснафтабезпека” задоволено частково та стягнуто на його користь з дочірнього підприємства “Нафтогазбезпека” національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” суму основного боргу, витрат по сплаті держмита, витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу, загалом на суму 407 883,56 грн. у справі № 39/113. Закрите акціонерне товариство “Укртранснафтабезпека” у заяві зазначало, що вимоги підтверджуються виконавчими документами, а саме наказом № 5/10 від 12.08.2005 р (на виконання рішення від 12.05.2005 р.), відносно виконання якого 30.08.2005 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та наказом № 39/113 від 11.08.2005 р. (на виконання постанови від 14.06.2005 р.), відносно виконання якого 29.08.2005 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Таким чином вищезазначені вимоги є безспірними, їх розмір перевищує 300 мінімальних заробітних плат (мінімальна заробітна плата – 375 грн.) та не погашені протягом більш ніж три місяця, а отже є всі підстави для порушення справи про банкрутство. При цьому Заявник керувався нормами ст.ст. 1, 6, 7, 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(а.с. 6-7).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26 вересня 2006 року порушено провадження у справі, призначено дату підготовчого засідання, з моменту порушення провадження введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, посадовим особам Боржника заборонено вчиняти дії щодо відчуження майна, реорганізації чи ліквідації та вчиняти певні дії щодо майнових активів боржника, введено процедуру розпорядження майном (а.с. 1-2).

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду м. Києва від 12 лютого 2007 року призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Щербаня Олексія Миколайовича.

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції в ухвалі посилається на те, що розпорядник майна призначається на підготовчому засіданні, якщо при прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство призначити розпорядника майна неможливо. При цьому суд зазначає, що у судовому засіданні представник Боржника надав суду усні пояснення, відповідно до яких дочірнє підприємство “Нафтогазбезпека” національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”  є підприємством, частка державної власності у статутному фонді якого становить 100 відсотків, а відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для державних підприємств або підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує двадцять п’ять відсотків, кандидатури арбітражних керуючих господарському суду пропонує державний орган з питань банкрутства. Враховуючи, що ухвала про порушення провадження у справі від 26.09.2006 р. була надіслана судом на адресу Державного департаменту з питань банкрутства 27.09.2006 р. за вих. № 6925, що підтверджується відміткою на зворотному боці зазначеної ухвали, а станом на день слухання справи до Господарського суду м. Києва від державного органу з питань банкрутства не надходило пропозицій щодо кандидатури арбітражного керуючого-розпорядника майна у даній справі, суд першої інстанції задовольнив письмове клопотання представника закритого акціонерного товариства “Укртранснафтабезпека” від 12.02.2007 р., подане у судовому засіданні, про призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Щербаня Олексія Миколайовича, ліцензія Міністерства економіки України серії АБ № 271582, видана 15.12.2005 р. При цьому суд керувався нормами ст.ст. 11, 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а.с. 130-133).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Ініціюючого кредитора та Боржника у відкритому судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 12 лютого 2007 року, яка прийнята у даній справі, є законною і обґрунтованою у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За таких умов, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Боржника без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що Боржник, в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень при апеляційному провадженні.

Так, в апеляційній скарзі Боржник посилається, як на підставу неправомірності прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали на те, що призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Щербаня О.М. не відповідає вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон), оскільки його кандидатура не була запропонована Державним департаментом з питань банкрутства та не була погоджена відповідно до Порядку подання пропозицій господарському суду щодо кандидатур арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 25 квітня 2001 р. № 87.

На думку скаржника, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону, призначення розпорядника майна відбувається лише після порушення провадження у справі про банкрутство та до винесення ухвали, прийнятій на підготовчому засіданні з урахуванням особливостей щодо кандидатур розпорядника майна відносно державних підприємств та підприємств, державна частка у яких перевищує 25 відсотків.

Таким чином, оскільки Державний департамент з питань банкрутства кандидатур арбітражних керуючих досі не надав, законні підстави для призначення арбітражного керуючого – розпорядника майна Щербаня О.М. відсутні, а, відповідно, були відсутні підстави для винесення ухвали підготовчого засідання без призначення розпорядника майна боржника.

Вказані посилання не відповідають вимогам діючого законодавства про банкрутство та спростовуються поданими та наявними доказами на момент прийняття оскаржуваної ухвали у справі у зв’язку з наступним.

Відповідно до п. 1 ст. 3-1 Закону, якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів. Згідно з цим Законом одна і та ж особа може виконувати функції арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Закону. Згідно п. 3 ст. 3-1 Закону до призначення арбітражним керуючим особа має подати до господарського суду  заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії осіб, які відповідно до ч. 3 ст. 3-1 не можуть бути призначеними арбітражними керуючими.

Пунктом 2 ст. 13 Закону встановлено, що розпорядник майна призначається господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань банкрутства як арбітражні керуючі, відомості про яких надаються в установленому порядку Вищому господарському суду України. Кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом. Пунктом 3 цієї ж статті визначено, якщо інше не передбачено цим Законом, розпорядником майна може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну чи економічну освіту або володіє спеціальними знаннями, не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів відповідно до статті 1 цього Закону і яка має ліцензію арбітражного керуючого, що видається в установленому законодавством порядку.

Пунктом 1 ст. 2 Закону встановлено, що  державну  політику щодо запобігання банкрутству, а також забезпечення умов реалізації процедур відновлення платоспроможності  боржника  або  визнання його банкрутом стосовно державних підприємств та  підприємств,  у  статутному  фонді  яких частка  державної  власності  перевищує  двадцять п'ять відсотків, суб'єктів  підприємницької  діяльності інших  форм  власності  у випадках,  передбачених  цим  Законом,  здійснює державний орган з питань банкрутства, який діє на підставі положення, затвердженого у встановленому порядку.

Відповідно до частини 2 п. 2 ст. 2 Закону державний орган з питань банкрутства  пропонує господарському суду арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) для державних підприємств або підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує двадцять п’ять відсотків, щодо яких порушена справа про банкрутство, та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок подання пропозицій господарському суду щодо кандидатур арбітражних керуючих, затверджений  наказом Міністерства економіки України № 87 від 25.04.2001 року із змінами та доповненнями (надалі – Порядок) визначає процедуру подання пропозицій господарському суду щодо кандидатур арбітражних  керуючих (розпорядників майна,  керуючих  санацією, ліквідаторів)  для державних підприємств або підприємств,  у  статутному фонді  яких частка   державної власності  перевищує  25  відсотків,  у  разі порушення щодо них справи про банкрутство та в інших  випадках, передбачених  Законом.

Щодо зазначення в мотивувальній частині апеляційної скарги про те, що Боржник є державним підприємством, заснованим на державній формі власності, то вищезазначена обставина підтверджується матеріалами справи, а саме  копією довідки з ЄДРПОУ боржника (а.с. 111-112).

Проте з матеріалів справи вбачається, що, незважаючи на надіслання судом першої інстанції на адресу Державного департаменту з питань банкрутства ухвали про порушення провадження у справі, листів з пропозиціями щодо кандидатури розпорядника майна  у справі № 23/465-б від вказаного державного органу з питань банкрутства не надходило.

Із положень вищенаведених статей Закону вбачається, що арбітражний керуючий у справі про банкрутство призначається, зокрема розпорядником майна,  за наявності у нього виданої належним чином ліцензії арбітражного керуючого та заяви, в якій зазначається, що відповідна особа не належить до жодної категорії осіб, що не можуть бути призначені арбітражними керуючими у справі про банкрутство. Відповідно до вимог ст. 2  та п. 2 ст. 13 Закону, незважаючи на наявність права державного органу з питань банкрутства запропонувати кандидатуру розпорядника майна, остаточно питання про  обрання  та призначення кандидатури розпорядника майна відповідного боржника у всякому разі розглядає та вирішує господарський суд, оскільки пропозиція щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна є правом відповідного органу, якому (праву) відповідно до ст. 13 Закону не кореспондує обов’язок господарського суду приймати та призначати таку кандидатуру  арбітражного керуючого.

При цьому апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що ст. 11 Закону визначає стадії процедури банкрутства, які пов’язані між собою хронологічно, що обмежує кожну процедуру певним часом. Таким чином, оскільки Державний департамент з питань банкрутства не використав своє право та не запропонував господарському суду кандидатуру розпорядника майна, суд першої інстанції з метою додержання вимог чинного законодавства про банкрутство задовольнив клопотання Ініціюючого кредитора та призначив розпорядником майна арбітражного керуючого Щербаня О.М.

Враховуючи положення чинного законодавство та вищевикладене, апеляційний господарський суд відхиляє доводи скаржника, щодо невідповідності призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Щербаня О.М. вимогам Закону з тих підстав, що його кандидатура не була запропонована Державним департаментом з питань банкрутства.

Апеляційний господарський суд, крім того, відхиляє доводи скаржника, щодо відсутності підстав для винесення ухвали підготовчого засідання у зв’язку з ненаданням Державним департаментом з питань банкрутства кандидатур арбітражних керуючих, та погоджується з судом першої інстанції в частині продовження провадження у справі про банкрутство Боржника.

Із вищевикладеного аналізу норм чинного законодавства та обставин справи, слід зробити висновок про те, що вимоги Боржника про скасування оскаржуваної ухвали в частині призначення розпорядником майна Щербаня О.М. не відповідають обставинам справи, наявним у ній доказам та вимогам чинного законодавства, а скаржником не доведена неправомірність призначення Щербаня О.М. розпорядником майна та прийняття оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись нормами ст.ст. 2, 3, 11, 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 4-1, 32, 33, 34, 43, 91, 94, 99, 101 – 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу підготовчого засідання господарського суду м.Києва від 12 лютого 2007 року у справі № 23/465-б залишити без змін, а апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Нафтогазбезпека” національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” без задоволення.

2. Справу №  23/465-б повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Коваленко В.М.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Пантелієнко  В.О.

20.04.07 (відправлено)