донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.04.2007 р.                                                                            справа №23/420

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

За участю представників сторін:

від позивача –Волік В.В. –довіреність № 01/13-8134 від 06.12.2006р.

від прокуратури –Губанова Л.В. –посвідчення № 1960

від відповідача –Аврайцевич В.В. –довіреність № 20/12/06 від 20.12.2006р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційне подання прокурора Кіровського району м. Донецька

на рішення

господарського суду Донецької області

від 08.02.2007p.

по справі № 23/420 (суддя Забарющий М.І.)

за позовом прокурора Кіровського району м. Донецька в інтересах держави в особі Виконкому Донецької міської ради м. Донецька

до відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю “Восход” м.Донецьк

про стягнення 6 601 грн. 26 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.2007р. по справі № 23/420 (суддя Забарющий М.І.) прокурору у позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не укладав з позивачем договору оренди землі на земельну ділянку, яку за рішенням суду він повинен звільнити. Оскільки орендна плата є договірною величиною, тому за цю землю сплачуватись не повинна.

Сторони не подали суду доказів, що Донецька міська рада делегувала  своєму виконкому вирішення питань регулювання земельних відносин, що саме виконкому, а не раді завдано збитків, що доходи могли бути реально отримані, що на землю, яку незаконно займав відповідач претендували інші юридичні чи фізичні особи. При цьому суд враховує, що земельна ділянка 0,1 га займалась відповідачем за сукупністю декількох часток.

Оскаржуючи рішення суду, прокурор Кіровського району м. Донецька просить його скасувати та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення Донецької міської Ради № 20/16 від 24.06.2005р. “Про делегування виконкому міської ради повноважень щодо зміни цільового призначення земель, погодження місця розташування об’єктів на земельних ділянках, передачі у власність, надання в постійне користування та оренду, продажу, викупу земельних ділянок, припинення права користування та власності на земельні ділянки, укладання угоди про передачу права власності на земельні ділянки” спростовує той факт, що Донецька міська рада не делегувала своєму виконкому вирішення питань земельних відносин.

Суд необґрунтовано дійшов висновку про те, що виконком Донецької міської ради не мав права на отримання доходів, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено, і те, що до суду не додано доказів того, що на землю, яку незаконно займав відповідач претендували інші юридичні чи фізичні особи, оскільки цю спірну земельну ділянку займав відповідач, і з цією метою на захист інтересів держави в особі виконкому Донецької міської ради звертався прокурор до ТОВ “Восход” про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує, оскільки висновки, викладені у рішенні господарського суду повністю відповідають обставинам справи.

Обставини, встановлені судом першої інстанції, підтверджуються рішенням суду, а також відсутністю доказів обґрунтованості позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області 06.07.2006р. проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства ТОВ “Восход”, за наслідками якої складено акт.

Перевіркою виявлено, що підприємець використовує земельну ділянку під прибудову до стіни торгового комплексу, під розміщення стаціонарного контейнеру для збирання сміття, під установку навісів для зберігання колясок, під розширення ганку (крильця), під розширення гостьової автостоянки та під автостоянку службових автомашин біля  торцевої стіни торгового комплексу, загальною площею 0,1000га із земель житлової громадської забудови по вул. Туполева в Кіровському районі м. Донецька без  правовстановлюючих документів на земельні ділянки, без рішення Донецької міської ради, без виносу в натурі (на місцевості) меж землекористування, чим порушено ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Донецької області від 04.10.2006р. у справі № 18/338пн, яке постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2006р. залишено без змін, зобов’язано ТОВ “Восход” звільнити вищевказані земельні ділянки, оскільки вони зайняті ним самовільно.

Згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

У зв’язку з незаконним використанням ТОВ “Восход” земельної ділянки, прокурор Кіровського району м. Донецька звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Виконкому Донецької міської ради м. Донецька із позовною заявою про стягнення з нього 6 601 грн. 26 коп. орендної плати за самовільно зайняті земельні ділянки під розташування автостоянки, підсобних споруд площею 0,1000 га при універсамі “Обжора” по вул. Туполева в м. Донецьку.

Листами № 45/1-1-06 від 25.01.2007р. та № 45 від 05.02.2007р. прокурор уточнив свої вимоги та просив стягнути з відповідача 6601 грн. 26 коп. збитків, завданих самовільним використанням земельної ділянки без відповідної оплати та тим, що виконком Донецької міської ради не мав можливості здавати в оренду спірні земельні ділянки. Право на звернення з такою заявою встановлено ст. 22 та ст. 29 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 ГК України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем в обґрунтування своїх вимог надано матеріали перевірки дотримання відповідачем вимог земельного законодавства, рішення господарського суду від 04.10.2006р. по справі № 18/338пн, розміри річної орендної плати за земельні ділянки в м. Донецьку у відсотках від грошової оцінки земель, довідку № Ю-18489/2003 про грошову оцінку земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з позивачем договору оренди спірних земельних ділянок не укладав. Земельна ділянка у розмірі 0,1га складалась з декількох відокремлених часток. Однак факт безпосереднього займання та користування саме відповідачем  всією спірною земельною ділянкою не підтверджений матеріалами справи.

Тому господарський суд дійшов обґрунтованого висновку що позивачем не надано доказів реального отримання доходів від здачі в оренду або користування іншими особам спірної землі, а також наявність пропозицій таких осіб про оренду спірних часток земельної ділянки.

Таким чином, господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що  вимоги прокурора  є  не доведеними та  відмовив в їх задоволенні.

Посилання скаржника на те, що рішенням Донецької міської Ради № 20/16 від 24.06.2005р. “Про делегування виконкому міської ради повноважень щодо зміни цільового призначення земель, погодження місця розташування об’єктів на земельних ділянках, передачі у власність, надання в постійне користування та оренду, продажу, викупу земельних ділянок, припинення права користування та власності на земельні ділянки, укладання угоди про передачу права власності на земельні ділянки” не може бути прийнято до уваги, оскільки таке рішення  без поважних причин не додано до  матеріалів справи.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, матеріалам справи та не підлягає скасуванню.

Керуючись ч.1 п.1 ст. 103,  ст.104, ст.105  ГПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2007p. по справі № 23/420 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано:

1.           позивачу

2.           відповідачу

3.           прокурору

4.           прокуратурі Донецької області

5.           господарському суду Донецької області

6.           у справу

7.           ДАГС