КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

19.02.07 р.          № 20/451-17/241

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:                                          Зеленіна  В.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:                              Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача - Токарев Г.Я. (дов. б/н. від 11.09.2006р.);

Кобилецький В.В. (дов. б/н. від 20.12.2006р.);

від відповідача 1: Горжеєв В.М. (дов. № 15-1-2-1/952 від 27.03.2006р.);

Ануфрієнко О.В. (дов. № 15-1-2-1/954 від 27.03.2006р.);

від відповідача 2: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група морепродуктів"

на рішення Господарського суду м.Києва від 09.11.2006

у справі № 20/451-17/241 (Калатай Н.Ф.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група морепродуктів"

до                                                   Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України

Державне казначейство України

про                                                  визнання недійсними розпоряджень та стягнення 679763,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва від 09.11.2006р. у справі            № 20/451-17/241 відмовлено повністю у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжнародна група морепродуктів” до Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України про визнання недійсними розпоряджень Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 26 від 02.04.2004р., № 32 від 09.04.2004р., № 51 від 19.05.2004р. та до Державного казначейства України про стягнення 679763,55 грн. в якості відшкодування майнової шкоди, завданої ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” незаконними рішеннями та діями Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивачем, в порушення норм ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, не доведено невідповідність оскаржуваних ним розпоряджень Головного державного інспектора ветеринарної медицини України вимогам чинного законодавства України, видання їх з порушенням меж компетенції Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України та порушення прав і законних інтересів ТОВ “Міжнародна група морепродуктів”.

Також суд першої інстанції зазначає, що позивачем не доведено протиправність поведінки відповідача 1 при видачі оспорюваних розпоряджень та підстави для визнання зазначених розпоряджень недійсними.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Міжнародна група морепродуктів” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати постанову Господарського суду м. Києва по справі № 20/451-17/241 від 09.11.2006р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовну заяву ТОВ “Міжнародна група морепродуктів”.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки в розпорядженні Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 62 від 10.06.2004р. зазначено, що п. 1 розпорядження № 32 від 09.04.2004р. слід читати в наступній редакції : у ветеринарних свідоцтвах (Ф-2) зазначити, що риба направляється на промислову переробку (копчення або соління за умови дотримання наступних параметрів: вміст солі в тузлуку – 20% та термін засолу не менше 7 днів), таким чином, розпорядженням № 62 від 10.06.2004р. відповідач 1 визнав безпідставність оскаржуваних розпоряджень № 26, № 32, № 51.

Незаконність розпоряджень Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 26, № 32 і № 51 підтверджується також і чинними на момент їх винесення нормативними актами а саме: п. 4.2.7. Галузевого стандарту “Оселедці морожені” (ГСТУ 15-12-98), згідно якого в оселедцях не повинно бути живих гельмінтів та їх личинок, небезпечних для здоров’я людини; розділами 3.1., 3.3. Інструкції з санітарно – паразитологічної оцінки морської риби і рибної продукції, згідно якої партія риби, в якій знайдена хоча б одна личинка гельмінта в живому стані, не дозволяється до реалізації через торгівельну мережу. За умови відсутності в сировині та продукції живих личинок небезпечних для людини гельмінтів, всі паразити         (в т.ч. гельмінти), що зустрічаються в морській рибі, безпечні для людини; пунктом 3.1.3. “Обов’язкового мінімального переліку досліджень сировини, продукції тваринного та рослинного походження, комбікормової сировини, комбікормів, вітамінних препаратів та ін., які слід проводити у державних лабораторіях ветеринарної медицини і за результатами яких видається ветеринарне свідоцтво (Ф-2)”, затвердженого 03.11.1998р. наказом № 16 Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України, згідно якого показником досліджень морської риби є живі гельмінти та їх личинки, небезпечні для людей, а проведення дослідження морської риби на наявність неживих анізакід не передбачена, таким чином, у відповідача 1 на момент винесення оскаржуваних розпоряджень № 26, № 32 і № 51 не було підстав для перевірки продукції на наявність неживих анізакід та застосування п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2002р.               № 833 “Про затвердження порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень”.

Також апелянт зазначає, що висновок місцевого господарського суду про те, що оскаржувані позивачем розпорядження видано в межах компетенції відповідача 1 та без порушення його прав, є необґрунтованим, так як вони протирічать нормативним актам, які регламентують правовідносини в даній сфері.

Оскільки ст. 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів, то висновок суду про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з Державного казначейства України  майнової шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями відповідача 1 є незаконним.

Державний департамент ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України надав заперечення на апеляційну скаргу, в якому проти доводів позивача заперечує та просив відмовити ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” в задоволенні апеляційної скарги.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.02.2007р. В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився представник Державного казначейства України, у зв’язку з цим розгляд апеляційної скарги було відкладено на 19.02.2007р.

В судове засідання апеляційної інстанції 19.02.2007р. представник Державного казначейства України також не з’явився.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання по розгляду апеляційної скарги, явка представників сторін у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку постанови Господарського суду м. Києва за наявними у справі матеріалами без представника відповідача 2.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, колегія суддів встановила наступне:

22.03.2004р. Товариством з обмеженою відповідальністю “Міжнародна група морепродуктів” одержано вантаж оселедців у кількості 3038660 кг, та скумбрії свіжомороженої, виробництва компаній “Skude Frisеri AS” (Норвегія), “Еgеsund Sеа Fооd” (Норвегія).

Відповідно до вимог ч. 5 статті 17 Закону України “Про ветеринарну медицину” митне оформлення об'єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, що надійшли за імпортом, здійснюється після проведення їх ветеринарно-санітарної експертизи державною лабораторією ветеринарної медицини за місцем призначення вантажів.

Згідно ст. 10 Закону України “Про рибу, інші водні живі ресурси та харчову продукцію з них” митне оформлення для використання на митній території України продуктів лову та харчової продукції з них іноземного виробництва здійснюється згідно з вимогами митного законодавства України.

Для здійснення митного оформлення щодо якості та безпеки продуктів лову та харчової продукції з них іноземного виробництва суб'єкт господарювання подає: сертифікат походження; сертифікат відповідності чи свідоцтво про визнання іноземного сертифіката; ветеринарне свідоцтво на кожну партію продукції; карантинний дозвіл на тару, виготовлену із сировини рослинного походження.

На виконання зазначених норм законодавства, для проведення відповідної державної експертизи, Центральною державною лабораторією ветеринарної медицини, 25.03.2004р. на Бурлачобалківському ПДВСКН проведено відбір зразків риби свіжомороженої.

Експертним висновком Одеської обласної державної лабораторії ветеринарної медицини № 0542/04 від 31.03.2004р. встановлено, що за іхтіопатологічними показниками зразки риби свіжомороженої оселедців, виробником яких є “Skude Frisеri AS” (Норвегія), “Еgеsund Sеа Fооd” (Норвегія), які надійшли до ТОВ “Міжнародна група морепродуктів”, не відповідають пункту 3.1.3 “Обов'язкового мінімального переліку досліджень сировини, продукції тваринного та рослинного походження, комбікормової сировини, комбікормів, вітамінних препаратів та ін., які слід проводити у державних лабораторіях ветеринарної медицини і за результатами яких видається ветеринарне свідоцтво (Ф-2)” від 03.11.1998р. № 16. Невідповідність оселедців встановлена за показником “неживі анізакіди в черевній порожнині та її органах”.

З огляду на зазначене, враховуючи незадовільні результати досліджень оселедців морожених, постановлено висновок про необхідність проведення повторного відбору зразків, у подвійній кількості, згідно з пунктом 13 постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2002р. № 883 “Про затвердження порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень”, у відповідності з яким, при незадовільних результатах дослідження, навіть за одним показником, проводиться повторний відбір з тієї самої партії у подвійній кількості.

02.04.2004р. заступником Головного державного інспектора ветеринарної медицини України винесено розпорядження № 26 “Щодо повторного відбору зразків риби свіжомороженої, яка належить ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” (т. І. а.с. 20).

В зазначеному розпорядженні встановлено, що за наявністю неживих анізакід оселедці свіжоморожені не відповідають листу Головного управління ветеринарної медицини від 21.06.1995р. № 15-1-1-8/242 з доповненням листом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 19.06.1996р.           № 14-2/259, від 03.09.1996р. № 15-2/428, а тому, для здійснення комісійного відбору зразків та проведення досліджень в Одеській обласній державній лабораторії зобов'язано створити комісію та провести повторний відбір зразків оселедців свіжоморожених для дослідження на наявність анізакід протягом 5-7 квітня 2004 року.

Як вбачається з матеріалів справи, повторна експертиза проводилась Випробувальним центром Центральної державної лабораторії ветеринарної медицини Державного департаменту ветеринарної медицини, за результатами якої, 09.04.2004р. складено Експертний висновок № 0697/04, яким встановлено, що партії оселедців морожених, які відповідають надісланим зразкам, по показникам паразитарної чистоти, в зв’язку з наявністю неживих видимих гельмінтів в черевній порожнині, необхідно направити на промислову переробку (після обов'язкового патрошіння) в умовах спеціалізованих рибопереробних підприємств з чітким дотриманням технології виготовлення. Підстава: Галузевий стандарт України “Оселедці морожені” (ГСТУ 15-12-98).

Пунктом 8 Положення про Центральну державну лабораторію ветеринарної медицини, затвердженого наказом Державного департаменту ветеринарної медицини № 47 від 17.06.2003р., зазначено, що Центральна державна лабораторія ветеринарної медицини Державного департаменту ветеринарної медицини проводить безпосередньо в лабораторії діагностичні дослідження матеріалів, визначає якість та безпеку продукції тваринного, а на ринках і рослинного походження, кормів тваринного і рослинного походження, кормових добавок тощо і видає у встановленому порядку експертні висновки з необхідними рекомендаціями та вказівками.

Розпорядженням Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 32 від 09.04.2004р. (т. ІІ а.с. 91), щодо промислової переробки риби, адресованого Головному державному інспектору Одеської регіональної служби державного ветеринарно – санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, у зв’язку з тим, що рівень зараження личинками анізакід значний і надає рибі невластиві (ненормальні) органолептичні властивості, з метою належної організації ветеринарно-санітарного контролю та нагляду за партією риби – оселедця мороженого, що належить ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” зобов’язано у ветеринарних свідоцтвах (форма-2) щодо спірного вантажу зазначити, що риба направляється на промислову переробку з проведенням видалення внутрішніх органів (патрання).

Головний державний інспектор ветеринарної медицини України, розпорядженням № 51 від 19.05.2004р. (т. ІІ а.с. 92), в доповнення до розпорядження № 32 від 09.04.2004р. адресованого Головному державному інспектору Одеської регіональної служби державного ветеринарно – санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, у зв’язку з внесенням змін до “Обов’язкового мінімального переліку досліджень сировини, продукції тваринного та рослинного походження, комбікормової сировини, комбікормів, вітамінних препаратів та ін., які слід проводити в державних лабораторіях ветеринарної медицини і за результатами яких видається ветеринарне свідоцтво (Ф- 2)”, який набув чинності 09.05.2004р., з метою належної організації ветеринарно – санітарного контролю та нагляду за партіями риби та рибної продукції зобов’язав пункт 1 розпорядження № 32 від 09.04.2004р. читати в наступній редакції: “У ветеринарних свідоцтвах (Ф-2) зазначити, що риба направляється на технологічну переробку для видалення паразитів та внутрішніх органів”.

Змінами у законодавстві, на які посилався Головний державний інспектор ветеринарної медицини України у розпорядженні № 51, є наказ Державного департаменту ветеринарної медицини України № 87 від 18.11.2003р. “Про внесення змін до Мінімального переліку досліджень”, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.04.2004р. за № 549/9148.

Пунктом 3.1. Мінімального переліку досліджень у новій редакції, введено новий показник досліджень під назвою “неживі гельмінти та їх личинки, небезпечні для людей: у м'язах”, та встановлено, що допустимим рівнем за цим показником є: “не більше одного екземпляра на 1 кг. риби”. В Примітці зазначено, що за наявності в черевній порожнині тіла та на внутрішніх органах риби неживих гельмінтів та їх личинок, яких виявляють без застосування оптичних засобів чи систем збільшення, її направляють на технологічну обробку для видалення паразитів і внутрішніх органів.

10.06.2004р. Головним державним інспектором ветеринарної медицини України, в доповнення до розпоряджень № 32 від 09.04.2004р., № 51 від 19.05.2004р., видано розпорядження № 62 (т. ІІ а.с. 83) яким, з метою належної організації ветеринарно – санітарного контролю та нагляду за партіями рибної продукції та з урахуванням попередніх лабораторних досліджень зобов’язано: відмінити розпорядження № 51 від 19.05.2004р., а пункт 1 розпорядження № 32                      від 09.04.2004р. викладено у наступній редакції: “У ветеринарних свідоцтвах (Ф-2) зазначити, що риба направляється на промислову переробку (копчення або соління за умови дотримання наступних параметрів: вміст солі в тузлуку - 20% та термін засолу не менше 7 днів)”.

Підставою для видачі Головним державним інспектором ветеринарної медицини України розпорядження № 62 від 10.06.2004р. було проведення Центральною державною лабораторією ветеринарної медицини додаткових досліджень щодо впливу відповідної кількості вмісту солі в тузлуку на неживі личинки анізакід.

На підставі розпорядження № 62 від 10.06.2004р. Центральна державна лабораторія ветеринарної медицини видала додаток від 11.06.2004р. до експертного висновку № 0697/04 від 09.04.2004р., в якому зазначено: “Згідно розпорядження Головного Державного Інспектора ветеринарної медицини України від 06.10.2004р. № 62 партії оселедців морожених, що відповідають надісланим зразкам, направляються на промислову переробку (копчення або соління за умови дотримання наступних параметрів: вміст солі в тузлуку - 20% та термін засолу не менше 7 днів)”.

Тобто, партія оселедця виробництва “Skude Frisеri AS” (Норвегія), “Еgеsund Sеа Fооd” (Норвегія), що належить ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” була дозволена до вживання без обов'язкового потрошіння, а лише за умови копчення або соління.

27.05.2005р. ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України про визнання недійсними розпоряджень Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 26 від 02.04.2004р., № 32 від 09.04.2004р., № 51 від 19.05.2004р. та про стягнення 679763,55 грн. в якості відшкодування майнової шкоди, завданої ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” незаконними рішеннями та діями Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.06.2005р. у справі                № 20/451, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2005р., позовні вимоги ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” задоволено частково, визнано недійсними розпорядження Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 26 від 02.04.2004р., № 32 від 09.04.2004р., № 51 від 19.05.2004р., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.04.2006р. задоволено касаційну скаргу Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України, скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 24.06.2005р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2005р., справу № 20/451 направлено на новий судовий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Підставою для скасування рішення Господарського суду м. Києва та постанови Київського апеляційного господарського суду було те, що судами першої та апеляційної інстанції, при прийнятті рішень, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які слугують перешкодою для правильного вирішення справи, оскільки з тексту позовної заяви вбачається, що ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” ставить питання про визнання недійсними трьох розпоряджень Головного інспектора ветеринарної медицини № 26, № 32, № 51, додавши до позовної заяви лише копію розпорядження № 26 від 02.04.2004р.

Господарським судом м. Києва, приймаючи рішення про визнання недійсними зазначених розпоряджень, не досліджувались розпорядження № 32 та № 51, зазначене вбачається з протоколу судового засідання, а апеляційна інстанція не звернула на це уваги, а тому висновок апеляційної інстанції про залишення рішення суду 1-ї інстанції без змін, є помилковим.

Ухвалою від 15.05.2006р. Господарський суд м. Києва прийняв справу            № 20/451 до свого провадження з присвоєнням їй номера 20/451-17/241.

19.09.2006р. до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ “Міжнародна група морепродуктів”, в якому позивач просив залучити в якості відповідача 2, Державне казначейство України, та стягнути з нього 679763,55 грн. в якості відшкодування майнової шкоди, завданої ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” незаконними рішеннями та діями Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України.

Господарським судом м. Києва, ухвалою від 20.09.2006р. до участі у справі залучено в якості відповідача 2 Державне казначейство України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, Київський апеляційний господарський суд вважає, що постанова Господарського суду м. Києва від 09.11.2006р. по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, враховуючи наступне:

Відповідно до п. 4 Положення про Державний департамент ветеринарної медицини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 08.06.2001р. (надалі – Положення), одним із основних завдань Державного департаменту ветеринарної медицини є здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю і нагляду за якістю та безпекою сировини, продуктів та харчових продуктів тваринного походження.

Підпунктами 2 та 3 пункту 7 зазначеного Положення встановлено, що Державний департамент ветеринарної медицини має право видавати накази нормативного та організаційно-розпорядчого характеру і приписи щодо виконання відповідних заходів, обов'язкові для підприємств, установ, організацій усіх форм власності та громадян України, іноземців та осіб без громадянства, здійснювати контроль за експортом, імпортом та транзитом тварин, продукції тваринного походження, кормів, кормових добавок, ветеринарних медикаментів і препаратів, відповідністю ветеринарним вимогам транспортних засобів, що перевозять зазначену продукцію.

Згідно ст. 1 Закону України “Про рибу інші водні живі ресурси та харчову продукцію з них” ветеринарне свідоцтво - виданий в установленому порядку документ, що підтверджує відповідність конкретної партії продуктів лову та харчової продукції з них вимогам ветеринарно-санітарної безпеки.

З огляду на зазначене вбачається, що Головний державний інспектор ветеринарної медицини України, видаючи розпорядження № 26 від 02.04.2004р., щодо повторного відбору зразків риби свіжомороженої, яка належить ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” діяв в межах своєї компетенції.

Указом Президента України “Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади” від 03.10.1992р. № 493/92 зазначено, що нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації, при цьому зазначені нормативно-правові акти набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Оскільки Інструкція з ветеринарно-санітарної гельмінтологічної оцінки риби, зараженої анізакідами, методів її знезараження та використання, затверджена Головним державним інспектором ветеринарної медицини України 04.05.2000р., на яку посилається ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, то посилання позивача на те, що розпорядження № 26 суперечить зазначеній Інструкції, колегія суддів вважає не обґрунтованим.

В матеріалах справи міститься лист ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” № 56 від 02.04.2004р. адресований Державному департаменту ветеринарної медицини України, яким позивач, на підставі п. 13 Порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 833 від 14.06.2002р. пропонував Державному департаменту ветеринарної медицини України здійснити повторний відбір зразків належної йому риби свіжомороженої.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначений лист, у відповідності до              п. 13 постанови Кабінету Міністрів України № 883 від 14.06.2004р. “Про затвердження порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень”, Головним державним інспектором ветеринарної медицини України видано розпорядження № 26 від 02.04.2004р. “Щодо повторного відбору зразків риби свіжомороженої, яка належить ТОВ “Міжнародна група морепродуктів”, а тому зазначене розпорядження не суперечить нормам чинного законодавства України, відповідає волі позивача та ніяким чином не порушує його прав та законних інтересів.

На виконання розпорядження № 26 від 02.04.2004р. створено комісію, здійснено повторний відбір зразків оселедців свіжоморожених та проведено їх дослідження.

Як зазначалось вище, експертним висновком центральної державної лабораторії ветеринарної медицини за № 0697/04 від 09.04.2004р. партії оселедців морожених встановлено, що повторно відібрані зразки продукції позивача не відповідають Галузевому стандарту України “Оселедці морожені” (ГСТУ 15-12-98), так як в черевній порожнині оселедців виявлено неживі видимі гельмінти.

На підставі зазначеного експертного висновку, 09.04.2004р. Головним державним інспектором ветеринарної медицини України видано розпорядження № 32, в якому зазначено про необхідність направлення риби (оселедців морожених) на промислову переробку з проведенням видалення внутрішніх органів (патрання).

19.05.2004р. розпорядженням Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 51, у зв'язку з внесенням змін до “Обов'язкового мінімального переліку досліджень сировини, продукції тваринного та рослинного походження, комбікормової сировини, комбікормів, вітамінних препаратів та ін., які слід проводити в державних лабораторіях ветеринарної медицини і за результатами яких видається ветеринарне свідоцтво  (Ф-2)”, яке набуло чинності 09.05.2004р., було внесено зміни до пункту 1 розпорядження № 32 від 09.04.2004р. на наступну редакцію: “У ветеринарних свідоцтвах (Ф-2) зазначати, що риба направляється на технологічну обробку для видалення паразитів і внутрішніх органів”.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з пояснень представника відповідача 1, Центральною державною лабораторією ветеринарної медицини після проведення додаткових досліджень щодо впливу відповідної кількості вмісту солі в тузлуку на неживі личинки анізакід, було встановлено, що при вмісті солі в тузлуку 20% та терміну засолу не менше 7 днів неживі личинки анізакід деструктуруються, і тому Головним держаним інспектором ветеринарної медицини України 10.06.2004р. видано розпорядження № 62, згідно з яким, пункт 1 розпорядження № 32 від 09.04.2004р. слід читати в наступній редакції: “У ветеринарних свідоцтвах              (Ф-2) зазначати, що риба направляється на промислову переробку (копчення або соління за умови дотримання наступних параметрів: вміст солі в тузлуку - 20% та термін засолу не менше 7 днів)”.

Таким чином, зазначені зміни дали підстави ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” не проводити утилізацію небезпечної продукції, а зробили можливим її використання після додаткової обробки.

Також слід зазначити, що відповідно до Закону України „Про правонаступництво України” від 12.09.1991р. Україна є правонаступником прав і обов'язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Постановою Верховної Ради України “Про порядок тимчасової дії на території України актів законодавства Союзу РСР” зазначено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і Законам України.

Таким чином, Методика паразитологічного інспектування морської риби та рибної продукції, затверджена Міністерством рибного господарства СРСР 29.12.1988р., на яку ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” посилається в своїй позовній заяві є чинною лише з питань, що не врегульовані законодавством України, та за умови, що вона не суперечить Конституції і Законам України.

Відповідно до пункту 2 Інструкції по санітарно-паразитологічній оцінці морської риби та рибної продукції, посилання на яку містить пункт 4.2.7. Галузевого стандарту України “Оселедці морожені” (ГСТУ 15-12-98), паразитологічна експертиза морських риб передбачає виявлення в частинах тіла риби, яка направляється для харчового використання, наступних груп паразитів: паразити, які є небезпечними для людини чи господарсько-цінних ссавців; паразити, які змінюють фізико-технічні властивості риби; паразити, які псують товарний вид рибної сировини чи продукції. При визначенні харчової та кормової належності морських риб, як правило, мають значення лише паразити, які знаходяться у м'язі (м'язових тканинах); в потрібних випадках повинні враховуватися і паразити поверховості тіла, а також печінки, ікри чи молока, якщо ці частини направляються для харчового чи кормового використання.

Згідно п. 3.3. зазначеної Інструкції, для вирішення питання про харчову придатність встановлюється кількісний критерій допустимого вмісту паразитів, безпечних для людини.

Методикою паразитологічного інспектування морської риби та рибної продукції, затвердженої Міністерством рибного господарства СРСР 29.12.1988р. встановлено, що діагностика основних груп паразитів проводиться за умови відсутності живих личинок гельмінтів, шкідливих для людини, а отже,   за законодавством України оцінка харчової придатності морської рибної сировини та продукції надається не тільки за наявності живих гельмінтів, небезпечних для людей.

Статтею 3 Закону України “Про ветеринарну медицину” зазначено, що одним з основних завдань ветеринарної медицини є захист населення від хвороб, спільних для тварин і людей.

Отже, при проведенні експертного аналізу продуктів харчування досліджуються питання не тільки придатності чи непридатності продукції до вживання, а перш за все - визначення її якості, що передбачено вимогами Закону України “Про якість та безпеку харчових продуктів і продовольчої сировини”, де основними засадами державної політики є пріоритетність збереження зміцнення здоров'я людини та визнання її права на якість та безпеку харчових продуктів, а також створення гарантій безпеки для здоров'я людини.

За таких обставин, як вірно встановив місцевий господарський суд, посилання позивача на те, що проведення дослідження риби на наявність неживих анізакід обов'язковим мінімальним переліком не передбачено, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки обов'язковий мінімальний перелік досліджень сировини, продукції тваринного та рослинного походження, комбікормової сировини, комбікормів, вітамінних препаратів та ін., які слід проводити у державних лабораторіях ветеринарної медицини і за результатами яких видається ветеринарне свідоцтво (Ф-2) є актом, який встановлює обов'язковий мінімальний, проте не вичерпний перелік, за яким здійснюється дослідження.

При дослідженнях слід враховувати також вимоги інших нормативних актів, зокрема - вимоги пункту 4.2.7. ГСТУ 15-12-98, відповідно до якої паразитологічна експертиза морських риб передбачає виявлення в частинах тіла риби, яка направляється для харчового використання, наступних груп паразитів: паразити, які є небезпечними для людини чи господарсько-цінних ссавців; паразити, які змінюють фізико-технічні властивості риби; паразити, які псують товарний вид рибної сировини чи продукції, а також положень Методики паразитологічного інспектування морської риби та рибної продукції, затвердженої Міністерством рибного господарства СРСР 29.12.1988 р.

Таким чином, з врахуванням принципу пріоритетності забезпечення безпеки та якості харчових продуктів, використання при проведенні експертизи інших показників, які передбачені нормативними актами, є не лише правомірним, а й обов'язковим, а тому Державний департамент ветеринарної медицини України обґрунтовано застосував вимоги пункту 13 Порядку відбору зразків, згідно з яким при незадовільних результатах досліджень навіть за одним показником проводиться повторний відбір зразків з тієї самої партії у подвійній кількості.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що розпорядження Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 32 від 09.04.2004р. та № 51 від 19.05.2004р. є правомірними та такими, що не порушують норми чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, ветеринарне свідоцтво ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” видано 11.06.2004р., тобто - після набуття чинності змін до Обов'язкового мінімального переліку.

Акт державного або іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто - офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

ТОВ “Міжнародна група морепродуктів”, в порушення норм зазначеної статті не доведено того, що оскаржувані ним розпорядження Головного державного інспектора ветеринарної медицини України не відповідають вимогам чинного законодавства України, видані з порушенням меж компетенції Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України та порушують права і законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжнародна група морепродуктів”, а тому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Також є не обґрунтованими позовні вимоги ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” про стягнення з Державного казначейства України 679763,55 грн. відшкодування майнової шкоди, заподіяної прийняттям відповідачем 1 оскаржуваних розпоряджень, оскільки в матеріалах справи відсутні докази протиправної поведінки відповідача 1 при видачі оспорюваних розпоряджень та підстави для визнання зазначених розпоряджень недійсними.

Посилання ТОВ “Міжнародна група морепродуктів” на інші порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи і не можуть бути підставою для скасування або зміни постанови у відповідності з вимогами ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що постанова Господарського суду м. Києва від 09.11.2006р. у справі № 20/451-17/241 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для її скасування не вбачається.

УХВАЛИВ:

1. Залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжнародна група морепродуктів” на постанову Господарського суду м. Києва від 09.11.2006р. у справі № 20/451-17/241.

2. Залишити без змін постанову Господарського суду м. Києва від 09.11.2006р. у справі № 20/451-17/241.

3. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи               № 20/451-17/241.

Головуючий суддя          Капацин  Н.В.

Судді

Зеленін  В.О.

Синиця  О.Ф.