Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2007 р.                                                           Справа № 29/422-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився

відповідача -  не з*явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 15Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 24.11.06 р. по справі № 29/422-06

за позовом ТОВ з іноземними інвестиціями "Агрінвест-Лімітед", с. Дослідне

до ТОВ "Колодязнянське & Ко", с. Колодязне

про стягнення 120000,00 грн.

встановила:

У жовтні 2006 р. позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача  120 000 грн. - основного боргу з посиланням на  те, що позивач свої зобов’язання за договором № А01Т-06 виконав, передав відповідачеві товар, а відповідач товар отримав, але оплату його не здійснив.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.11.2006 р.  по  справі № 29/422-06 (суддя –Тихий П.В.) позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача стягнуто 120 000 грн. боргу, 1200 грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, з посиланням на правомірність та обґрунтованість  позовних вимог, так як позивач передав, а відповідач отримав товар, але оплату його вартості не здійснив.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове,  оскільки  судом не в повному обсязі з’ясовані обставини, що мають значення для справи, порушенні норми матеріального права. Відповідач вказує, що п. 5.1 договору сторони обумовили обставину  настання зобов’язань покупця по оплаті ціни товару – підписанням належного акту прийняття передачі товару, який відповідно до п. 6.1 та п. 6.2 договору має відповідати вимогам Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по кількості № П-6 та  Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по якості № П-7. Однак, підписаний сторонами акт прийняття передачі техніки від 28.02.2006 р. таким вимогам не відповідає й не породжує зобов’язань відповідача по оплаті.

Представники відповідача та позивача в судове засідання не з’явилися , хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, нез’явлення представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, встановила наступне:

між сторонами був укладений договір № А01Т-06 від 28.02.2006 р.,  відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачеві товар, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити його вартість.

Пунктом 5.1 договору № А01Т 0- 096 від 28.02.2006 р. передбачено, що товар, який постачається за договором, оплачується  покупцем на протязі 30 днів з моменту підписання акта приймання - передачі техніки

Суд першої інстанції правомірно встановив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином,  передав відповідачеві товар по накладній № 203 від 28.02.2006 р. (культиватор John Deere –726 б/у) на суму 120 000 грн., а відповідач товар отримав, що підтверджується актом приймання-передачі техніки від 28.02.2006 р., який підписаний позивачем та відповідачем, але оплату його вартості не здійснив.

В акті приймання –передачі техніки зазначена характеристика  та стан техніки: справна, комплектна, претензій с боку покупця відносно комплектності та стану техніки не має.

Отже, претензій по кількості, якості та комплектності техніки на час приймання техніки та в подальшому не було. Позивач направляв відповідачу претензію про оплату отриманої продукції № 051 від 13.04.2006р., яка залишена без відповіді та задоволення.

В зв’язку з чим, виникла заборгованість за одержану техніку в сумі 120 000 грн., яку в порушення умов договору відповідач не сплатив.

Посилання відповідача на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права неправомірне та спростовується матеріалами справи. Як свідчать матеріали справи між сторонами був укладений договір купівлі –продажу продукції, який за своєю правовою природою є фактично договором поставки. Відносини по поставці регулюються нормами Цивільного Кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ст..9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання, тобто підприємницькі  відносини регулюються  Господарським кодексом України.

Отже, при застосуванні норм діючого законодавства слід виходити з принципу пріоритету спеціального закону перед законом загальним, в першу чергу застосовуються норми ГК України, як спеціальне законодавство, а  у випадку не врегулювання або недостатнього врегулювання відповідних відносин застосовуються норми  ЦК України.

Статтями 264 - 271 Господарського Кодексу  України не врегульовані питання оплати отриманої продукції. В зв’язку з чим необхідно застосовувати норми ст.712, 692 ЦК України, згідно з якими покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.1 договору № А01Т 0- 096 від 28.02.2006р.передбачено, що товар, який постачається за договором, оплачується  покупцем на протязі 30 днів з моменту підписання акта приймання - передачі техніки.

Отже, після прийняття техніки та підписання акту відповідач був зобов’язаний у встановлений договором строк  оплатити вартість отриманої техніки, що їм не виконано.

Посилання відповідача на те, що акт прийняття-передачі техніки від 28.02.06р. не відповідає вимогам Інструкцій № П-6, № П-7 та  не породжує зобов’язань відповідача по оплаті, необґрунтовано, тому що не відповідність акту приймання –передачі техніки від 28.02.2006р.  вимогам інструкцій по кількості та по якості / П- 6, П- 7/, в частині не попередження про відповідальність за підписання акту, що містіть дані, не відповідні дійсності, не зазначення часу початку й закінчення приймання продукції, не вказано рахунку –фактури транспортної накладної і документ, що засвідчує якість продукції, номера стандартів, технічні умови, по яких здійснювалася перевірка якості продукції, відомості про комплектність тощо,  не є підставою для відмови від оплати продукції,  так як в акті приймання –передачі техніки від 28.02.2006 р. зазначена характеристика  та стан техніки: справна, комплектна, претензій с боку покупця відносно комплектності та стану техніки не має, акт підписаний керівниками сторін.

При зазначених обставинах, зокрема при відсутності претензій по кількості, якості та комплектності, не зазначення в акту  даних перелічених відповідачем не свідчить про не прийняття техніки або про її недоліки та не звільняє відповідача від оплати одержаної продукції, прийнятої без претензій та зауважень.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, що відповідачем не виконано.

Суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 120 000 грн.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути  підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 692, 712 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК України

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 24.11.2006 р. по справі № 29/422-06  залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

Судді