ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.04.07 р.                                                                               Справа № 11/38

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Єрохіної В.В.

За участю представників:

від позивача: Маналакова А.О. – за довіреністю

від відповідача 1: не з’явився

від відповідача 2: не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургійний комбінат” м.Алчевськ, Луганської області

до відповідача 1: Державного підприємства Донецька залізниця м.Донецьк

до відповідача 2: Державного підприємства “Ровенькиантрацит” м.Ровеньки, Луганської області

про стягнення 1636,87грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Алчевський металургійний комбінат” м.Алчевськ, Луганської області, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідачів, 1. Державного підприємства Донецька залізниця м.Донецьк; 2. Державного підприємства “Ровенькиантрацит” м.Ровеньки, Луганської області, 1636,87грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору № 7-04у/3-17гп-015/154 від 09.01.2004р., копію претензії, копії відповідей на претензію, копію розрахунку вартості нестачі, залізничну накладну № 48354986, комерційний акт, копію рахунку та інше.

Відповідач-1 надав до суду відзив за № 2022/198 від 28.02.07р. та заперечує проти позовних вимог, посилаючись на вимоги ст.ст.24, 111 Статуту залізниць України.

Відповідач-2 надав через канцелярію суду відзив за № 183 від 23.02.2007р. та заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Однак, у судові засідання представник відповідача-2 не з’явився, про час і місце слухання був належним чином повідомлений, що підтверджує штамп канцелярії суду на ухвалах, поштове повідомлення № 5833590.

Позивач надав до суду заперечення за № 026-2/1 від 19.03.2007р. на відзив відповіда-ча-1, які залучені до матеріалів справи.

Позивач надав до суду уточнення позовних вимог та просить стягнути розмір позовних вимог в сумі 1636,87грн. з відповідача-1.

Суд розглянув заяву позивача та приймає до розгляду позовні вимоги щодо стягнення розміру позовних вимог в сумі 1636,87грн. з відповідача-1.

Представника позивача та відповідача-1 було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, господарський суд встановив, що за умовами договору № 7-04у/3-17гп-015/154 від 09.01.04р. на адресу позивача  04.08.06р. по залізничній накладній № 48354986 надійшов вагон № 66028606 з вугіллям марки АС. Вантажовідправником був Відповідач-2.

При прибутті потягу на станцію Дебальцеве-Сортувальна Донецької залізниці було проведено комісійне переважування вагону № 66028606. При перевірці виявилось:                             за документом значиться брутто 90800кг, тара 21800кг, нетто 69000кг.

Фактично виявилось: брутто 85000кг, тара з трафарету з обох боків 21800кг, нетто 63200кг, тобто менше документа на 5800кг. Вагон в технічному відношенні несправний. Завантаження вагону нижче борту 200мм, не розрівняна, вантаж не маркірований. Над 1-м люком воронка 1300*1000мм на ширину вагону.

На станції Комунарськ різниці проти комерційного акту не виявлено.

Внаслідок нестачі вугілля в кількості 5,8т, на думку позивача, він зазнав збитків у розмірі вартості сплаченої, але неотриманої продукції на суму 1636,87грн.

Комерційний акт підписаний заст.ДС, ст.прийомоздатчиком, бригадир ПКО.

Відповідно до розрахунку вартість 1тонни вугілля складає 308,61грн.

Загальна вартість нестачі – 1636,87грн.

З огляду на норми чинного законодавства слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язується доставити довіреній йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його управомоченій на отримання вантажу особі.

У випадку порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст.920 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.924 ЦК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України “Про залізничний транспорт” та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Відповідальність перевізників за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України, встановлено ст.23 ЗУ “Про залізничний транспорт”.

Згідно ч.2 ст.23 ЗУ “Про залізничний транспорт” та ст.113 Статуту залізниць України  передбачає, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до ст.26 вищезазначеного закону обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складання актів визначаються Статутом залізниць України.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт (ст.129 Статуту залізниць України).

Отже, саме комерційний акт є підставою для застосування матеріальної відповідальності до перевізника.

Відповідно до накладної № 48354986 вагон був прийнятий до відправлення без зауважень.

Таким чином, відповідач не довів, у розумінні ст.ст.33, 36 Господарського процесуального кодексу України, що нестача вантажу виникла з причин незалежних від перевізника.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем на адресу відповідачів була направлена претензія за № 022/3548 від 05.09.06р.

Відповідач-1 та відповідач-2 надали відповіді на претензію та заперечують проти вимог позивача.

На підставі вищевказаного, сума вагової нестачі вугілля складає 1636,87грн.                            із розрахунку (4,42т.*308,61грн. (вартість 1т вугілля) + ПДВ = 1636,87грн.).

Тому, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо відповідача-2, Державного підприємства “Ровенькиантрацит” м.Ровеньки, Луганської області, то суд дійшов висновку щодо виключення зі складу відповідачів.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.909, 920, 924, 925 Цивільного кодексу України, Законом України “Про залізничний транспорт”, Статутом залізниць України та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги щодо Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк – задовольнити.

Виключити зі складу відповідачів – Державне підприємство “Ровенькиантрацит” м.Ровеньки, Луганської області.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк (адреса: вул.Артема, 68, м.Донецьк, 83000, код 01074957, р/р 19 в Донецькій філії АБ “Експрес-банк”, МФО 335838) на користь Відкритого акціонерного товариства “Алчевський металургійний комбінат” м.Алчевськ, Луганської області (вул.Шмідта, 4, м.Алчевськ, Луганська область, 94202, код ЗКПО 05441447, р/р в Луганській обласній дирекції ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 304007) суму 1636,87грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00грн.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Чернота Л.Ф.