ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

16.01.2007                                                                Справа №  14/387-ПД-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., при секретарі Шепель І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Теко-ЛТД", м. Херсон, до відповідача-1  закритого акціонерного товариства "Прім", м. Херсон, до відповідача-2 відкритого акціонерного товариства "Свемон-Південь", м. Херсон, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Фонд "Таврида", м. Херсон, про розірвання контракту, а також стягнення з відповідача-1 збитків у сумі 669 714 грн., за участю представників

позивача: на засідання суду не прибув,

відповідача-1: Белінський В.І., директор розпорядження від 01.06.04 р.; Крижановський М.М., представник дов. від 15.01.07 р.,

відповідача-2: на засідання суду не прибув,

третьої особи на стороні відповідача: Белобров В.І., представник дов № 1 від 21.08.06 р.

Позивач у позовній заяві просить розірвати контракт № 21, датований червнем 1995 року, про спільну дольову участь в будівництві житла, укладений між ТОВ "Теко-ЛТД", АТК "Прім" та ХП "Свемон" та стягнути з ЗАТ "Прім" збитки у сумі 669 714 грн., посилаючись на положення ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, а також на наступні обставини.

На думку позивача, за виконанні роботи та перераховані кошти, відповідно до умов контракту № 21 про спільну часткову участь в будівництві житла датованого червнем 1995 року, ТОВ "Теко-ЛТД" повино отримати 414, 59 кв.м. загальної житлової площі за відрахуванням раніше отриманих трьох квартир (площею 251, 51 кв.м.), тобто доотримати 251,3 кв. м. житла.

23.12.05 р. державна приймальна комісія прийняла в експлуатацію 55 квартир 65-ти квартирного житлового будинку № 125-а по вул. Калініна в м. Херсоні, про що було складено відповідний акт. Як стверджує позивач, серед цих квартир були прийняті в експлуатацію і квартири, які належать позивачу.

Згідно із зазначеним актом будівництво велось на підставі рішення виконкому Херсонської міської ради від 19.11.98 р. № 436, де в якості підрядника при будівництві вказане не АТК "Прім", а ТОВ "Фонд Таврида".

Дольщик неодноразово звертався до відповідача-1 з вимогою про виконання ним своїх зобов'язань в частині передачі документації для оформлення права власності на 4 квартири в збудованому будинку. Але, до теперішнього часу житлові приміщення позивачу не надано та вартість квартир не відшкодовано.

Згідно з наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 28.04.06 № 156 "Про опосередковану вартість спорудження житла по регіонам України" в Херсонській області вартість 1 кв. м. загальної площі спорудженого житла складає 2 665 грн.

Таким чином, як вважає позивач, на даний час житлові приміщення загальною площею 251,3 кв. м. коштують 669 714 грн.

Відповідач-1 мотивує неможливість надання квартир тим, що між ХФ ВАТ "Свемон-Південь", ЗАТ "Прім" та ТОВ "Фонд Таврида" 29.07.02 р. укладено договір про сумісну дольову участь у будівництві житла в м. Херсоні. Але в подальшому ВАТ "Свемон-Південь" без узгодження з ЗАТ "Прім" передало спірні квартири ТОВ "Фонд Таврида".

Виконком Херсонської міської ради затвердив акт державної приймальної комісії від 23.12.05 р. стосовно прийняття до експлуатації житлового будинку по вул. Калініна, 125-а, відповідно до якого власником спірного житла визнано ХФ ВАТ "Свемон-Південь".

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Як стверджує позивач, після закінчення будівництва будинку 23.12.05 р. відповідач-1 у порушення умов договору та ст. 193 ГК України своє зобов'язання не виконав, тому згідно з умовами п. 6.5. Контракту № 21 ЗАТ "Прім" (відповідач-1) має провести розрахунок з позивачем з урахуванням вартості спірного житла в сумі 669 714 грн.

Представник позивача на засіданні суду 21.12.06 р. підтримав вимоги, викладені у позовній заяві. На засідання суду 16.01.07 р., про місце, дату та час проведення якого був повідомлений належним чином, не прибув.

Представник відповідача-1 в ході судового засідання заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 29.12.1976 р. № 11 "Про судове рі шення" з подальшими змінами визначено, що судове рішення є законним тоді, коли суд, викона вши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір відпові дно до норм матеріального права, а обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відобра жені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказа ми, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ст. 33 ГПК України "Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень."

Згідно ст. 34 ГПК України "Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи."

Позивач на підтвердження своєї позиції надав суду контракт № 21 від червня 1995 р., акт від 16.04.1997 р., акт звірки від 01.08.2001 р., акти виконаних робіт, листи.

Проте, частина цих документів не стосуються дійсних правовідносин сторін.

Згідно ст. 651 ЦК України

"1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.."

Але згідно п. 8.1. контракту № 21 одностороннє розірвання контракту не передбачаєть ся, до того ж у взаємовідносинах позивача з відповідачами саме позивач є порушником умов контракту № 21, що підтверджується самим позивачем, який підписав додаткову угоду № 3 до контракту № 21, згідно якій (мовою оригіналу):

"1.1. В связи с неисполнением обязательств по контракту № 21 от июня 1995 г. Доль щиком", а также отсутствием источников бесперебойного финансирования строительства жилого дома, стороны договорились:

Ввод жилого дома по ул. Калинина перенести на IV квартал 1997 года.

Стоимость переданных Теко-ЛТД квартир в сданных АОК "Прим" домах - п. 1.5. контракта № 21 от июня месяца 1995 г., Акт сверки сторон от 10 января 1996 г. счи тать кредиторской задолженностью Теко-ЛТД перед АОК "Прим" до выполнения работ пер вым согласно п. 3.2.1. контракта 21 от июня 1995 г. и передачи выполненных работ в ус тановленном порядке.

Дольщик обеспечивает выполнение работ и их сдачу в установленном, порядке согласно контракту № 21 от июня 1995г.: до 30.08.1997г. - теплоснабжение, остальное до 25.12.1997г."

Цією додатковою угодою, актом звірки від 10.01.1996 р. та актом звірки від 01.08.2001 р., який складено та підписано позивачем, і запропоновано підписати відповідачу-1, позивач, на думку відповідача-1, визнав наступне:

станом на 03.06.1997 р. позивач свої зобов'язання за контрактом № 21 не виконав;

позивач сплатив відповідачу 36826,00 грн., та отримав 251,51 кв. м. житла на загаль ну суму 59450,00 грн.

В листопаді 1995 року позивач та відповідачі уклали додаткову угоду № 1 до контракту № 21, згідно п.п. 1.4. якої (мовою оригіналу) "В случае, если Дольщик в течение 1 месяца не оп лачивает счета на долевое участие в строительстве жилого дома - по 4 квартирам лишает ся права на метры квадратные жилья, за которые произошла задержка. После ввода дома он выкупает эти квадратные метры по рыночным ценам, или лишается на них права."

Отже, не відповідач-1, на думку останнього, має борг перед позивачем, а навпаки, позивач має борг перед від повідачем і, згідно п. 1.4 додаткової угоди № 1 до контракту № 21, повинен сплатити цей борг, перерахувавши не сплачену вартість квадратних метрів за теперішніми ринковими цінами, які сам позивач навів у позовній заяві - 2665,00 грн. за 1 кв. метр.

Що стосується твердження позивача про те, що він нібито виконав роботи на суму 81783,00 грн., які зазначені позивачем в акті звірки від 01.08.2001 р., то це, на думку відповідача-1, не відповідає дійс ності, оскільки зазначені роботи на загальну суму 81783,00 грн. існують лише на папері і ніколи не ви конувались позивачем для відповідача-1 на будинку № 125-А по вул. Калініна в м. Херсоні. Саме тому надані позивачем акти з № 1 по № 12 не тільки не містять підпису та печатки відповідача-1, а навіть не передбачають їх, а тому, на думку відповідача-1, ці акти підтверджують лише те, що позивач, можливо, виконував в минулому якісь роботи для відповідача-2.

Це, на думку відповідача-1, також підтверджується тим, що в супровідному листі на ім'я директора ХПФ "Свемон" Хорошуна В.Г. зазначено, що це акти робіт, виконаних згідно протоколу наради по буді вництву будинку від 17.06.1999 р. Але, всі суми в актах № № 1-12 чомусь зазначені в україн ських карбованцях, обіг яких припинено указом Президента України "Про грошову реформу в Україні" від 25.08.1996 р. № 762/96, яким з 02.09.1996 р. проведено грошову реформу та вве дено в обіг гривню та її соту частину - копійку.

Представник відповідача-2 повідомленого про час і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, на засідання суду 16.01.07 р. не з’явився, не скориставшись  своїм правом на участь у судовому процесі, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Представник третьої особи на стороні відповідачів в ході судового засідання підтримав позовні вимоги в частині стягнення збитків, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини.

В июне 1995 года между тремя Херсонскими предприятиями, а именно Херсонским предприятием «Свемон», как заказчиком, ООО «Теко-Лтд», как дольщиком и ЗАОК «Прим», как подрядчиком был заключен контракт № 21 на строительство жилья в г. Херсоне. (п. 1.2 контракта) Согласно пункта 1.3 контракта Подрядчику, а именно ЗАОК «Прим», кроме прямых обязанностей по строительству объекта были переданы функции Заказчика по трем позициям: корректировка проектно-сметной документации, обеспечение финансирования и обеспечение материально-техническими ресурсами. Пунктом 1.4. контракта были распределены квартиры в проектном наборе, но согласно п. 2.1.3 передача их в собственность подрядчику должна произвестись только после выполнения всеми сторонами своих обязательств по контракту, окончания строительства и ввода жилого дома в эксплуатацию. Кроме того согласно пункта 3.3.1. подрядчик обязался обеспечить строительство и ввод жилого дома в эксплуатацию в объеме проекта в согласованные сроки, которые определены пунктом 3.4., а именно - 2 квартал 1996 года. ЗАОК «Прим»не выполнил свои обязательства ни к установленному сроку, ни к 2002 году.

Строительство объекта должно было выполняться за счет средств привлеченных дольщиков. В период с 1995 года по 1999 год это условие выполнялось, однако, в конце 1999 года работы полностью остановились из-за отсутствия средств. Причиной этого послужил факт привлечения руководством ЗАОК «Прим»не реальных дольщиков, а кредиторов прошлых лет и по другим объектам не только «Прим»(председатель правления Зайцев В.М.) но и АО ЗТ «ДСК»(председатель правления Зайцев В.М.), и ООО «Нова»(директор Зайцев И.В.) Таким образом, были переданы различным организациям 11 квартир. Естественно средств на ведение работ именно на этот объект не поступило. Ряд квартир были реализованы двум и более предприятиям. Так, под квартиры, на которые претендует истец, руководство ЗАОК «Прим»получило инвестиции от МО Украины и, кроме того, продало часть из них дважды. 29 июля 2002 года между ООО "Фонд "ТАВРИДА", как "Дольщиком - генподрядчиком", ХФ ОАО "Свемон-Південь", как "Заказчиком" и ЗАО Компания "Прим", как предыдущего "Подрядчика" был заключен договор № 21-13 о долевом участии в строительстве жилья в г. Херсоне по ул. Калинина № 125-А. Соответственно условиям указанного договора "Дольщик-генподрядчик", обязался за счет собственных и привлеченных средств, выполнить все предусмотренные проектом работы, и сдать объект в эксплуатацию. Во исполнение п. 2.2 указанного договора Заказчик и Подрядчик передали Генподрядчику до окончания строительства его долю в количестве 13 квартир, согласно адресному перечню, приложение №1 к договору, а именно квартиры № № 3, 6, 11, 12, 21-22, 27-28, 40, 41, 42, 43, 52, 60, 65. Кроме того, в августе 2002 года руководство «Прим», после подписания дополнительного соглашения №  11  к контракту, полностью сдало свои полномочия, наделенные контрактом № 21 от июня 1995 года, ООО «Фонд «Таврида»и ХФ ОАО «Свемон-Пивдень». Однако, основная часть строительной документации, затратная часть за предыдущие годы, списки дольщиков переданы не были и тщательно скрывались до последнего времени. О наличии части дольщиков стало известно только непосредственно перед и после сдачи дома в эксплуатацию. Выполняя п.п. 4.2, и руководствуясь п. 2 указанного договора ООО "Фонд "Таврида", как "Исполнитель" заключил договор № 9/1-2-18д от 31 июля 2002 года с МО Украины, в дальнейшем "Пайщик" на строительство жилья в вышеуказанном доме в порядке долевого участия. Заключению настоящего договора оказал содействие тот факт, что в 1998 году, согласно договору № 21-Д от 28.02.1998 г. Министерство обороны Украины профинансировало строительство части дома, а именно квартиры № 1, 2, 24, 29, 30, 33, 47, 48, 49.

На протяжении 2003 года ООО "Фонд "Таврида" получил от МО Украины 992 111 гривен бюджетных средств, которые были использованы на строительство жилого дома, благодаря чему, в настоящее время дом закончен строительством, и принят в эксплуатацию Государственной комиссией. ООО «Фонд «Таврида»полностью выполнило взятые по договору № 21-13 от 29.07.2002 года обязательства.

В настоящее время все граждане, которым были распределены квартиры в жилом доме № 125-А по ул. Калинина в г. Херсоне получили ордера, прописались и проживают на выделенной жилплощади, заключив договора с коммунальными службами города.

Исходя из вышеизложенного ООО Фонд «Таврида»поддерживает исковое заявление ООО «Теко-Лтд»в части касающейся возмещения ЗАОК «Прим»убытков в сумме 669714 грн.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 21.12.06 р. до 16.01.07 р.

За згодою представників учасників судового процесу, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

На підставі Постанови Верховної Ради України "Про заходи щодо залучення додаткових засобів на житлове будівництво та створення ринку житла" від 22.02.94, в червні 1995 року товариство з обмеженою відповідальністю "Теко-ЛТД" (Дольщик) (позивач по справі) уклав з Акціонерним товариством Компанії "Прім" (правонаступником якого є закрите акціонерне товариство "Прім") (Підрядник) (відповідач-1 по справі) та Херсонським підприємством "Свемон" (правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство "Свемон-Південь") (Замовник) (відповідач-2 по справі) контракт № 21 про спільну часткову участь в будівництві житла, а саме 65-ти квартирного житлового будинку № 125-а по вул. Калініна в м. Херсоні (надалі за текстом –Контракт).

Згідно з п. 1.4 Контракту Дольщику (позивачу) виділяються 7 квартир, в тому числі 4 квартири на першому поверсі будинку.

Пунктом 1.5 Контракту передбачено виділення в пускових будинках 1995 року Дольщику (позивачу)  3-х квартир.

Згідно з п. 3.2. Контракту Дольщик (позивач) зобов'язався виконати всі роботи в об'ємі проекту, а саме провести водопровід, теплотрасу, газопостачання, телефони та електоромережі. Здійснити фінансування своєї долі в будівництві житла - 4 квартир першого поверху будинку № 125-а по вул. Калініна в м. Херсоні.

Відповідно до умов п. 4.3. Контракту Дольщик (позивач) здійснює оплату вартості своєї долі на підставі рахунку щомісячно. Остаточний розрахунок і залік частки сторін проводиться після здачі житлового будинку в експлуатацію (в 2 кварталі 1996 року відповідно до п. 3.4. Контракту) протягом 20 днів після підписання акту приймання.

Згідно акту виконаних робіт від 10.12.96 Дольщик (позивач) отримав від Підрядника (відповідача-1) 3 квартири в пускових будинках 1995 року загальною площею 251,51 кв. м. вартістю 59159 грн.

Станом на 16.04.97 р. Дольщик (позивач) перерахував Підряднику (відповідачу-1) 36826 грн. в рахунок фінансування 4 квартир, що залишилися (підтверджується актом від 16.04.97 р.) та виконав частину робіт передбачених умовами контракту. ТОВ "Теко-ЛТД" (позивачем) було проведено узгодження з Замовником (відповідачем-2) та передано Підряднику (відповідачу-2) акти виконаних робіт (а.с. 32-49), проте останній, відмовився підписувати акти виконаних робіт та акти-звірки розрахунків по будівництву будинку по вул. Калініна, 125. Зазначені акти підписані лише Дольщиком (позивачем по справі) та Замовником (відповідачем-2 по справі).

23.12.05 р. державна приймальна комісія прийняла в експлуатацію 55 квартир 65-ти квартирного житлового будинку № 125-а по вул. Калініна в м. Херсоні, про що було складено відповідний акт.

Таким чином, судом встановлено факт порушення сторонами умов зазначеного Контракту, зі змінами та доповненнями, в частині передачі Дольщику (позивачу по справі) 4-х квартир.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України  (435-4)  договір  може  бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного  порушення  договору другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору,  коли  внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині щодо розірвання спірного Контракту підлягають задоволенню

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до умов п. 2.1.3. Контракту обов'язок передати у власність Дольщику (позивачу) долю житла покладено на Замовника. Відповідач-1, з якого позивач просить стягнути збитки у розмірі 669714грн.00коп. за умовами Контракту не є Замовником.

За вказаних обставин не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині щодо стягнення з відповідача-1 збитків у розмірі 669714грн.00коп.

Вжиті судом заходи до забезпечення майнової частини позову підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-2 та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись  ст. ст.  82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1.           Позов задовольнити частково.

2.           Розірвати контракт № 21, датований червнем 1995 року, про спільну дольову участь в будівництві житла, укладений між ТОВ "Теко-ЛТД", АТК "Прім" та ХП "Свемон".

3.          Відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ЗАТ "Прім" збитків у сумі 669 714 грн.

4.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Свемон-Південь", ідентифікаційний код - 01190451, адреса - будинок № 55, вулиця Люстдорфська дорога, місто Одеса, ррахунок –не відомий на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Теко-ЛТД", ідентифікаційний код –21271068, адреса –будинок № 4, вулиця Комсомольська, місто Херсон, ррахунок - № 2600187 в ХОД "Райффайзен банк Аваль", МФО - 352093, 85грн.00коп. витрат по сплаті державного мита,  118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу/ Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5.           Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою про порушення справи від 12 грудня 2006 року.

6.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України (вступна, описова, мотивувальна і резолютивна частини).

Суддя                                                                                     Ю.В. Гридасов.

Дата оформлення та підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України                                                            "24" січня 2007 р.