Харківський апеляційний
господарський суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Адміністративна
Головуючий по 1-й інстанції

справа № АС-10/746-06                                          суддя
Малафеєва І.В.

Доповідач  по 2-й інстанції

суддя Істоміна О.А.

"22" травня 2007 року

Колегія суддів у складі:

головуючого судді  Олійника
В.Ф., суддів Істоміної О.А., Кравець Т.В.

при
секретарі  Кобзєвій Л.О.

за
участю представників сторін:

позивача
-  ОСОБА_2, дов.НОМЕР_1 від
11.04.07 р. (копія у справі)

відповідача - Князь Т.М.,
дов. № 4948/9/10 від 21.05.07 р. (у справі), Бібіки В.А., дов. НОМЕР_2767/9/10
від 13.04.07 р. (у справі), Волинцева І.В., дов. № 86 від 09.01.07 р. (у
справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду
апеляційну  скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 (вх. № 1351С/2-5)

на постанову
господарського суду Сумської області від 22 лютого 2007 року по адміністративній
справі № АС-10/746-06

за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Конотоп Сумської області

до
Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції, Сумська область

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

встановила:

У грудні 2006 року Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Сумської області з позовом до Конотопської об'єднаної
державної податкової інспекції про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень відповідача НОМЕР_2 від 01 грудня 2006 року про визначення
суми податкового зобов'язання за платежем -податок на додану вартість на суму
226014,00 грн., в тому числі 147076 грн. основного платежу, 73538,00 грн.
-штрафних санкцій та НОМЕР_3 від 04 грудня 2006 року про визначення суми
податкового зобов'язання за платежем -прибутковий податок на доходи від
підприємницької діяльності на суму 66407,00 грн., посилаючись на
неправомірність невиїзної документальної перевірки.

Постановою господарського суду Сумської області від 22 лютого 2007
року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду позивач - Приватний підприємець
ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій порушує питання про скасування постанови суду
першої інстанції, посилаючись на порушення господарським судом норм
матеріального права, неповне встановлення обставин та дослідження доказів по
справі.

Відповідач, Конотопська об'єднана державна податкова інспекція, у
запереченнях на апеляційну скаргу просив суд залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без змін, вважаючи її законною та
обґрунтованою.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин
справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність
застосування господарським судом Сумської області норм матеріального та
процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених
статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши
суддю-доповідача, представників сторін, колегія суддів приходить до висновку
про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої
інстанції, працівниками Конотопської ОДПІ було проведено невиїзну документальну
перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при
проведенні господарських операцій із суб'єктами господарювання ПП
"Нарда", ТОВ "Борейс", СП "Лючія", ТОВ
"Торос" за період з 01 жовтня 2003 року по 31 грудня 2005 року, за
результатами якої було складено акт НОМЕР_4 від 10 листопада 2006 року.

Зазначений акт став підставою для прийняття податкових
повідомлень-рішень від 04 грудня 2006 року НОМЕР_2 та НОМЕР_3 про визначення
220614,00 грн. податкових зобов'язань по податку на додану вартість та 66407,00
грн. прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи та заслухавши
представників сторін під час судового засідання, дійшла висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Твердження позивача стосовно того, що Конотопською МДПІ була
проведена перевірка, по результатам якої було винесене вищезазначені
повідомлення рішення без наявних на те підстав є невірним і не відповідає
дійсним обставинам справи.

Так, відповідно до статті 67 Конституції України кожен
зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених
законом.

Статтею 10 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" встановлено, що державні податкові інспекції в районах, містах
без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднанні державні
податкові інспекції здійснюють контроль за своєчасністю,  достовірністю, повнотою нарахування та сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів);

Зазначена перевірка була здійснена на підставі пункту 1 статті 11
Закону України "Про державну податкову службу", яка передбачає що
органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні
невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів незалежно
вид способу їх подачі).

Невиїзною документальною перевіркою вважається перевірка, яка
проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих
податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і
сплатою податків та зборів, незалежно вид способу їх подачі, як це визначено у
пп.1.2 п.1 Наказу Державної податкової адміністрації України "Про
затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства" № 327 від 10 серпня 2005 року.

У відповідності із зазначеним підпунктом дана невиїзна перевірка
здійснювалась в приміщенні Конотопської МДПІ. При цьому при проведенні
перевірки перевіряючими використовувались виключно документи, які були в
розпорядженні податкових органів (подані платником податків податкові
декларації, листи-запити, листи-відповіді, копії реєстраційних та статутних
документів ПП "Нарда", ТОВ "Борейс", СП "Лючія",
ТОВ "Торос", які були отримані на запит Конотопської МДПІ від ДПІ у
Святошинському районі м. Києва, Постанови Господарського суду Сумської області
від 09 жовтня 2006 року по справі №АС-14/474-06, Рішення господарського суду
Сумської області від 17 квітня 2006 року по справі №3/103-06.

Згідно актів попередніх планових документальних перевірок НОМЕР_5
від 22 квітня 2005 року та НОМЕР_6 від 05 квітня 2006 року було встановлено, що
протягом періоду з 01 жовтня 2003 року по 31 грудня 2005 року підприємць
ОСОБА_1 проводив господарські операції з суб'єктами господарювання ТОВ
"Борейс", ПП "Нарда", ТОВ "Торос", СП
"Лючія".

Так, позивачем було придбано у ТОВ "Борейс" товар за
готівку по податкових накладних: НОМЕР_7 від 01 квітня 2005р. на загальну суму
78126,47 грн. (в тому числі ПДВ - 13021,08 грн.) НОМЕР_8 від 14 квітня 2005р.
на загальну суму 29536,30 грн. (в тому числі ПДВ -4922,72 грн.) НОМЕР_9 від 12
травня 2005р. на загальну суму 39748,32 грн. (в тому числі ПДВ - 6624,72 грн.)
НОМЕР_10 від 18 травня 2005р. на загальну суму 20182,54 грн. (в тому числі ПДВ
- 3363,76 грн.) НОМЕР_11 від 08 червня 2005р. на загальну суму 36628,94 грн. (в
тому числі ПДВ - 6104,82 грн.) НОМЕР_12 від 25 червня 2005р. на загальну суму
12589,82 грн. (в тому числі ПДВ - 2098,30 грн.) НОМЕР_13 від 05 серпня 2005р.
на загальну суму 15429,74 грн. (в тому числі ПДВ - 2571,62 грн.) НОМЕР_14 від
12 серпня 2005р. на загальну суму 14390,98 грн. (в тому числі ПДВ - 2398,50
грн.) НОМЕР_15 від 15 листопада 2005р. на загальну суму 26127.60 грн. (втому
числі ПДВ - 4354,60 грн.) НОМЕР_16 від 01 грудня 2005р. на загальну суму
33050,34 грн. (в тому числі ПДВ - 5508,39 грн.)

Суми витрат по зазначених податкових накладних (без врахування
податку на додану вартість) в загальній сумі 254842,54 грн. були включені
підприємцем до складу витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням
підприємницької діяльності декларації про одержані доходи за 2005 рік, а суми
податку на додану вартість в розмірі 50968,51 грн. по вище перерахованих
податкових накладних було включено до складу податкового кредиту податкових
декларацій за відповідні періоди.

Постановою господарського суду Сумської області від 09 жовтня 2006
року по справі № АС-14/474-06 за позовом Конотопської МДПІ до підприємця
ОСОБА_1 та ТОВ "Борейс" про визнання недійсним господарського
зобов'язання, були визнані недійсними господарські зобов'язання по
вищезазначених податкових накладних (всього на суму 305811,05 грн.), які
виникли на виконання усної угоди між ПП ОСОБА_1 та ТОВ "Борейс", та
такі, що укладені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та
суспільства.

Також, ПП ОСОБА_1 придбав товар у ПП "Нарда" за готівку
по податкових накладних: НОМЕР_17 від 02 липня 2004р. на загальну суму 39862,86
грн. (в тому числі ПДВ - 6643,81 грн.) НОМЕР_18 від 03 вересня 2004р. на
загальну суму 99192,25 грн. (в тому числі ПДВ - 16532,04 грн.) НОМЕР_19 від 03
жовтня 2004р. на загальну суму 87325,46 грн. (в тому числі ПДВ - 14554,24 грн.)
НОМЕР_20 від 02 листопада 2004р. на загальну суму 139018,72 грн. (в тому числі
ПДВ - 23169,79 грн.) НОМЕР_21 від 01 грудня 2004р. на загальну суму 80834,10
грн. (в тому числі ПДВ - 13472,35 грн.)

Суми податку на додану вартість в розмірі 74372,23 грн. по вище
перерахованих податкових накладних було включено до складу податкового кредиту
податкових декларацій за відповідні періоди, а суми витрат по податкових
накладних НОМЕР_20 від 03 жовтня 2004р. на загальну суму 87325,46 грн. (в тому
числі ПДВ - 14554,24 грн.), НОМЕР_19 від 02 листопада 2004р. на загальну суму
139018,72 грн. (в тому числі ПДВ - 23169,79 грн.) та НОМЕР_21 від 01 грудня
2004р. на загальну суму 80834,10 грн. (в тому числі ПДВ - 13472,35 грн.) без
врахування податку на додану вартість в загальній сумі 255981,90 грн. були
включені підприємцем до складу витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням
підприємницької діяльності декларації про одержані доходи за четвертий квартал
2004 року (протягом І-ІІІ кварталу 2004 року оподаткування доходів підприємця
здійснювалось шляхом сплати єдиного податку).

Рішенням Господарського суду Сумської області по справі № 3/103-06
від 17 квітня 2006 року за позовом Конотопської МДПІ до підприємця ОСОБА_1 та
ПП "Нарда" про визнання недійсним господарського зобов'язання, були
визнані недійсними господарські зобов'язання по вищезазначених податкових
накладних, які виникли на виконання усної угоди між приватним підприємцем
ОСОБА_1 та приватним підприємством "Нарда".

Пунктами 1 та 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року
№996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"
із змінами та доповненнями, визначено, що підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства
від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у
здійсненні господарської операції.

Податкові накладні та господарські зобов'язання, які виникли по
зазначених накладних, були визнані судом недійсними, а тому в розумінні діючого
законодавства зазначені первинні документи не можуть бути підставою для
підтвердження здійснення господарських операцій і не можуть мати юридичної сили
та доказовості.

Згідно статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від 26
грудня 1992 року "Про прибутковий податок з громадян" зі змінами та
доповненнями до складу валових витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності без створення
юридичної особи, відносяться витрати, які включаються до складу валових витрат
виробництва або підлягають амортизації згідно статті 5 та статті 8 Закону
України від 22 травня 1997 року №283/97-ВР "Про оподаткування прибутку
підприємств".

У відповідності з підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 зазначеного
Закону не відносяться до складу валових витрат будь-які витрати, які не
підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

В період з 01жовтня 2003 року по 30 вересня 2004 року суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність на спрощеній системі
оподаткування, шляхом сплати єдиного податку. В період з 01 жовтня 2004 року по
31 грудня 2005 року ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність на загальній
системі оподаткування.

Таким чином, в порушення вимог статті 13 вищезгаданого Декрету
підприємцем ОСОБА_1 було безпідставно включено до складу валових витрат за 2004
рік суму витрат в розмірі 255981,90 грн. та за 2005 рік суму витрат в розмірі
254842,54 грн., що призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу
та відповідно до заниження суми податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік на
суму 33277,65 грн. та за 2005 рік на суму 33129,53 грн.

Крім того, приватний підприємець ОСОБА_1 у ТОВ "Торос"
придбав   товар   за готівку по податкових накладних: НОМЕР_22
від 01 листопада 2005р. на загальну суму 55460,39 грн. (в тому числі ПДВ -
9243,40 грн.) НОМЕР_23 від 07 грудня 2005р. на загальну суму 46007,30 грн. (в
тому числі ПДВ - 7667,88 грн.) Суми витрат по зазначених податкових накладних
(без врахування податку на додану вартість) в загальній сумі 84556,41 грн. були
включені підприємцем до складу витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням
підприємницької діяльності декларації про одержані доходи за 2005 рік, а суми
податку на додану вартість в розмірі 16911,28 грн. по вище перерахованих
податкових накладних було включено до складу податкового кредиту податкових
декларацій за відповідні періоди.

На запит Конотопської МДПІ щодо проведення зустрічної перевірки
ТОВ "Торос" з питань його взаєморозрахунків з ПП ОСОБА_1 по
зазначеним податковим накладним Державна податкова інспекція у Святошинському
районі м. Києва повідомила, що підприємство звітувало з нульовими показниками
фінансово-господарської діяльності. Останній звіт подано за листопад 2003 рік.
Заходи щодо скасування підприємства не проводились в зв'язку з наявністю боргу
по підприємству. Також було повідомлено, що актом НОМЕР_24 від 21 жовтня 2005
року анульовано свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість
ТОВ "Торос" (дата анулювання 21 жовтня 2005 року).

У СП "Лючія" приватний підприємець ОСОБА_1 придбав товар
за готівку по податкових накладних: НОМЕР_25 від 01 жовтня 2003р. на загальну
суму 13472,52 грн. (в тому числі ПДВ - 2245,42 грн.) НОМЕР_26 від 06 листопада
2003р. на загальну суму 16500,00 грн. (в тому числі ПДВ - 2750,00 грн.).

Суми витрат по зазначених податкових накладних (без врахування
податку на додану вартість) в загальній сумі 24977,10 грн. були включені
підприємцем до складу витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням
підприємницької діяльності декларації про одержані доходи за 2003 рік (в
зазначеному періоді року оподаткування доходів підприємця здійснювалось шляхом
сплати єдиного податку), а суми податку на додану вартість в розмірі 4995,42
грн. по вище перерахованих податкових накладних було включено до складу
податкового кредиту податкових декларацій за відповідні періоди.

На запит Конотопської МДПІ щодо проведення зустрічної перевірки СП
"Лючія" з питань його взаєморозрахунків з ПП ОСОБА_1 по зазначеним
податковим накладним Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.
Київ повідомила, що підприємство визнано банкрутом та знаходиться в стані
ліквідаційної процедури за рішенням суду. Також було повідомлено, що актом
НОМЕР_27 від 29 серпня 2002 року анульовано свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість СП "Лючія" (дата анулювання 30 серпня 2002
року).

Таким чином, в ході перевірки підприємця з питання дотримання
вимог Закону України "Про податок на додану вартість" було
встановлено, що актом ДПІ У Печерському районі м. Києва № 6/15-6 від 27 липня
2004 року свідоцтво платника податку на додану вартість №37630964, яке належало
ТОВ "Борейс" було анульовано з 01 серпня 2003 року; актом ДПІ у Дарницькому
районі м. Києва № 525 від 01 лютого 2005 року свідоцтво платника податку на
додану вартість №38816351, яке належало ПП "Нарда" було анульовано з
08 серпня 2003 року; актом ДПІ у Святошинському районі м. Києва НОМЕР_24 від 21
жовтня 2005 року свідоцтво платника податку на додану вартість №36365761, яке
належало ТОВ Торос було 21 жовтня 2005 року; актом ДПІ у Шевченківському районі
м. Києва №35 від 29 серпня 2002 року свідоцтво платника податку на додану
вартість №38916859, яке належало СП "Лючія" було анульовано з 30
серпня 2002 року.

Отже, ТОВ "Борейс", ПП "Нарда", ТОВ
"Торос", СП "Лючія" втратили юридичний статус платників
податку на додану вартість з дати анулювання свідоцтва ПДВ, а це свідчить про
те, що з зазначеного періоду підприємства взагалі не мали статусу платника ПДВ.

Порядок сплати ПДВ, порядок віднесення сплаченого ПДВ до
податкового кредиту регулюються Законом України "Про податок на додану
вартість", зокрема, пунктом 1.3. статті 1 якого передбачено, що платником
ПДВ вважається особа, яка зобов'язана здійснювати утримання та внесення до
бюджету податку що сплачується покупцем.

Відповідно до пп. 7.2.3. п.7.2.ст.7 Закону податкова накладна
складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається
у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. На підставі пп.7.2.4. п.7.2. ст.7 Закону право на
нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно
особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст. 9
Закону. Відповідно до п.10.З ст.10 Закону правила податкового обліку
встановлюються центральним податковим органом України.

Пунктом 2 Порядку заповнення податкової накладної затвердженого
Наказом ДПА України від 30 травня 1997 р. №165 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 23 червня 1997р. за №233/2037 встановлено, що
податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку на
додану вартість у податковому органі та якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника. Пунктом п.5 цього Порядку встановлено, що податкова
накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у
пункті 2 даного Порядку. Підпунктом 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону не
дозволяється включення до податкового кредиту будь яких витрат зі сплати
податку, що не підтверджені податковими накладними .

Отже податкові накладні, що були видані не зареєстрованими у
податкових органах, як платники податку на додану вартість, особами не надавали
права підприємцю ОСОБА_1 права віднести відповідні суми податку на додану
вартість до складу податкового кредиту.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів доходить
висновку, що заперечення приватного підприємця ОСОБА_1, наведені в апеляційній
скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, на їх підтвердження
не було надано відповідних доказів, тому постанова господарського суду Сумської
області від 22 лютого 2007 року по справі № АС-10/746-06 була ухвалена без
порушень норм матеріального та процесуального права та при  повному з'ясуванні обставин справи судом, що
не дає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 195, 196, пунктом 1
статті 198, пунктом 1 статті 205, статтями 206, 209, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України колегія суддів апеляційного
господарського суду, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 22 лютого
2007 року по адміністративній справі № АС-10/746-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Адміністративну справу № АС-10/746-06 повернути до господарського
суду Сумської області.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати
касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.Ф. Олійник

суддя                                                               О.А.
Істоміна

суддя
Т.В. Кравець