ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2007 р.
Справа №  13/5952

Господарський
суд Черкаської області в складі судді
Скиби  Г.М. при секретарі Дяченко
Т.В. розглянув справу  за позовом  приватного підприємця ОСОБА_1, м. Черкаси

до відповідача -ВАТ «Смілаагропостач»
м. Сміла,

про визнання недійсним договору
оренди нерухомого майна

Представники:

позивача -ОСОБА_2 -довіреність від
27.11.2006 року;

відповідача -в засіданні 31 січня
2007 року участі не брав. Причини неприбуття невідомі. Сторони належним чином
повідомлені про час і місце розгляду спору.

У відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу України спір розглядається за наявними в
справі документами та доказами.

В розгляді справи оголошувалась
перерва з 21 грудня 2006 року до 4 січня 2007 року, з 4 по 31 січня 2007 року
до 12 години.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд   ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання
недійсним договору оренди НОМЕР_1. В обґрунтування вимог позивач посилається на
таке:

В серпні 2005р. Позивач звернувся з
пропозицією до Відповідача укласти договір

оренди нерухомого майна. В кінці
серпня представник Відповідача Яненко Д.М., який перебував у м. Черкаси, -
надав Позивачу для підписання 2 екземпляра договору оренди. Позивач в свою
чергу підписав даний договір і передав його для підписання Відповідачем, на що
той заявив, що у нього зараз відсутня печатка і попросив взяти обидва
екземпляра з собою для подальшого підписання.

Через декілька днів представник
Відповідача надав Позивачеві нові екземпляри договору оренди для підписання і
при цьому заявив, що в підписаних екземплярах договору були виявлені недоліки і
він змушений був їх виправити.

05.09.2005р. договір оренди
нерухомого майна НОМЕР_2, а саме складу №2 площею 437,5м2, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між Позивачем та Відповідачем було укладено.
Термін дії даного договору оренди НОМЕР_2 становить з 15.09.2005р. по
31.12.2005р. включно. Розмір орендної плати становить 2100 грн. за один місць.

11 вересня 2006р. Господарським
судом Черкаської області винесено рішення по справі №05/2137 (суддя Швидкий В.А.)
про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_1 13392грн., з них 4200грн. боргу
по орендній платі за договором оренди НОМЕР_3 та 8400 грн. боргу по договору
оренди НОМЕР_1, а також пені в суму 526,84грн., 83грн. річних з простроченої
суми та судових витрат в сумі 218,93 грн.

В рішенні вказано наступне:

«05 вересня 2005 року між:
сторонами укладено договір НОМЕР_2 складу №2 загальною площею 437,5 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі -Договір НОМЕР_2). Термін дії договору
НОМЕР_2 до 31 грудня 2005 року. Розмір орендної плати сторонами визначена у
розмірі 2100 грн. на місяць (п.5.1). Актом прийому-передачі від 05 вересня 2005
року склад передано відповідачу.

31 грудня 2005 року в зв 'язку із
закінченням терміну дії договору НОМЕР_2 між сторонами укладено договір оренди
цього ж складу на аналогічних умовах (далі - договір -19). Термін дії договору
НОМЕР_1.

За час дії договору НОМЕР_2
відповідач сплатив орендну плату за вересень - жовтень 2005 року.
Заборгованість по цьому договору становить 4200 грн. за листопад-грудень 2005
року.

За час дії договору НОМЕР_1
відповідач орендної плати не сплачував. Заборгованість відповідача за вказаним
договором становить 8400 грн. за січень-квітень 2006року.

15 травня 2005 року позивач
направив відповідачу повідомлення про відмову від договору НОМЕР_1, що
підтверджується поштовою квитанцією.

Відповідно до ч.2 ст. 782 ЦК
України наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати
повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Оскільки відповідач не сплачує
плати за користування складом на протязі 4 місяців позивач має всі підстави для
відмови договору НОМЕР_1.

Відповідно  до ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані,
в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Оскільки відповідач незаконно
користується складом він зобов'язаний звільнити вказаний склад.»

Однак деякі обставини, що вказані в
рішенні суду - не відповідають дійсності, оскільки:

В кінці вересня 2005р. Позивач
фактично відмовився від договору оренди НОМЕР_2 і виїхав з орендованого
приміщення. Це підтверджено показами свідків і тим, що в цей же час позивачем
був укладений інший договір оренди нерухомого майна в м. Черкаси.

Після закінчення терміну дії
договору оренди НОМЕР_2 31.12.2005р. Позивач ніякого договору оренди НОМЕР_1 не
укладав і про його існування довідався тільки тоді, коли Відповідач подав
позовну заяву до Господарського суду Черкаської області про стягнення збитків
за договором оренди НОМЕР_2 та НОМЕР_1.

Звідки у Відповідача взявся договір
оренди НОМЕР_1 - Позивачу нічого не відомо. У справі №05/2137 як доказ
прикладена копія договору НОМЕР_1 та копія акту прийому-передачі майна до
договору НОМЕР_1.

Відповідно до ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним. Як вказувалося вище, Позивач звільнив займане приміщення ще у
вересні 2005р., а згідно договору НОМЕР_1 він повинен був займати займане
приміщення до 31.12.2006р., отже в даному випадку реальні правові наслідки зі
сторони Позивача не наступили.

Відповідно до ст.ст.208, 793 ЦК
України даний правочин щодо оренди будівлі між юридичними особами має вчинятися
в письмовій формі. Оскільки договір НОМЕР_1 укладений на строк з 01.01.2006р.
по 31.12.2006 р., а це 365 днів, тобто повний календарний рік, то відповідно до
ч. 2 ст. 793, ст. 794 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної
споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак в даному випадку, як це видно
з копії Договору НОМЕР_1 вимоги законодавства щодо нотаріально посвідчення та
державної реєстрації договору оренди дотримані не були.

Відповідно до ст.220 ЦК України у
разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. А відповідно до ст.215 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

У відповідності до ст. 236 ЦК
України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним
з моменту його вчинення.

Оскільки даний правочин
Відповідачем було укладено обманним шляхом без повідомлення про це Позивача, а
також невідомим для Позивача способом, то відповідно до ст. 230 ЦК України
сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки
у подвійному розмірі.

Таким чином між позивачем та
відповідачем на підставі договору НОМЕР_2 від 5 вересня 2005 року склалися
відносини майнового найму та виникли зобов'язання у відповідності до ст.ст.
626, 629, 759, 761, 762, 777 ЦК України. Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах договору оренди.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк.

Відповідач заперечив вимоги
позивача та вказує на те, що дія договору НОМЕР_2 закінчилась 31 грудня 2005
року, але майно позивачем не передано власнику.

06 березня 2006 року, незважаючи на
чисельні обіцянки ОСОБА_1 сплатити орендну піату йому було надіслано претензію
на суму 10500 грн. За цей час ОСОБА_1 багаторазово пропонувалося звільнити
складське приміщення для можливості передачі його іншому платоспроможному
орендатору.

20 квітня 2006 року до
Господарського суду Черкаської обл. було подано позовну заяву про стягнення з
ОСОБА_1 13392,55 грн. на користь ВАТ „Смілаагропостач".

15 травня 2006 року ОСОБА_1 було
направлено повідомлення про відмову від договору оренди складу №2.

24 травня 2006 року до
Господарського суду Черкаської обл. було подано додаткову позовну заяву про
повернення майна ВАТ „Смілаагропостач".

11 вересня 2006 року Господарський
суд Черкаської обл., за присутності обох сторін прийняв рішення про стягнення з
ОСОБА_1 13392,55 грн., а також про примусове звільнення ОСОБА_1 складу №2, що
належить ВАТ „Смілаагропостач".

Відповідно до ст.ст.207, 208 ЦК
України, за наявності договорів оренди, підписаних обома сторонами, позивач не
має підстав не визнавати вчинений правочин.

Відповідно до ст. 795 ч.2 ЦК
України, повернення об'єкта оренди повинно бути оформлено актом, підписаним
сторонами договору. ОСОБА_1 не має документа, згідно якого він повернув об'єкт
оренди і не може мати тому, що він фактично користувався об'єктом оренди до
грудня 2006 року. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином. Отже, зобов'язання ОСОБА_1 припиняється
зі звільнення складського приміщення і повної сплати орендної плати за час
користування цим приміщенням.

В разі визнання договору НОМЕР_1
від 31.12.2005 р. недійсним, відповідно до ст. 764 ЦК України дійсним
залишається договір НОМЕР_2 від 05.09.2005 р., за яким позивач несе ті самі
зобов'язання.

Оцінюючи зібрані докази та
враховуючи, що юрисдикція судів на підставі ст. 124 Конституції України
поширюється на всі відносини в суспільстві, суд дійшов висновку, що позов
підлягає до задоволення:

- Дія договору НОМЕР_2 не припинена по
закінченню його терміну, сторонами не виконано зобов'язання передати та
прийняти річ - нерухоме майно, тобто договір продовжено на новий строк;

- Спору в частині повернення чи
неповернення майна власнику немає;

- Волевиявлення сторони
(відповідача) не було направлено на настання юридичних наслідків за договором
НОМЕР_1, оскільки підписаний екземпляр договору не повернутий орендарю;

- В новому договорі НОМЕР_1
застереження про новацію договору, припинення дії попереднього договору немає;

- майно за договором НОМЕР_2 не
повернуто власнику. Акт приймання передачі не підписувався;

- Позивач використав належні способи
захисту свого порушеного права, передбачені ст.ст. 15, 16  ЦК України;

- відповідач опосередковано
підтвердив дійсність та продовження дії договору НОМЕР_2, за яким проводиться
примусове стягнення заборгованості за рішенням господарського суду, та
припускає недійсність договору НОМЕР_1;

- сторонами не подано доказів
державної реєстрації договору НОМЕР_1;

- спірний договір НОМЕР_1 не
посвідчено нотаріально; наслідком цього є нікчемність правочину;

- волевиявлення відповідача за
договором НОМЕР_1 не направлено на припинення дії договору НОМЕР_2, не спрямоване
на настання реальних наслідків за спірним договором.

Враховуючи, що суд має розглянути
спір по суті, відповідач заперечує проти нікчемності правочину, тому порушене
право позивача підлягає захисту, вимоги позивача належить задовольнити з
покладенням витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 215, 220 ЦК України,
ст.ст. 33, 44, 49, 82, 84 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати недійсним договір НОМЕР_1 з
моменту його укладення.

Стягнути з відповідача -ВАТ
«Смілаагропостач»м. Сміла, вул.. Жовтнева, 77, код 00908703, рахунок
88554 в філії №5 Черкаського відділення Промінвестбанку м. Сміла, МФО
354091

на користь ПП ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код
ІНФОРМАЦІЯ_1

85 грн. державного мита, 118 грн.
витрат на інформаційне забезпечення процесу.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом
цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на
вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Суддя
Скиба Г.М.