ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.07 р.                                                                             Справа № 34/41

13 год. 25 хвилин, м. Донецьк, вул.Артема,157,

зал судових засідань (кабінет)212.

Господарський суд Донецької області у складі судді Кододової О.В. при секретарі судового засідання ТараненкоТ.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом – Державної податкової інспекції у м. Димитрові

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Ліга” м. Димитров

про стягнення 4261,02 грн.

за участю представників сторін:

від позивача – Ніжельська Л.С. (за довіреністю)

від відповідача – не з»явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Державною податковою інспекцією у м. Димитрові  до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ліга” м. Димитров про стягнення  податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 4261,02 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що станом на 01 січня 2007року  відповідач має заборгованість з податку на додану вартість у сумі 4261,02грн., яка на теперішній час залишається не сплаченою.

У зв’язку із нез’явленням в засідання  відповідача, розгляд справи відкладався, про що він був належним чином повідомлений шляхом направлення  відповідної ухвали за його адресою.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи та додатково надані документи суд встановив:

Відповідач є юридичною особою, , зареєстрований розпорядженням  Димитрівського міського голови 31.01.2003року .

Заборгованість відповідача перед бюджетом виникла в  результаті самостійно узгоджених та несплачених  податкових зобов’язань за актами перевірки податковим органом, всього сума податкового боргу складає з податку на додану вартість складає 4261,02 грн. ( податкове повідомлення-рішення № /0 від 12.04.2006року).

Таким чином за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 4261,02 грн.

Нараховане податковим органом податкове зобов’язання відповідачем не оскаржене, тому згідно пп. 5.2.1. п. 5.2. ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Згідно з п.п.3п.1ст.9 Закону України “Про систему оподаткування”  платники податків зобов’язані сплачувати належні суми податків у встановлені законами терміни.

Згідно з п.п.7.7.5 ст.7 Закону України  “Про податок на додану вартість” суми цього  податку зараховуються до Державного бюджету України.

Як вбачається із матеріалів справи, за вимогами статті  6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та держаними цільовими фондами» відповідачу були направлені  перша податкова вимога № 1/25 від 12.04.2006р та друга податкова вимога  № 2/38 від 16.05.2006р.

Відповідно до ст.2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII одним із завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати в бюджети, державні цільові фонди податків, зборів і неподаткових доходів, установлених законодавством.

Органи державної податкової служби відповідно до ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 4 грудня 1990 року N 509-XII мають право здійснювати контроль за дотриманням законодавства про податки, інші платежі (п.1 ст.10 Закону); забезпечення правильності обчислення і своєчасного надходження податків та інших платежів (п.2 ст.10 закону); подача позовів до підприємств,  установ, організацій і громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок його майна (п.11 ст.10 Закону).

Відповідно до положення ст.41 Конституції України та ст.55 Закону України “Про власність” майно може бути безоплатно вилучено (конфісковано) у власника за рішенням (вироком) суду, арбітражного суду.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов’язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 3.1.1. п.3.1.ст.3 Закону України від 21.12.2000року №2181 “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  ( надалі Закон №2181) активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Пункт 1.3 статті 1 Закону №2181 передбачає, що податковий борг (недоїмка) це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пунктом 1.2 статті 1 Закону №2181 передбачено, що податкове зобов'язання  це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Як наведене вище податкові зобов’язання за податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими. Податковий борг з податку на додану вартість відповідача склав  4261,02 грн.

Оскільки відповідач добровільно у встановленому порядку та строки не сплатив податковий борг, а прийняті позивачем заходи не дали позитивних наслідків і податковий борг у сумі  4261,02 грн. залишився відповідачем не сплаченим, то господарський суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

З огляду на вищевикладене вимоги позивача обґрунтовані та підлягають  задоволенню повністю.

Відповідно до п.4 ст. 94 КАСУ, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична  чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті і оголошена в судовому засідання 30 серпня 2006 року повністю.

Керуючись Конституцією України, Законом України “Про систему оподаткування” від 25 червня 1991 року N 1251-XII, Законом “Про власність”, Указом Президента України від 03.07.98 р. N 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", та ст.ст.17-20,69-72,86,94,158-163,167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов Державної податкової інспекції у м. Димитрові до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ліга” м. Димитров про стягнення  податкового боргу у сумі 4261,02 грн.  задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ліга” (Донецька область,                  м. Димитров, вул..Ватутіна,18а, , р/р 0002 у Димитрівському відділенні ДРУ ЗАТ КБ “Приватбанк”, МФО 335496) на користь держави ( на рахунок №0034, отримувач відділ  державного Казначейства у м. Димитрові, , банк отримувач ГУ  ДКУ в Донецькій області, код платежу 14010100, МФО 834016 ) суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 4261,02 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подана, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя