ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10.04.07р.

Справа № А27/62-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий мельник», м. Дніпропетровськ

до Державної податкової інспекції у Бабушкінського району м. Дніпропетровська

про скасування податкових повідомлень-рішень

Суддя Татарчук В.О.

Секретар Дякун А.І.

Представники сторін:

від позивача – Євтушок Т.А. дов. від 28.12.06

від відповідача –Духневич Т.С. дов. від 15.01.07 №618/6/10/001

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий мельник»звернулося з позовом до державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2006р. №/0 і №/0, від 28.08.2006р. №/1 і №/1, від 20.10.2006р. №/2 і №/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          товариством правомірно віднесено до складу валових витрат витрати за договорами №11/10 від 11.11.05 з ТОВ «Алекта», №1/2 від 11.07.05 з ТОВ «Літон 9»та №1/2 від 11.07.05 з ТОВ «Будінвест І», оскільки отримані послуги пов’язані з господарською діяльністю товариства;

-          відповідні витрати підтверджені належними первинними документами і в діяльності позивача відсутнє порушення пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»;

-          викладені обставини свідчать і про відсутність порушень товариством пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»;

-          в акті перевірки містяться численні помилки та суперечності.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що ТОВ «Новий мельник»в порушення:

-          п.1.32 ст.1, п.5.1, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»завищені валові витрати в сумі 1617561,49грн. по маркетинговим дослідженням, які не були підтверджені відповідними документами і здійснені поза межами господарської діяльності товариства;

-          п.1.32 ст.1, п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»включено до валових витрат витрати з транспортування продукції в ІV кварталі 2005р. на 139848,52грн., в І кварталі 2006р. –108788,37грн.;

-          пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»завищений податковий кредит при здійсненні вказаних операцій у вересні 2005р. на 18561грн., жовтні 2005р. –60670грн., листопаді 2005р. –16341грн., грудні 2005р. –101053грн., січні 2006р. -  60670грн., лютому 2006р. –44467грн., березні 2006р. –26836грн.

В судовому засіданні 10.04.2007р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

18.07.2006р. ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська був складений акт №003048 «Про результати документальної перевірки ТОВ «Новий мельник» з питань дотримання вимог законодавства України про оподаткування за період з 11.10.2004р. по 01.04.2006р.».

Перевіркою встановлено, що товариством в порушення:

-          пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»завищені валові витрати в сумі 1618477грн. по маркетинговим дослідженням, які не були підтверджені відповідними документами;

-          п.1.32 ст.1, п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»включено до валових витрат витрати з транспортування продукції в ІV кварталі 2005р. на 133478грн., в І кварталі 2006р. –115160грн.;

-          пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»завищений податковий кредит при здійсненні вказаних операцій у вересні 2005р. на 18561грн., жовтні 2005р. –60212грн., листопаді 2005р. –16341грн., грудні 2005р. –101053грн., січні 2006р. -  60670грн., лютому 2006р. –44467грн., березні 2006р. –26836грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 28.07.2006р. №/0, від 28.08.2006р. №/1 і від 20.10.2006р. №/2, якими визначено суму податкового зобов’язання ТОВ «Новий мельник»з податку на прибуток в розмірі 353870грн., в тому числі: 268600грн. –основний платіж і 85270грн. –штрафні санкції.

- від 28.07.2006р. №/0, від 28.08.2006р. №/1 і від 20.10.2006р. №/2 з визначенням податкового зобов’язання позивача з ПДВ у сумі 313218 з яких: 208812грн. –основний платіж і 104406грн. –штрафні санкції.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить про помилковість висновку податкового органу про те, що суми, сплачені позивачем за маркетингові послуги, не включаються до складу валових витрат, так як такі витрати не підтверджені належними документами.

В обгрунтування своїх доводів відповідач посилається на порушення товариством пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»і п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

На думку суду позивачем належним чином підтверджені витрати в сумі 1618477грн.

Так, 11.07.2005р. між ТОВ «Літон 9»(Виконавець) і ТОВ «Новий мельник»(Замовник) був укладений договір №1/2. Відповідно до п.1 договору виконавець зобов’язується надати замовнику маркетингові послуги з пошуку споживачів борошна пшеничного вищого, першого, другого сорту, висівок пшеничних, крупи манної виробництва ВАТ «Дніпромлин», а замовник прийняти і оплатити.

Також, замовник зобов’язався щомісячно сплачувати виконавцю винагороду за кожну тонну товару, реалізованого замовником особам, вказаних виконавцем як потенційні покупці товару, в розмірі 30грн. Оплата здійснюється на підставі прийнятих замовником звітів виконавця (п.п.3.1, 3.2).

В матеріалах справи містяться прийняті ТОВ «Новий мельник»звіти виконавця про виконану роботу від 30.08.2005р., 09.09.2005р.; акт №1 від 30.08.2005р., акт №2 від 09.09.2005р.; банківські виписки щодо перерахування позивачем виконавцю вартості наданих послуг.

11.11.2005р. між ТОВ «Алекта»(Виконавець) і ТОВ «Новий мельник»(Замовник) укладений договір №11/10. Відповідно до п.1 договору виконавець зобов’язується надати замовнику маркетингові послуги з пошуку споживачів борошна пшеничного вищого, першого, другого сорту, висівок пшеничних, крупи манної виробництва ВАТ «Дніпромлин», а замовник прийняти і оплатити.

Також, замовник зобов’язався щомісячно сплачувати виконавцю винагороду за кожну тонну товару, реалізованого замовником особам, вказаних виконавцем як потенційні покупці товару, в розмірі 30грн. Оплата здійснюється на підставі прийнятих замовником звітів виконавця (п.п.3.1, 3.2).

За результатами виконання вказаного договору сторонами були складені акти приймання-передачі послуг №1 від 23.12.2005р., №2 від 31.01.2006р., №3 від 28.02.2006р., №4 від 31.03.2006р., №5 від 30.04.2006р.; звіти виконавця про виконану роботу (прийняті ТОВ «Новий мельник») від 31.01.2006р., 28.02.2006р., 31.03.2006р., 30.04.2006р.; банківські виписки щодо перерахування позивачем виконавцю вартості наданих послуг.

11.07.2005р. між ТОВ «Будінвест-І»(Виконавець) і ТОВ «Новий мельник»(Замовник) укладений договір №1/2. Відповідно до п.1 договору виконавець зобов’язується надати замовнику маркетингові послуги з пошуку споживачів борошна пшеничного вищого, першого, другого сорту, висівок пшеничних, крупи манної виробництва ВАТ «Дніпромлин», а замовник прийняти і оплатити.

Також, замовник зобов’язався щомісячно сплачувати виконавцю винагороду за кожну тонну товару, реалізованого замовником особам, вказаним виконавцем як потенційних покупців товару, в розмірі 30грн. Оплата здійснюється на підставі прийнятих замовником звітів виконавця (п.п.3.1, 3.2).

За результатами виконання вказаного договору сторонами були складені акти приймання-передачі послуг від 31.07.2005р., №1 від 12.10.2005р., №2 від 26.10.2006р., №3 від 31.10.2005р.; звіти виконавця про виконану роботу (прийняті ТОВ «Новий мельник») від 30.07.2005р., 12.10.2005р., 26.10.2005р., 31.10.2005р.; банківські виписки щодо перерахування позивачем виконавцю вартості наданих послуг.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначені акти приймання-передачі послуг містять назву документу, дату і місце складання, назви підприємств, які склали акти, зміст господарської операції, підписи та прізвища відповідальних осіб.

Звіти виконавця містять дати складання, зміст господарських операцій, переліки потенційних покупців, підпис і посаду виконавця, відмітки замовника про прийняття звітів з вказівкою сум винагороди.

На думку суду наведені первинні документи є цілком достатніми підставами для віднесення відповідних витрат до складу валових згідно з п.5.1 пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Посилання податкового органу на те, що в актах приймання-передачі відсутні місця складання (юридичні адреси) є формальними і не можуть бути підставою для неврахування таких документів. До того ж наведена частина 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»встановлює необхідність вказівки лише місця складання, а не юридичної адреси.

Фактично податковою інспекцією встановлені додаткові обмеження щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, що прямо заборонено п.5.11 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Суд не приймає і твердження податкової інспекції про відсутність переліків покупців, складених за результатами маркетингових досліджень, даних про конкретні господарські операції (з відповідним документальним підтвердженням), даних про суми отриманого позивачем доходу.

В наведених звітах виконавця містяться переліки потенційних покупців і відповідачем в порушення ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовані твердження позивача про укладення господарських договорів з використанням даних маркетингових послуг та подальшим отриманням доходу.

Стосовно посилань податкової інспекції на те, що витрати здійснені позивачем поза межами господарської діяльності товариства (в тому числі і щодо витрат з транспортування продукції) суд зазначає наступне.

В обгрунтування своїх заперечень відповідач посилається на пункт 1.32 статті 1 і пункт 5.1 статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Відповідно до п.1.32 ст.1 вказаного Закону господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною,  постійною та суттєвою.

В даному випадку податковою інспекцією враховані лише конкретні угоди позивача з контрагентами щодо отримання маркетингових і транспортних послуг. Сама по собі угода з придбання послуг за визначенням не може принести доходу замовнику і потрібно враховувати здійснення позивачем господарської діяльності в цілому, як передбачає п.1.32 ст.1 Закону. До того ж вказаний пункт визначає таку мету господарської діяльності як отримання доходу, а не прибутку (як вважає відповідач).

Згідно з п.5.1 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та обігу (далі –валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 вказаного Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Суд вважає, що придбання позивачем маркетингових і транспортних послуг, здійснювались товариством в межах власної господарської діяльності, яка була направлена на отримання доходу і відповідні витрати були правомірно віднесені до складу валових витрат.

Відсутність в діяльності позивача порушення п.5.1, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” свідчить і про відсутність порушення пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” при формуванні податкового кредиту у вересні 2005р. в сумі 18561грн., жовтні 2005р. –60212грн., листопаді 2005р. –16341грн., грудні 2005р. –101053грн., січні 2006р. -  60670грн., лютому 2006р. –44467грн., березні 2006р. –26836грн. за спірними правовідносинами.

Наведене свідчить про незаконність спірних податкових повідомлень-рішень, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 28.07.2006р. №/0 і №/0, від 28.08.2006р. №/1 і №/1, від 20.10.2006р. №/2 і №/2.

Стягнути з державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новий мельник»(м. Дніпропетровськ, житловий масив Тополя-1, б.1, кв.107, ) 3грн.40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                          В.О.Татарчук

Дата підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України –17.04.2007р.