ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/121

24.05.07

За позовом     Закритого акціонерного товариства “Президент-готель “Київський”

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Щербінські ліфти”

Про                 розірвання договору, стягнення суми вартості ліфтового обладнання, пені,

збитків

Суддя

Представники :

Від позивача:          Клещеногов В.В. (довіреність №1048/01-01 від 26.12.2006)

Від відповідача:      Аманжалов Д.Ю. (довіреність від 21.05.2007 №036/071)

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 21.05.2007 оголошувалась перерва до 24.05.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ЗАТ “Президент-готель “Київський” про розірвання з 23.03.2007 договору №02/08 від 01.08.2006, укладеного між сторонами по справі, про стягнення з відповідача суми вартості ліфтового обладнання у розмірі 179556,00 грн., пені у розмірі 19056,45 грн., збитків у розмірі 424128,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на виконання умов укладеного договору на користь відповідача була перерахована передоплата в розмірі 179556,00 грн., але відповідач своїх зобов’язань належним чином не виконав, передбачене договором ліфтове обладнання не поставив,  через що позивач на підставі ст.651 Цивільного кодексу України просить суд розірвати договір і стягнути з відповідача передоплату, пеню та матеріальні збитки.

Відповідач проти позовних вимог заперечує повністю та вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що внаслідок відновлення бокових стін ліфтової шахти, замовлений позивачем ліфт ПГ-1005 не може бути встановлений в даній шахті. На виготовлення нового ліфту з необхідними габаритами позивач своєї згоди не надав. Таким чином, вини відповідача у виниклий ситуації немає.

Заявлені відповідачем в судовому засіданні 24.05.2007 клопотання про витребування додаткових доказів (висновку головного конструктора ТОВ “Торговий дім “Щербінські ліфти” стосовно відповідності бокових стін ліфтової шахти для встановлення ліфта ПГ-1005) та клопотання про проведення звірки судом відхилені, оскільки, на думку суду, такі докази не мають значення для вирішення спору по суті.

Клопотання позивача в порядку ст.66, 67 ГПК України про накладення арешту на все майно, яке належить на праві власності відповідачу, залишено судом без задоволення як необґрунтоване.

Розглянувши подані позивачем документи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Щербінські ліфти” (відповідач по справі) та Закритим акціонерним товариством “Президент-готель “Київський” (позивач по справі) був укладений договір №02/08 (далі по тексту –Договір), предметом якого є виконання робіт по встановленню ліфтового обладнання.

02 серпня 2006 р. між сторонами було підписано Додаткову угоду №1 до Договору, якою були внесені зміни до умов Договору.

Згідно з п. 1.1 Договору відповідач зобов’язався поставити ліфтове обладнання та виконати наступні роботи: демонтаж старого обладнання; розробка проектної технічної документації для відновлення стін ліфтової шахти; виконання будівельних робіт по відновленню стін ліфтової шахти (габарити 2100х2200х17450мм); монтаж ліфтового обладнання; пусконалагоджувальні роботи; організація роботи Державної комісії по прийманню ліфтового обладнання в експлуатацію; введення в експлуатацію ліфтового обладнання.

Позивач згідно з п.1.2 Договору зобов’язався прийняти ліфтове обладнання та сплатити його вартість в кількості та за ціною, обумовленими Договором. Після прийняття робіт Державною комісією позивач був зобов’язаний прийняти та сплатити вартість виконаних робіт за ціною, обумовленою цим Договором.

Вартість ліфтового обладнання (ліфт ПГ-1005, в/п=1000 кг; зуп.- 5; швидкість –0,5 м/с; 6 дверей, блок автоматичного керування, підйомний механізм та ін.) становить 179556,00 грн. (п.2.1, 2.2 Договору).

Згідно з п.2.3 Договору позивач здійснює передоплату 100% вартості ліфтового обладнання, протягом 30 банківських днів з моменту оприлюднення звіту про результати процедури закупівлі  в інформаційній мережі Інтернет на підставі виставленого рахунку відповідача.

Загальна вартість робіт відповідно з п.2.6 Договору в редакції Додаткової угоди становить 76404,00 грн. та включає: вартість демонтажу старого обладнання, розробку проектної технічної документації для відновлення стін ліфтової шахти та будівельні роботи по відновленню стін ліфтової шахти, монтаж та пусконалагоджувальні роботи ліфтового обладнання, організація роботи Державної комісії по прийманню ліфтового обладнання в експлуатацію, введення в експлуатацію ліфтового обладнання.

Загальна вартість Договору становить 255960,00 грн. (п.2.10).

Згідно з п.3.1 Договору відповідач був зобов’язаний на протязі 60-ти діб після здійснення позивачем передоплати поставити ліфтове обладнання. Крім того, відповідач згідно з п.3.3 Договору повинен був виконати роботи згідно з проектною документацією в термін 25 календарних днів з моменту постачання ліфтового обладнання. Відповідно до п.3.6 Договору відповідач розпочинає роботи на протязі 3-х днів з моменту підписання Договору.

Крім того, відповідач був зобов’язаний виконати роботи, передбачені в п.5 Договору.

Виконання відповідачем робіт за Договором підтверджується актами приймання-здачі виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3).

Як встановлено судом, позивачем на користь відповідача було перераховано 179556,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23 від 23.08.2006. Однак, відповідач передбаченого Договором обладнання не поставив і роботи, пов’язані з його монтажем, не виконав.

Згідно зі ст.ст.14, 526 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання в силу ст.525 ЦК України не допускається.

Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України.)

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ст.651 ЦК України).

Відповідно до ст.188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

19.01.2007 позивач звернувся до відповідача з листом за №41/01-01, в якому повідомив про розірвання договору №02/08 від 01.08.2006 та про необхідність повернення перерахованої вартості ліфтового обладнання в розмірі 179556,00 грн. та пені за порушення умов Договору.

До цього часу відповідач роботу за Договором не виконав і передоплату за ліфтове обладнання позивачу не повернув.

Посилання відповідача на ту обставину, що виконання його зобов'язань за Договором стало неможливим через відновлення стін шахти, що призвело до зменшення розмірів цієї шахти, не приймаються судом до уваги, оскільки умовами Договору чітко визначені обов’язки відповідача, а також параметри шахти та ліфтового обладнання, яке підлягає встановленню.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем доведено невиконання  відповідачем умов Договору, вимога позивача про розірвання цього договору є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Оскільки матеріалами справи доведено, що відповідач передбачених договором робіт для позивача не виконав, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню зроблена позивачем передоплата за ліфтове обладнання в розмірі 179556,00 грн.

Пунктом 6.1 Договору за порушення строків поставки обладнання постачальник (відповідач) сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості обладнання за кожен день прострочки. Крім того, за порушення термінів виконання робіт з вини постачальника (відповідача) він сплачує замовнику (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше 8% від загальної вартості Договору.

З огляду на те, що відповідач порушив строки поставки обладнання вартістю 179556,00 грн., з нього на підставі п.6.1 Договору та ст.611, 624 ЦК України підлягає стягненню пеня за період з 23.10.2006 по 21.03.2007, що становить 12544,32 грн. Крім того, за порушення строків виконання робіт загальною вартістю 76404,00 грн., з відповідача на користь позивача на підставі п.6.5 Договору підлягає стягненню також пеня за період з 06.08.2006 по 04.02.2006, розмір якої становить 6512,13 грн. Загальний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, становить 19056,45 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 424128,70 грн. не підлягають задоволенню оскільки, на думку суду, є недоведеними та безпідставними з огляду на таке.

Згідно зі ст.612 ЦК України та ст.220 Господарського кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов’язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, згідно зі ст.225 ГК України включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені  іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазначала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором. При визначення неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування завданих позивачу матеріальних збитків, останній посилається на розрахунок, згідно з яким загальна сума доходу отримана від діяльності Конференц-центру та об’єктів, що в ньому розташовані (бар, їдальня) станом на 23.03.2007 складає 424128,70 грн. В зв’язку з тим, що вказані об’єкти задіяні лише на 50%, неодержаний прибуток (втрачена вигода) готелю “Київський”, за твердженням позивача, становить 424128,70 грн.

Суд вважає наведений позивачем розрахунок матеріальних збитків таким, що не підтверджений жодним доказом, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 424128,70 грн. не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті держмита в сумі 1986,12 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір №02/08 від 01.08.2006, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Щербінські ліфти” та Закритим акціонерним товариством “Президент-готель “Київський”.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Щербінські ліфти” (03065, м. Київ, вул. Світлогорська, 5/6, р/р в ВАТ “СЕБ Банк” м. Києва, МФО 300175, код 32619694), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Закритого акціонерного товариства “Президент-готель “Київський” (01023, м. Київ, вул. Госпітальна,12, р/р 00 в АБ “Брокбізнесбанк” м. Києва, МФО 300249, код 30058128) 179556 (сто сімдесят дев’ять тисяч п’ятсот п’ятдесят шість) грн. попередньої оплати за ліфтове обладнання, 19056 (дев’ятнадцять тисяч п’ятдесят шість) грн. 45 коп. пені, 1986 (одну тисячу дев’ятсот вісімдесят шість) грн. 12 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В інший частині позову відмовити.

Суддя                                                                                               О.А.Кролевець