ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" червня 2007 р.                                                                                   Справа №  09/2612

Господарський суд Черкаської області в складі колегії суддів: Курченко Н.М. (головуючий), Довгань К.І., Спаських Н.М., при секретарі –Лавріненко С.І.

за участю  представників сторін: позивача –Кундас К.О. голова кооперативу, першого відповідача –Браницький  В.М. за довіреністю, Сиворог І.А., другого відповідача –Сиворог А.П. за довіреністю, Сиворог І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом кооперативу "Шляховик" м. Черкаси до   корпорації "Житлобуд" м. Черкаси      та закритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Житлобуд-1" м. Черкаси про  стягнення 180607,64 грн. збитків, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно 18200,00 грн.  із суми реальних збитків 227 810,32 грн., завданих невиконанням умов договору №22 від 17.05.1999 року (далі вживається –Договір №22) щодо будівництва та передачі у власність квартири №6 в будинку №67 по вул. Пушкіна в м. Черкаси, яка передбачена даним договором, або передачу у власність кооперативу „Шляховик” аналогічної двокімнатної квартири в будинку по вул.Пушкіна.67 (друга черга) чи іншу, але не вище третього поверху.

В процесі вирішення спору позивач подав заяву від 15.05.2007 року про зміну позовних вимог, у якій  просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 180607,64 грн. збитків, завданих невиконанням Договору №22.

Позовні вимоги мотивовані наступним:

- між позивачем та корпорацією „Житлобуд” був укладений договір №22 про дольову участь в будівництві квартири в житловому будинку по вул.Пушкіна,67 (1 черга будівництва) від 17.05.1999 року, за умовами якого кооператив „Шляховик”, як „Дольовик” замовив Корпорації будівництво 2-х кімнатної квартири в житловому будинку, будівельний адрес, вул. Пушкіна, 67, квартира №6 на 3-му поверсі, загальною площею з врахуванням  площі лоджій та балконів 75,2 кв.м, початковою вартістю одного квадратного метра 385 грн.;

- початкова вартість квартири на день укладення договору становила 28959,70 грн., згідно умов договору перший внесок становить 50 відсотків від вартості квартири, тобто 14479,85 грн.;

- на виконання умов договору позивач  за погодженням з корпорацією та ЗАТ „БМУ „Житлобуд-1”, яке виконувало будівельні роботи, передав столярні вироби, а саме: паркет  та віконні блоки, вартість яких становила 23154 грн.;

- корпорація та ЗАТ „БМУ „Житлобуд-1” визнали внесок матеріалів, як внесок у будівництво квартири, про що свідчить листування в процесі виконання Договору №22.

- корпорація, будучи генеральним інвестором будівництва житлового будинку,  стороною Договору №22, у встановлений договором строк квартиру не побудувала, але виставила вимогу про доплату за будівництво квартири;

- кооператив „Шляховик” неодноразово повідомляв, що умовами договору не передбачено перерахунок, тому вимогу про внесення доплати не визнає;

- корпорація „Житлобуд” квартиру не передала,  на вимоги кооперативу не реагувала, тому виник судовий спір;

- рішенням господарського суду Черкаської області від 25.07.2003 року були задоволені позовні вимоги щодо виконання умов договору від 17.05.1999 року №22 на дольову участь  в будівництві квартири в житловому будинку  по вул. Пушкіна,67 (перша черга будівництва). Корпорацію „Житлобуд” зобов’язано у строк до 10 серпня 2003 року надати дані щодо повної вартості квартири №6 в будинку №67 по вул. Пушкіна в м.Черкаси, кооперативу „Шляховик” сплатити до 20 серпня 2003 року визначену вартість квартири, а корпорації надати у власність квартиру, що передбачена Договором;

- постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2004 року  дане рішення господарського суду Черкаської області скасоване, кооперативу „Шляховик” відмовлено у позові.  Апеляційний господарський суд, відмовляючи у позові, послався на те, що індивідуально визначена квартира №5 (будівельний №6)  по вул.Пушкіна,67 у м. Черкаси, яку кооператив „Шляховик” просив передати йому у власність, належить на праві власності іншим особам. Тому для захисту своїх порушених прав він може пред’явити позовні вимоги з врахуванням зазначених у рішенні фактичних обставин, правових відносин, які виникли між сторонами;

- кооператив „Шляховик”, керуючись рішенням суду апеляційної інстанції, звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків, вважає, що встановлений ст.71 ЦК УРСР строк позовної давності для захисту порушеного права, не є пропущеним, у разі іншої позиції суду, просить суд поновити строк позовної давності;

- корпорація у встановлений строк своїх зобов’язань не виконала, квартиру не передала, можливість передачі квартири втрачена, оскільки корпорація розпорядилася нею, тому відповідно до ст.203 ЦК УРСР, що діяв до 01.01.2004 року і ст.623 ЦК України кооперативу повинні бути  відшкодовані збитки, завдані неналежним виконанням Договору №22, у розмірі вартості внесених в рахунок внеску на будівництво квартири матеріалів, вартість яких  станом на  час подання позову згідно висновків експертизи становить 180607,64 грн.;

- відповідачі є пов’язаними особами, як організаційно, так і договором підряду на капітальне будівництво житлового будинку, у якому корпорація за договором здійснювала будівництво квартири для кооперативу, була генеральним інвестором, а ЗАТ „Житлобуд” підрядником,  правонаступником якого став ЗАТ „БМФ „Житлобуд-1”, вирішення окремих питань брало на себе ЗАТ „БМФ „Житлобуд-1”, про що свідчить листування по виконанню договору, тому  відповідно до ст.175 ЦК УРСР (ст.543 ЦК України) у відповідачів виник солідарний обов’язок щодо будівництва квартири для кооперативу, отже їх відповідальність перед кооперативом повинна бути солідарною;

- доводи відповідачів про сплату за матеріали грошових коштів ЗАТ „БМФ „Житлобуд-1”, не відповідають дійсності, оскільки кошти  останнім перераховувались МП ВКФ „Дорбуд” за матеріали, які були  ним відпущені, а не кооперативом;

- з МП ВКФ „Дорбуд” був укладений інший договір від 18.09.1999 року №24 на дольову участь в будівництві квартири №15 в тому ж житловому будинку по вул. Пушкіна, 67, на виконання якого МП ВКФ „Дорбуд” передавав подібні матеріали і по цьому договору є окремий спір.

У відзивах на позовну заяву:

- перший відповідач – Корпорація «Житлобуд»позов не визнав, посилаючись на те, що позивач на виконання умов Договору №22 не здійснив фінансування будівництва 2-х кімнатної квартири №6 в житловому будинку по вул. Пушкіна, 67 в м. Черкаси,  тому вказаний договір не вступив у дію і між підприємствами ніяких договірних відносин не існує;

- другий відповідач – ЗАТ БМФ «Житлобуд-1»позов не визнав, посилаючись на те, що між підприємством та позивачем відсутні договірні відносини про дольову участь в будівництві квартири, стороною у Договорі №22 на дольову участь у будівництві квартири стороною є інша юридична особа.

Ухвалою в.о. голови господарського суду від 26 травня 2006 року для розгляду справи утворена колегія суддів.

Ухвалою господарського суду від 04 серпня 2006 року у справі призначена судова експертиза, у зв’язку з чим провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 20 березня 2007 року провадження у справі поновлено.

Згідно ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 25 по 30 травня 2007 року та з 30 травня по 06 червня 2007 року.

В судових засіданнях:

- представник позивача, спростовуючи доводи відповідачів та їх представників посилався на те, що по Договору №22 на будівництво квартири  перший грошовий внесок на будівництво квартири кооперативом не вносився, оскільки корпорація «Житлобуд» прийняла в рахунок оплати цього внеску вартість переданих кооперативом столярних виробів, про що були складені акти звірки, що в подальшому визнавалось, але перед здачею будинку в експлуатацію неправомірно була виставлена доплата, щодо якої виникли заперечення, тому виник спір в суді, в ході якого виявлено, що після здачі будинку в експлуатацію, квартира, яка будувалась для кооперативу за Договором  №22, без повідомлення кооперативу перепродана фізичній особі,  просив суд задовольнити позов шляхом стягнення збитків, завданих невиконанням договору у розмірі вартості матеріалів станом на час подання позову, при цьому погодився з доводами відповідачів про те, що ЗАТ БМФ «Житлобуд-1»не має відношення до договору, тому просить суд стягнути збитки з корпорації Житлобуд - сторони договору;

- представники першого відповідача проти позову заперечили,  дотримуючись доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, пояснили, що у відзиві на позовну заяву помилково надруковано «Корпорація «Житлобуд-1», замість правильного «Корпорація «Житлобуд», секретар переплутала штампи, та пояснив, що представник позивача вводить в оману суд, оскільки за умовами договору передбачено, що у разі несплати у п’ятиденний термін суми першого грошового внеску на будівництво квартири, договір не вступає в силу. Оскільки корпорація   не отримала від кооперативу грошового внеску на будівництво квартири, то договір із кооперативом «Шляховик»фактично був відсутній. Кооператив «Шляховик»дійсно передавав підрядній організації  та корпорації будівельні матеріали, за які проведені розрахунки, але то зовсім інші відносини, які не стосуються договору №22 на будівництво квартири для кооперативу;

- представники другого відповідача проти  позову заперечили з підстав, викладених у відзиві, підтвердив факт отримання від кооперативу «Шляховик»столярних виробів, за які останньому були сплачені кошти, але про це не збереглись фінансові документи, у зв’язку із закінченням строку їх зберігання, з невідомих причин кооперативом ці кошти були повернуті товариству, другий відповідач погоджується повернути позивачу кошти за отримані столярні вироби.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Кооператив «Шляховик  (позивач) є добровільним об’єднанням на основі колективної праці, статут зареєстрований виконкомом Придніпровської районної ради м.Черкаси 14.07.1989 року, перереєстрований 07.04.1999 року №276, номер запису в ЄДР 1  0011669  (а.с.33-39).

Корпорація «Житлобуд»(перший відповідач) заснована 09.10.1996 року, її засновниками є ЗАТ  «БМФ Житлобуд-1»і ЗАТ «Черкаське спеціалізоване управління 525», статут зареєстрований у виконкомі Черкаської міської ради 21.11.1006 року, реєстраційний 5986 (а.с.49-59,74).

ЗАТ «БМФ Житлобуд-1»(другий відповідач)  засноване членами організації орендарів орендного підприємства Будівельно-монтажна фірма «Житлобуд-1», статут в новій редакції зареєстрований 20.02.2006 року номер запису в ЄДР  1  1003607 (а.с.60-73).

17.05.1999 року  корпорація «Житлобуд»в особі генерального директора Шелегона М.В. (Корпорація) та кооператив «Шляховик»(Дольовик) в особі голови кооперативу Кундас К.О. уклали Договір №22  про дольову участь в будівництві двокімнатної квартири в житловому будинку по вул.Пушкіна, 67 (1 черга будівництва), за умовами якого кооператив „Шляховик”, як „Дольовик” замовив Корпорації будівництво 2-х кімнатної квартири в житловому будинку, будівельний адрес, вул. Пушкіна, 67, квартира №6 на 3-му поверсі, загальною площею з врахуванням  площі лоджій та балконів 75,2 кв.м, початковою вартістю одного квадратного метра 385 грн. Початкова вартість квартири на день укладення договору становила 28959,70 грн., перший внесок становить 50 відсотків від вартості квартири, тобто 14479,85 грн., який дольовик повинен був внести не пізніше п’яти банківських днів з дати підписання договору (пункти 1.1. –2.2, 3.1 Договору №22). В порушення умов пунктів 2.2, 2.3 сторони графік строків  подальшої оплати  не уклали. Обов’язком корпорації було здійснити будівництво квартири і ввести будинок в експлуатацію у строки, передбачені проектно-кошторисною документацією за наявності повного та своєчасного фінансування всіх Дольовиків у ІІ півріччі 1999 року (п.4.1 Договору). Договором передбачені  відповідальність сторін (р.6) умови його розірвання (р.7) (а.с.12-14).

18.05.1999 року, тобто майже одночасно,  корпорація «Житлобуд»в особі генерального директора Шелегона М.В. (Корпорація) та МП Виробничо-комерційна фірма «Дорбуд»в особі зам. генерального директора Медушівської І.К. уклали Договір №24  про дольову участь в будівництві двокімнатної квартири в житловому будинку по вул.Пушкіна,67 (1 черга будівництва), за умовами якого „Дольовик” замовив Корпорації будівництво 2-х кімнатної квартири в житловому будинку, будівельний адрес, вул. Пушкіна, 67, квартира №15 на 6-му поверсі, загальною площею з врахуванням  площі лоджій та балконів 75,22 кв.м.

Кооператив «Шляховик»відпустив Житлобуд-1  по накладних без номера від 05.05.1999 року та 06.05.1999 року віконні блоки, та ручки до вікон на суми 5990,38 грн., 6895,40 грн., 5134,57 грн., 5134,57 грн.,  що не заперечується  відповідачами (а.с.84-87).

Корпорація Житлобуд по довіреності ЯАД №0126845 від 19.05.1999 року через Коваленко Т.С. по накладній від 05.05.1999 року №14 отримала паркет бук 64 кв.м на суму 1280,25 грн., також по довіреності ЯАД від 20.05.1999 року через Кривоклуб Н.Г. по накладній  від 20.05.1999 року №17 корпорація Житлобуд одержала від кооперативу  віконні блоки, ручки віконні на загальну суму 23154,61 грн. (а.с.100 –103). Отримання зазначених матеріалів відбулося після укладення договору №22 і відповідає строку першого внеску по Договору №22.

Актом звірки станом на 01 вересня 2000 року між кооперативом Шляховик та корпорацією Житлобуд  остання  підтвердила заборгованість перед кооперативом  в сумі 24438,87 грн. (а.с.104).

22.09.1999 року листом за №747 за підписом генерального директора корпорації «Житлобуд» у зв’язку із закінченням виконання загально будівельних робіт по будівництву квартири №6 в будинку по вул. Пушкіна, 67 кооперативу «Шляховик»запропоновано сплатити у строк до 01.10.1999 року  5805 грн. (а.с.105).

14.05.2000 року листом за №187 за підписом генерального директора корпорації «Житлобуд» кооперативу Шляховик повідомлено, що ним станом на 01.05.2000 року проведена оплата  вартості квартири лише в сумі 23154,62 грн., а у зв’язку з інфляційними процесами вартість квартири становить 60176 грн., тому  до 10.05.2000 року необхідно доплатити 37021,38 грн. (а.с.108).

19.10.2000 року  листом за №391 за підписом генерального директора корпорації «Житлобуд»кооперативу Шляховик повідомлено про те, що договір №22 втратив силу, тому просить повідомити в тижневий строк з дати отримання листа, розрахунковий рахунок для повернення інвестицій (а.с.106).

23.11.2000 року  листом за №11  кооператив заперечив  щодо розірвання договору, посилаючись на те, що корпорація в установлений строк квартиру не побудувала, у взаєморозрахунок за будівництво квартири поставлені матеріали на суму 24438,87 грн. (а.с.107).

07.12.2000 року  корпорація Житлобуд листом за №462 на лист кооперативу Шляховик №11 від 23.11. 2000 року, повідомила, що вважає договір №22 розірваним, повернення інвестицій можливе при наданні уточненого розрахунку (а.с.109).

28.02.2001 року листом за №92 корпорація Житлобуд  кооперативу Шляховик повідомила про доплату до 10.03.2001 року за 48,49 кв.м суми  54890,68 грн. вартості квартири. У разі невиконання доплати буде поставлене питання про припинення дії договору №22 та повернення грошових коштів або матеріальних ресурсів (а.с.110).

02.03.2001 року  кооператив Шляховик листом  повідомив корпорацію, що кооператив не заперечує доплатити по договору №22, але за 11.74 кв.м по нових цінах на 01.01.2000 року (а.с.111).

22.03.2001 року листом за №125 за підписом генерального директора корпорації «Житлобуд»кооперативу Шляховик повідомлено, що враховуючи відсутність в повному об’ємі інвестицій на будівництво квартири №6 по договору №22 корпорація приймає рішення про розірвання договору №22 та повернення грошових коштів за отримані матеріальні цінності  (а.с.112).

25.05.2001 року листом за №182 корпорація направила відповідь на претензію кооперативу Шляховик, у якій  зазначила, що не заперечує розірвати договори та провести взаєморозрахунки (а.с.113).

Згідно Акту державної  приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта від 01.08.2001 року 5 секційний 10 поверховий, цегельний, 128 квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями  по вул. вул.Пушкіна,67  в м. Черкаси, перша черга –прийнятий в експлуатацію. Згідно вказаного Акту замовником будівництва є державне підприємство науково-дослідний інститут «Акорд», будівництво здійснено генеральним підрядником ЗАТ «Житлобуд»на підставі рішення від 01.08.2001 року за дозволом на виконання будівельно-монтажних робіт від 01.08.1996 року №871 інспекції ДАБК при управлінні містобудування та архітектури міськвиконкому (а.с.132-137).

14.08.2001 року, тобто після прийняття будинку в експлуатацію, корпорація Житлобуд та громадянка Костенко Н.М. (дольовик),  уклали Договір №160 на дольову участь в будівництві квартири в житловому будинку по вул.Пушкіна,67 м. Черкаси (перша черга), згідно умов якого дольовик замовив корпорації будівництво тієї ж самої, що і за договором №22, дво кімнатної квартири №6 на 3-му поверсі в житловому будинку, будівельний номер по вул.Пушкіна,67 в м. Черкаси, загальна площа з врахуванням площі лоджій і балконів 76,6 кв.м, початкова вартість одного квадратного метра становить 750 грн., початкова вартість квартири –57450 грн. (п. 1.1 –2.1 Договору) (а.с.137-138).

20.08.2001 року квартира передана по акту приймання –передачі Костенко Н.М.  (а.с.139).

21.08.2001 року  рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №906 затверджений Акт державної  приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта першої черги 2-секційного 10-ти поверхового цегляного будинку по вул.Пушкіна,67 (а.с.140).

21.11.2002 року  на підставі рішення міськвиконкому від 21.08.2001 року №906 Костенко Н.М.  отримала свідоцтво на право власності на квартиру №5 по вул.Пушкіна,67. За доводами сторін та рішення суду апеляційної інстанції квартира №5 –це квартира за будівельним номером 6, тобто та, що замовлена по договору №160 з Костенко Н.М., а раніше по Договору №22 з позивачем.

Не погоджуючись з рішеннями корпорації, кооператив Шляховик звернувся до господарського суду з позовом про спонукання до виконання договору №22. Рішенням господарського суду Черкаської області від 25.07.2003 року у справі 05/1951 були задоволені позовні вимоги щодо виконання умов договору від 17.05.1999 року №22 на дольову участь  в будівництві квартири в житловому будинку  по вул. Пушкіна,67 (перша черга будівництва). Корпорацію „Житлобуд” зобов’язано у строк до 10 серпня 2003 року надати дані щодо повної вартості квартири №6 в будинку №67 по вул. Пушкіна в м.Черкаси, кооперативу „Шляховик” сплатити до 20 серпня 2003 року визначену вартість квартири, а корпорації надати у власність квартиру, що передбачена Договором (а.с.15). Кооператив Шляховик,  керуючись рішенням господарського суду, 16.04.2003 року здійснив доплату за квартиру, які 17.04.2003 року повернуті, як помилково перераховані (а.с.15,129).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2004 року  дане рішення господарського суду Черкаської області скасоване, кооперативу „Шляховик” відмовлено у позові.  Апеляційний господарський суд, відмовляючи у позові, послався на те, що індивідуально визначена квартира №5 (будівельний №6)  по вул.Пушкіна,67 у м. Черкаси, яку кооператив „Шляховик” просив передати йому у власність, належить на праві власності іншим особам. Тому для захисту своїх порушених прав він може пред’явити позовні вимоги з врахуванням зазначених у рішенні фактичних обставин, правових відносин, які виникли між сторонами (а.с.16-18).  Керуючись рішенням апеляційного господарського суду позивач звернувся з претензією до відповідачів, а потім до господарського суду з даним позовом.

Згідно висновку №544-БТ  судової будівельно-технічної експертизи, складеного 28.02.2007 року, ринкова (дійсна) вартість двокімнатної квартири в житловому будинку №67 по вул. Пушкіна в м. Черкаси станом на серпень 2001 року становить 37730,00 грн. і станом на травень 2006 року 219594,00 грн. (а.с.156-163).

Згідно висновку №122-ТЗ  судової  товарознавчої експертизи, складеного 15.03.2007 року дійсна загальна вартість будівельних матеріалів, які відпущені кооперативом «Шляховик»корпорації «Житлобуд»по накладній №14 від 05.05.1999 року та по накладній №17 від 20.05.1999 року  станом на 21.08.2001 року становить 60398,40 грн. і станом на 05.05.2006 року –180607,64 грн. (а.с.165-168).

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає змінені позовні вимоги  з врахуванням клопотання представника позивача про стягнення збитків з корпорації, підлягаючими задоволенню, з огляду на наступне.

Договір про дольову участь у будівництві квартири у багатоквартирному житловому будинку, яким є  Договір №22, укладений позивачем та першим відповідачем (корпорація «Житлобуд»), не передбачався ЦК УРСР, що діяв на час його укладення, також не передбачений ЦК України, що набув чинності з 01.01.2004 року.  Даний договір за правовою природою суд вважає таким, що має характер інвестиційного договору, який містить деякі елементи договору про спільну (сумісну) діяльність і на нього поширюються норми, що регулюють такі договори, а саме:  Закону України «Про інвестиційну діяльність»від 18.09.1991 року, глава 38 ЦК УРСР, глава 77 ЦК України.

Відповідно до с.9 Закону України «Про інвестиційну діяльність»основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб’єктами інвестиційної діяльності є договір. Згідно ст.5 вказаного Закону інвестиційна діяльність може здійснюватися у різних формах (у тому числі і шляхом здійснення спільної діяльності).

Умови договору №22 та матеріали справи свідчать про те, що перший відповідач був генеральним інвестором будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. Пушкіна, 67, в місті Черкаси, а позивач здійснював інвестування однієї квартири у цьому ж будинку через корпорацію (першого відповідача) по Договору №22. Підрядником будівництва був Житлобуд-1 (другий відповідач), що він не заперечує. Однак між ним та позивачем не було договору щодо безпосередньої участі  у інвестуванні будівництва шляхом внесення матеріалів та коштів, тому вартість матеріалів, які були  передані позивачем Житлобуд-1, не враховуються судом.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України  цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. До договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності ЦК України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Відповідно до Прикінцевих положень Господарського кодексу України (далі –ГКУ),  що набув чинності з 01.01.2004 року, до господарських відносин, що виникли до  набрання чинності  відповідними положеннями ГКУ, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Положення ч. 1 ст. 174 ГК України, а також п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, якою закріплений принцип свободи договору, передбачають можливість існування змішаного типу договору, тобто такого договору, який опосередковує різнорідні відносини та поєднує умови, які є необхідними для формування певного виду зобов'язання.

Згідно п.7.1 Договору №22  у разі закінчення строків внесення плати, обумовлені умовами Договору, або відповідно графіку оплати вартості квартири (додаток №1) дольовик не вносить платежі в повному об’ємі, Договір вважається розірваним по його ініціативі, з поверненням сторін в первісний стан, квартира підлягає перерозподілу. Відповідно до особливих умов Договору №22 всі зміни і доповнення до договору здійснюються в письмовій формі, усні угоди по договору не допускаються. Направлені корпорацією листи по оплаті та інші доповнення до договору  підлягають виконанню сторонами.

Сторони не обумовили графік внесення наступних платежів в будівництво квартири. Як вбачається з наведених вище листів корпорації, остання прийняла в рахунок першого внеску в будівництво  квартири по Договору №22 матеріали, передані позивачем після укладення Договору, а саме: паркет, віконні блоки та ручки до них по накладних №14 від 05.05.1999 року та №17 від 20.05.1999 року. Доводи представника першого відповідача про те, був переданий лише паркет, за який сплачені грошові кошти, спростовуються документами оригіналі, а саме: довіреностями корпорації Житлобуд, накладними. Докази про оплату вартості матеріалів не надані, доводи представника позивача щодо відсутності оплати корпорації за отримані матеріали не спростовані.

Наступні листи корпорації (наведені вище), які згідно умов Договору №22  підлягають виконанню, свідчать про те, що корпорація включила у вартість будівництва квартири суму  23154,62 грн., яка відповідає вартості одержаних матеріалів по вищевказаних документах і становила 80% вартості квартири, обумовленої договором №22 на час його укладення.

Будинок, у якому  корпорація (перший відповідач) зобов’язалась побудувати  квартиру позивачу  зі строком ІІ півріччя 1999 року, у встановлений договором строк  не зданий в експлуатацію (акт прийняття в експлуатацію 01.08.2001 року). Однак корпорація (перший відповідач) збільшила вартість будівництва квартири. На вимогу позивача відповідних розрахунків та обґрунтувань не надала, у зв’язку з чим між ним та позивачем виник спір. Хоча сторони Договором №22 не обумовили строки наступних платежів, але корпорація в листах встановлювала строки внесення доплати. Відповідно до п.7.1 Договору при закінченні строків внесення плати, передбачено розірвання договору з ініціативи дольовика, яким є позивач. Тобто позивач вправі був вимагати розірвання договору з першим відповідачем.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про інвестиційну діяльність»припинення інвестиційної діяльності проводиться за рішенням зборів інвесторів, при цьому інвестори відшкодовують збитки учасникам інвестиційної діяльності. Оскільки інвесторами у будівництві житлового будинку був перший відповідач, а позивач інвестором будівництва однієї квартири в цьому ж будинку, то позивач вправі був припинити інвестиційну діяльність шляхом розірвання договору при недосягненні домовленості з першим відповідачем щодо додаткового фінансування. Здійснення таких дій повинно бути у письмовій формі.

Позивач не припинив інвестиційну діяльність. Погодившись на доплату, але не в тому об’ємі, як визначила корпорація, повідомив її про відсутність підстав для розірвання договору, вимагав його виконання, але сторони не дійшли згоди щодо змін Договору №22 відносно збільшення вартості будівництва квартири.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про інвестиційну діяльність»умови договорів, укладених між суб’єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії цих договорів і у випадках, коли після їх укладення законодавством встановлено умови, що погіршують становище суб’єктів або обмежують їх права, якщо вони не дійшли згоди про зміну умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що об’єкт інвестицій –житловий будинок прийнятий в експлуатацію, квартира, яку перший відповідач зобов’язався передати позивачу за умовами договору №22, продана іншій особі, отже досягнення мети позивача, як учасника діяльності по інвестуванню будівництва конкретної квартири №6 в житловому будинку по вул.Пушкіна,67 в м. Черкаси, стало неможливим. Тому відповідно до ст.1141 ЦК України з того моменту, коли позивач узнав або повинен був узнати про обставини неможливості досягнення мети - отримання квартири, договір №22 слід вважати припиненим. Обставини  відчуження квартири позивачу стали відомі лише  в процесі розгляду судом апеляційної інстанції господарської справи №05/1951. Отже з 18.03.2004 року, тобто дня прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду у справі №05/1951, Договір №22 слід вважати припиненим.

У зв’язку з припинення Договору №22, позивач відповідно до ст.1141 ЦК України вправі вимагати повернення інвестиційного вкладу, тобто внесених матеріалів, а оскільки вони відсутні, то їх вартості. Перший відповідач  у листах повідомляв про можливість повернення інвестицій, однак свої обіцянки не виконав.

Збільшення вартості квартири по Договору №22 сталося  внаслідок інфляційних процесів, які збільшилися за рахунок того, що будинок зданий в експлуатацію з порушенням встановленого Договором №22 строку.

Перший відповідач використав,  передані позивачем інвестиції в вигляді матеріалів, у власній господарській  діяльність від чого мав доходи. Будучи зобов’язаним повернути інвестиції, продавши без повідомлення позивача квартиру, передбачену Договором №22,  не повернув позивачу його вклад у будівництво зазначеної квартири, тобто продовжував користуватися інвестиційним вкладом позивача.

Таким чином, неправомірною бездіяльністю перший відповідач завдав  позивачу збитків, які  відповідно до ст.623 ЦК України  підлягають визначенню з урахуванням ринкових цін, що існували у день пред’явлення позову, оскільки добровільно перший відповідач вимоги  позивача не задовольнив.

Згідно висновку №122-ТЗ судово-товарознавчої експертизи, дійсна загальна вартість будівельних матеріалів, які відпущені кооперативом «Шляховик»корпорації «Житлобуд»по накладній №14 від 05.05.1999 року та по накладній №17 від 20.05.1999 року, а саме: паркет бук, 35 і 29 квадратні метри, віконні блоки ОС-15-13.5, 260 штук, 501,8 кв.м.; ручки віконні 1300 штук, станом на 05.05.2006 року, тобто на час подання позову, становить 180607,64 грн., в т.ч. ПДВ –30101,28 грн.

У суду не має сумнівів в достовірності висновків даної експертизи. Вона проведена з виконанням встановленого процесуального порядку особою, яка має спеціальні знання для вирішення поставлених перед нею питань, є атестованим судовим експертом по відповідному виду експертної діяльності. Для проведення експертизи та досліджень використаний необхідний та достатній матеріал, який є в матеріалах справи.

Змінені позовні вимоги представника позивача в судовому засіданні щодо стягнення збитків з корпорації суд вважає обґрунтованими, оскільки другий відповідач не є стороною договору.

Таким чином, з першого відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість внесених матеріалів, як внесок у будівництво квартири по договору №22, за цінами на день пред’явлення позову, згідно висновків експертизи –180607,64 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з першого відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати, а саме: сплачене державне мито в сумі 1806,08 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., та витрати на проведення судових експертиз в сумі 1489,12 грн., а всього - 3413,20 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з корпорації «Житлобуд», м. Черкаси, пров. Жуковського, 1, ідентифікаційний  код 24412316 на користь кооперативу «Шляховик», м. Черкаси, вул. Рокосовського, 32/1, ідентифікаційний код 25674314 - 180607,64 грн. збитків та 3413,20 грн. судових витрат.

У позові до ЗАТ "Будівельно-монтажна фірма "Житлобуд-1" відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя                                                                                         Н.М.Курченко

Судді                                                                                                    К.І.Довгань

Н.М.Спаських