ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.

№ 2-1773/06

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Божок В.С. -головуючого,

Костенко Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали  касаційної скарги

ОСОБА_1

на ухвалу

Апеляційного суду Луганської
області від 20.07.2006 р.

у справі

Алчевського міського суду
Луганської області

за позовом

ОСОБА_1

до

ВАТ "Металург ремонт"

треті особи

1.          Державна комісія з цінних паперів
та фондового ринку Луганського територіального управління      2.          Керівник головної служби правової
політики адміністрації Президента України Полудьонний М.

про

визнання дій незаконними та
відшкодування збитків

за участю представників:

позивача:
не з'явився,

відповідача:
не з'явився, третіх осіб: не з'явились,

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернувся до ВАТ "Металург ремонт" з позовом про
визнання дій незаконними та відшкодування збитків.

Ухвалою Алчевського міського суду
Луганської області від 16.05.2006р.,
позовна заява залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ЦПК
України із наданням строку до 30.05.2006р. для усунення недоліків.

Ухвалою Алчевського міського суду
Луганської області від 01.06.2006р.,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від
20.07.2006 р., в зв'язку з невиконанням вимог наведених в ухвалі Алчевського
міського суду Луганської області від 16.05.2006р. позовна заява ОСОБА_1  визнана неподаною та повернута позивачу.

Не погоджуючись із вказаними ухвалами, позивач звернувся до  Верховного суду України з касаційною скаргою,
яка відповідно до п.6  Прикінцевих
положень Закону України № 483-V від 15.12.2006 року "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів" передана   Вищому господарському суду України для
розгляду.

В обґрунтування своїх вимог скаржник стверджує, що ухвали місцевого і
апеляційного суду не відповідають нормам матеріального і процесуального права,
та просить їх скасувати.

Сторони у справі не реалізували
своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної
інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових
актів, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120  цього Кодексу, або не сплачено судовий збір
чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про
що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач
відповідно  до ухвали суду у встановлений
строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму
судового збору, а також оплатить витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною
і повертається позивачеві.

Апеляційним судом Луганської області встановлено, що ОСОБА_1 при
зверненні до суду з позовом не виконав вимоги ст. 119 ЦПК України, а саме: не
зазначив ціну позову, розмір позовних вимог та розмір моральної шкоди, не  виклав обставини і не навів докази та їх
джерела.

Наведене спростовує доводи касаційної
скарги щодо порушення та  неправильного
застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального
права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваних судових актів,
які відповідають чинному законодавству України і обставинам справи.

Згідно вимог пунктів 2, 5 Перехідних положень Закону України № 483-V від
15.12.2006 року “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів”
після набрання чинності цим Законом заяви і скарги у справах, передбачених
абзацом першим пункту 1 та пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України, по
яких не порушено (не відкрито) провадження, розглядаються господарським судом у
порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Після
набрання чинності цим Законом касаційні скарги (подання) на судові рішення у справах,
передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, підлягають розгляду
за правилами Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали апеляційного суду
Луганської області від 20.07.2006 р. з даної справи колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського  процесуального кодексу
України,  Вищий  господарський
суд України

П О С Т А Н О
В И В :

В задоволенні касаційної  скарги
відмовити.

Ухвалу апеляційного суду Луганської області від 20.07.2006 р. у справі
№2-1773/06 залишити без змін.

Головуючий суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко