ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.02.2007
Справа №2-8/1074-2007А

Суддя Господарського суду АР Крим Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Яриловой О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом – ТОВ “КримСат”, Сакський р-й, с. Чеботарка

До відповідача – Сакська міська Рада, м. Саки

Про визнання незаконним та відміну рішення

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Віннік Г.В., пред-к за дов. від 29.01.2007 року; Полякова М.В., пред-к за дов. від 01.02.2007 року.

Від відповідача – Гундуков Р.О., пред-к за дов. №315-Д-ОВ від 10.01.2007 року.

Сутність спору: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю “КримСат” звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим, до відповідача Сакської міської Ради, просить Рішення Сакської міської Ради від 17.10.2006 року “Про відміну Рішення міської Ради від 03.11.2004 року “Про дозвіл ТОВ “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкту курортного призначення по вул. Морській південніше ДП “ДОЦ ім. Тітова” визнати незаконним та відмінити.

Позивач представив заяву про уточнення позовних вимог, просить рішення Сакської міської Ради від 17.10.2006 року №28/3 6-ї сесії 5-го скликання “Про визнання рішення міської ради 4-скликання від 03.11.2004 року (28 сесія) “Про дозвіл ТОВ “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкту курортного призначення по вул. Морська південніше ДП “ДОЦ імені Тітова” таким що втратив силу” визнати незаконним та відмінити.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки від 29.01.2007 року з числа третіх осіб було виключено Товариство з обмеженою відповідальністю “Ювента”.

Відповідач представив відзив на адміністративний позов, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Справа слуханням відкладалась, в порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

17.10.2006 року Рішенням Сакської міської Ради №28/3 6-ї сесії 5-го скликання “Про визнання рішення міської ради 4-скликання від 03.11.2004 року (28 сесія) “Про дозвіл ТОВ “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкту курортного призначення по вул. Морська південніше ДП “ДОЦ імені Тітова” таким що втратив силу” було вирішено визнати рішення міської ради 4–го скликання (28 сесія) від 03.11.04 р. “Про дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкту курортного призначення по вул. Морська, південніше ДП “ДОЦ імені Тітова” таким, що втратив силу.

Позивач вважає, що прийняття даного рішення порушує його права на тих підставах, що відповідач в силу Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” не мав права приймати оспорюване рішення зважаючи на вихід відповідача  за рамки своїх владних повноважень.

Суд розглянувши позовні вимоги вважає, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.

03.11.2004 року Рішенням Сакської міської Ради 28-ї сесії 4-го скликання “Про дозвіл ТОВ “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкта курортного призначення по вул. Морській південніше ДП “ДОЦ ім. Тітова” вирішено дозволити ТОВ “КримСат” підготовку матеріалів узгодження місцерозташування земельної ділянки орієнтовною площею 3,0 га по вул. Морській південніше ДП “ДОЦ ім. Тітова”, для будівництва об’єкту курортного призначення при умові позитивного висновку Міністерства архітектури та будівельної політики, інституту “Гипроград” природоохоронних органів по містобудівному обґрунтуванню можливості розміщення об’єкту в окрузі 1 зони санітарної охорони курорту.

02.11.2005 року між ТОВ “Ювента” – виконавцем та ТОВ “КримСат” – замовником укладений договір. Відповідно до п. 1 даного договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов’язання по виконанню акту вибору земельної ділянки, розташованого згідно рішення міської Ради м. Саки, вул. Морська південніше ДП “ДОЦ ім. Тітова”.

28.11.2005 року сторонами по договору від 02.11.2005 року укладеним між ТОВ “Ювента” - виконавцем та ТОВ “КримСат” - замовником підписаний Акт здачі – прийому документації по договору, відповідно до якого виконавець з однієї сторони та замовник з іншої сторони склали акт у підтвердження того, що роботи виконані у відповідності до договору.

12.04.2006 року Сакський міський відділ земельних ресурсів направив на адресу позивача лист №415/02-04, відповідно до якого Сакський міський відділ земельних ресурсів, розглянувши матеріали попереднього узгодження місцерозташування земельної ділянки, використовуваного під розміщення об’єкту курортного призначення по вул. Морська, південніше ДП “ДОЦ ім. Тітова” в

м. Саки, загальною площею приблизно 3,0 га з земель Сакської міської Ради не наданих у власність або постійне користування та враховуючи згоду Товариства з обмеженою  відповідальністю “КримСат” та позитивні висновки відділу архітектури та містобудування, з врахуванням генерального плану міста, Сакської держекоінспекції та СЕС – вважає можливим їх узгодити та рекомендує передати земельну ділянку на конкурентній основі.

27.06.2006 року Висновком Республіканського комітету охорони навколишнього природного середовища АРК Управління екологічної інспекції Західно – Кримського регіону №04-13 погоджені матеріали на земельну ділянку загальною площею 3,0 га під розміщення об’єкту курортного призначення по вул. Морська південніше ДП “ДОЦ ім. Тітова” в м. Саки.

Як вказувалося вище  17.10.2006 року прийняте Рішенням Сакської міської Ради від 17.10.2006 року №28/3 6-ї сесії 5-го скликання “Про визнання рішення міської ради 4-скликання від 03.11.2004 року (28 сесія) “Про дозвіл ТОВ “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкту курортного призначення по вул. Морська південніше ДП “ДОЦ імені Тітова” таким що втратив силу” було вирішено визнати рішення міської ради 4–го скликання (28 сесія) від 03.11.04 р. “Про дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкту курортного призначення по вул. Морська, південніше ДП “ДОЦ імені Тітова” таким, що втратив силу.”

Суд встановив, що прийняття оспорюваного рішення фактично позбавляє прав позивача в подальшому оформити відвід земельної ділянки та укладення договору оренди земельної ділянки, що на повному праві ТОВ “КримСат” може здійснити у відповідності до законодавства, та беручи до уваги те, що позивачу відповідними органами було погоджено земельну ділянку загальною площею 3,0 га під розміщення об’єкту курортного призначення по вул. Морська, південніше ДП “ДОЦ ім. Тітова”, в м. Саки, та вважає, що відповідачем протиправно було прийнято рішення яке відміняє ж своє власне рішення шляхом визнання його таким, що втратило силу.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин на території сіл, селищ, міст, відноситься розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок в користування із земель комунальної власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до п. В, ч.1, ст.186 Земельного кодексу України відповідними органами місцевого самоврядування затверджуються проекти  відведення  земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої  влади або  органами  місцевого  самоврядування,  які надають і вилучають земельні ділянки;

Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що знаходяться в державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із земель запасу під забудову проводиться за проектами відводу в порядку, встановленому статтями 118,123, 124 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України юридична особа,  зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне  користування  із  земель  державної  або  комунальної власності,  звертається  з  відповідним  клопотанням  до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій  або сільської, селищної, міської ради.

Також відповідно до ч.6 ст.123 Земельного кодексу України проект   відведення   земельної  ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і  санітарно-епідеміологічним  органами,  органами  архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання  висновку  державної землевпорядної   експертизи   по   об'єктах,  які  їй  підлягають, подається до відповідної державної  адміністрації  або  сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах  своїх  повноважень,  визначених  цим  Кодексом,   приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 Роз’яснень Вищого господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Захист прав громадян та юридичних осіб  на  земельні  ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав;   відновлення  стану  земельної  ділянки,  який  існував  до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють  небезпеку  порушення  прав;  визнання  угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої  влади  або  органів місцевого   самоврядування;   відшкодування   заподіяних  збитків; застосування інших передбачених  законом  способів.  Зокрема,  при оскарженні  рішень  органів  виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань,  віднесених до їх компетенції (наприклад, про  відмову  в передачі у власність чи в продаж земельної ділянки або розміщенні об'єкта),  суд у  разі  задоволення  позову  визнає рішення  цих  органів  недійсними  і  зобов'язує  їх,  залежно від характеру спору,  виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов’язанні діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

У відповідності до ст.26 Закону України “Про місцеве самоврядування в України” до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, не віднесені питання прийняття рішень якими можна було б відміняти свої власні рішення шляхом визнання їх такими, що втратили силу.

Отже в ході розгляду справи суд прийшов до висновку, що Сакська міська Рада приймавши рішення 17.10.2006 року №28/3 6-ї сесії 5-го скликання “Про визнання рішення міської ради 4-скликання від 03.11.2004 року (28 сесія) “Про дозвіл ТОВ “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкту курортного призначення по вул. Морська південніше ДП “ДОЦ імені Тітова” таким що втратив силу” вийшла за рамки своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з  використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 12.02.2007 оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 16.02.2007.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2.          Скасувати та визнати протиправним рішення Сакської міської Ради від 17.10.2006 року №28/3 6-ї сесії 5-го скликання “Про визнання рішення міської ради 4-скликання від 03.11.2004 року (28 сесія) “Про дозвіл ТОВ “КримСат” на підготовку матеріалів узгодження місцерозташування об’єкту курортного призначення по вул. Морська південніше ДП “ДОЦ імені Тітова” таким що втратив силу”.

3.          Відшкодувати ТОВ “КримСат” (96500, АР Крим, Сакський район, с. Чеботарка, вул. Шкільна, 15/2; р/р260046789 в АППБ “Аваль” м. Сімферополь, МФО 324021, ЗКПО 32192089)  з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку ДУ ДКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405) 3,40 грн. державного мита.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.