Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2007 р.                                                           Справа № 08/214-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача - Болибік І.А., Алексєєнко Л.М., Горбунова О.В.

1-го відповідача -  Борисовець О.І.

2-го відповідача та 3-ої особи - Бибко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 1-го відповідача (вх. № 4018Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 19.09.06 р. по справі № 08/214-06

за позовом Державне комунальне підприємство каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" м. Харків

до 1) ДП Командитне товариство "Південтрансбуд-Основа" м. Харків

2) СТГО Південна залізниця, м. Харків

3-я особа на боці відповідачів - Основ`янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління, м. Харків

про стягнення 12036,95 грн.

встановила:

В серпні 2005 р. позивач –ДКП КГ „Харківкомуночиствод”, м. Харків звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з 1-го відповідача ДП КТ Автобази „Південтрансбуд-Основа”, м. Харків 12036,95 грн. заборгованості та судові витрати.

14.09.2005 р. позивачем в порядку статті 22 ГПК України надано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з 1-го відповідача на його користь 11786,95 грн. заборгованості та судові витрати.

В процесі розгляду справи ухвалами Господарського суду від 04.10.2005 р. та від 17.08.2006 р. по справі № 08/214-06 (н.р. 53/221-05) до участі в справі залучені СТГО „Південна залізниця”, м. Харків в якості 2-го відповідача та Основ”янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління, м. Харків в якості 3-ої особи на боці відповідачів яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.09.2006 р. по справі № 08/214-06 позовні вимоги задоволено повністю. З 1-го відповідача на користь позивача стягнуто 11786,95 грн. заборгованості, 117,87 грн. витрат по сплаті держмита, та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване з тих підстав, що 1-й відповідач не сплатив позивачеві кошти за надані останнім послуги по водовідеденню, не надав будь-яких доказів вивозу води власними засобами чи засобами будь-якої іншої організації та ін.

1-й відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його таким, що прийняте з порушеннями норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своїх вимог 1-й відповідач посилається на те, що господарський суд, на його думку, безпідставно відхилив надані ним в якості доказів ненадання позивачем послуг по водовідведенню акти від 20.03.2003 р. та від 31.01.2005 р., складені за участю уповноважених представників позивача та відповідача; що позивач не довів, яким чином він виконував свої обов”язки по прийманню стічних вод; що позивач не надав актів виконаних робіт відповідно до п. 2.1.5 договору; що в спірний період вода не потрапляла в каналізаційні системи через їх забиття; що рахунки-фактури не є належними доказами одержання 1-м відповідачем послуг з водовідведення та ін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення господарського суду залишити без змін а апеляційну скаргу –без задоволення, вважаючи що скаргу подано з порушенням п. 1 ст. 91, п. 1 ст. 97 ГПК України; що акти від 20.03.2003 р. та від 31.01.2005 р. не містять  жодних посилань на забиття каналізаційної системи; що 1-й відповідач мав безперешкодну можливість проводити скид вод в міську каналізацію; що наданий 1-м відповідачем акт виконаних робіт від 17.01.2005 р. не є, на думку позивача, належним доказом вивозу води засобами 3-ої особи; що 3-тя особа не перебувала в договірних відносинах з 1-м відповідачем; що 1-й відповідач на підтвердження своїх заперечень не подав ні договору про надання послуг з перевезення стічних вод, укладеного з організацією, яка має дозвіл на такий вид діяльності, ні актів виконаних робіт за даним договором, ні доказів сплати за надані послуги; що 1-й відповідач на порушення п. 3.2 договору № 9299/44-АП-1 від 28.11.2002 р. навмисно ухилявся від підписання актів виконаних робіт; що рахунки-фактури є, на думку позивача, належними доказами фактичного водопостачання та водовідведення абонента та ін.

Крім того, в поясненнях до апеляційної скарги позивач зазначає, що доказами використання 1-м відповідачем води у спірному періоді є зокрема листи водопостачальних підприємств КП "ТВО "Харківкомунпромвод" та КП "ВТП "Вода" № 3491 від 27.12.2006 р. та № 03/10 від 04.01.2007 р. в яких дані підприємства вказують на фактичне водокористування 1-м відповідачем за цей період, оплату останнім в повному обсязі наданих послуг, та рахунки-фактури вищезгаданих постачальників води, що містять інформацію про обсяги фактичного водокористування; що  договором № 9299/44-АП-1 від 28.11.2002 р. сторони зокрема узгодили що кількість стічних вод, що потрапляють у каналізацію визначається по кількості води, яка надходила з комунального водопроводу або місцевих джерел; що листи 1-го відповідача № 49/10 від 18.10.2003 р., та № 12/03 від 15.03.2004 р., на думку позивача, не можуть бути доказом забиття каналізаційної мережі в спірний період; що 1-й відповідач мав безперешкодну можливість проводити скид вод в міську каналізацію через каналізаційний випуск на вул. Заводській (контрольний колодязь № 2); що відповідно до п. 22.1 правил внутрішні водопровідні і каналізаційні марежі, що експлуатуються абонентами та знаходяться на балансі абонентів повинні обслуговуватись та ремонтуватись саме абонентами; що доказом, який підтверджує факт надання 1-му відповідачеві послуг водовідведення є також факт часткового погашення останнім заборгованості за надані послуги та ін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, 28.11.2002 р. між позивачем та 1-м відповідачем укладено договір №9299/44-АП-1 на приймання стічних вод, відповідно до умов якого позивач зобов’язався приймати від 1-го відповідача стічні води на умовах договору, а відповідач сплачувати кошти за отримані послуги по прийманню стічних вод.

Згідно з п. 4.2 вказаного договору, оплата за послуги водовідведення проводяться в порядку передоплати із розрахунку 80% обсягу водопостачання попереднього місяця не пізніше 5-го числа цього місяця, з використанням бланків вимог-доручень, які направляються в банк, обслуговуючий "абонент" повний розрахунок вартості послуг водовідведення проводить до 5-го числа наступного місяця по фактичному обсягу водопостачання і  водовідведення та оформляється актом звірок на підставі показників водовимірювальних приладів, а у разі їх відсутності згідно до п.2.1. Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України.

Відповідно до п.2.1 Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.94р. за № 65, зареєстрованих в Мінюсті України 22.07.94р. за №165/374, кількість стічних вод, що потрапляє у каналізацію визначається по кількості води, яка надходить з комунального водопроводу або з місцевих джерел, тобто виходячи з зазначених вище правил, обсяг водовідведення встановлюється пропорційно до обсягу водопостачання.

Позивач стверджує, що свої обов’язки по наданню 1-му відповідачеві послуг по водовідведенню в період з серпня 2004 р. по червень 2005 р. виконав в повному обсязі, однак оплати в сумі 5583,08 грн. за надані послуги останній не здійснив.

Обсяг фактичного водопостачання підприємства 1-го відповідача підтверджується рахунками-фактурами КП ВТП "Вода" № 140247, №131673, № 123611, № 115861, № 107931, № 99477, № 92706, № 82866, № 74293, № 66549, № 58768, № 43234, виставлених останнім до оплати 1-му відповідачу відповідно до укладеного між ними договору № 9851 від 01.12.04 р.

Відповідач свої обов’язки щодо сплати коштів за отримані послуги по водовідведенню не виконав, рахунки на сплату коштів направлені на його адресу (т1. а. с. 23-50) не сплатив, наполягаючи на тому, що в спірний період ним як самостійно так і засобами Основ”янського будівельно-монтажного експлуатаційного управління  вивозилися дані стічні води, оскільки скид вод здійснити було неможливо через забиття каналізаційних систем.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд приймаючм оскаржуване рішення виходив зокрема з того, що обсяг фактичного водовідведення підтверджується рахунками-фактурами КП ВТП „Вода”; що відповідач свої обов*язки щодо сплати коштів за отримані послуги по водоведведенню не виконав та не надав належних доказів вивозу води власними засобами, чи засобами будь-якого іншого пдприємства.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, в зв”язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення з наступних підстав:

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу  господарський суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Правомірність висновків суду суд першої інстанції щодо обсягів наданих позивачем послуг з водовідведення в спірний період підтверджується зокрема наявними в матеріалах справи рахунками-фактурами КП ВТП „Вода”, виставлених даним підприємством до оплати 1-му відповідачу. Дані рахунки-фактури підписані посадовими особами підприємств, скріплені відповідними печатками, та не суперечить ні умовам договору, ні нормативним актам, які регулюють правовідносини у сфері надання послуг з водовідведенню підприємствами каналізаційного господарства, яким є позивач, абонента, яким є відповідач і виконання цих нормативних актів є обов’язком для сторін договору.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, відповідно до п. 2.1 Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, кількість стічних вод, що потрапляє у каналізацію визначається по кількості води, яка надходить з комунального водопроводу або з місцевих джерел, тобто обсяг водовідведення встановлюється пропорційно до обсягу водопостачання.

Не можуть бути прийняті судом до уваги доводи 1-го відповідача про те, що каналізаційна система в спірний період не функціонувала через забиття, оскільки в актах б/н від 20.03.2003 р. та б/н від 31.01.2005 р., на які посилається 1-й відповідач, відсутні будь-які посилання на факт забиття.

Окрім вказаного, зі схеми каналізаційної мережі підприємства відповідача (т. 2 а. с. 33) вбачається, що дана каналізаційна система обладнана двома контрольними колодязями (контрольний колодязь № 1 на вул. Достоєвського, та контрольний колодязь № 2 на вул. Заводській), через які стічні води потрапляють до міської каналізаційної мережі, і відповідачем в будь-якому випадку не доведено факту неможливості проводити скид стічних вод через контрольний колодязь № 2.

Щодо листів № 49/10 від 28.10.2003 р. та № 12/03 від від 15.03.2004 р., на які також посилається 1-й відповідач в обгрунтування своїх заперечень, то вони також не можуть слугувати доказо забиття каналізаційної системи в спірний період, оскільки їх надсилання здійснювалось до цього періоду.

Разом з тим, також не можуть бути прийняті судом до уваги доводи 1-го відповідача про те, що вивіз води здійснювався як власними засобами, так і засобами Основ”янського БМЕУ, оскільки по-перше як свідчать матеріали справи обсяг водопстачання 1-го відповідача за спрний період склало 532 куб. м., і вивіз даного обсягу води 1-м відповідачем не доведено, а по-друге з урахуванням положень п. 2.1 Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, п. 4.2 договору № 9299/44-АП-1 від 28.11.2002 р. на відповідача в будь-якому випадку покладається обов”язок сплачувати послуги водовідведення із розрахунку 80% обсягу водопостачання.

До того ж відповідно заяви від 06.09.06р. за №1865 СТГО Південна залізниця в особі структурного підрозділу Основ*янського будівельно-монтажного експлуатаційного управління повідомило, що з ДП КТ автобазою "Південтрансбуд-Основа" договірних відношень не має, і послуги з вивезення стічних вод 1-му відповідачу не надавались.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вказане, а також те, що 1-м відповідачем не надано доказів погашення заборгованості, позовні вимоги в частині стягнення 5333,08 грн. Основного боргу підлягають задоволенню.

Перевіривши правельність нарахування позивачем пені в сумі 4444,71 грн. пені відповідно до п. 4.4 договору № 9299/44-АП-1 від 28.11.2002 р., індексу інфляції в сумі 290,90 грн. відповідно до п. 4.6 цього ж договору, а також нарахування підвищеного тарифу за скид стічних вод без одержання необхідного дозволу в сумі 1719,07 грн. відповідно до п. 6.9.2 Правил прийняття стічних вод абонентів у каналізаційну мережу м. Харкова, судова колегія приходить до висновку про правомірність стягнення даних сум з 1-го відповідача на користь позивача.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, судова колегія -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2006 р. по справі № 08/214-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

Судді