Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі за участю представників сторін:

позивача -  Капустіна Г.В. за довіреністю №1 від 04.01.2005р.

відповідача –Альшаєва О.М. за довіреністю б/н від 23.02.2007р.

третьої особи –Яковенко Ю.В. за довіреністю б/н від 12.12.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вхідний № 1031Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 16 лютого 2007 року у справі № 47/757-06

за позовом Дочірнього підприємства "Спринтер", м. Харків

до Відкритого акціонерного товариства національної акціонерної страхової компанії "Оранта" в особі  Орджонікідзевського відділення Харківської обласної дирекції, м. Харків

третя особа Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії, м. Харків

про стягнення 689 699,60 грн.

встановила:

14 грудня 2006 року позивач –Дочірнє підприємство "Спринтер", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства національної акціонерної страхової компанії "Оранта" в особі  Орджонікідзевського відділення Харківської обласної дирекції про стягнення 689 699,60 грн., посилаючись на умови договору страхування майна, що знаходиться в заставі №112/97 від 04 березня 2005 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 січня 2007 року за заявою позивача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача,  залучено Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16 лютого 2007 року, з урахуванням ухвали господарського суду Харківської області від 06 березня 2007 року про виправлення описки позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 689 699,60 грн., державного мита у розмірі 6 897,00 грн. та 118,00 грн. судових витрат.

Відкрите акціонерне товариство національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в особі  Орджонікідзевського відділення Харківської обласної дирекції з рішенням господарського суду Харківської області від 16 лютого 2007  року у справі № 47/757-06 не погодилось подало до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у позові ДП "Спринтер" відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача державне мито, сплачене відповідачем за подання апеляційної скарги. Вимоги своєї скарги, зокрема, обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції були порушені статті 4-2, 4-3, 4-7 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, згідно з п. 4.1.7. договору страхування майна, що знаходиться в заставі №112/97 від 04 березня 2005 року, страховик має право не відшкодовувати збиток, заподіяний майновим інтересам страхувальника в результаті грубої недбалості штатного персоналу страхувальника.

Представники Дочірнього підприємства "Спринтер" та Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк" в особі Харківської обласної філії у судовому засіданні проти вимог, викладених в апеляційній скарзі відповідача заперечують, вважають апеляційні вимоги відповідача незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскаржуване рішення, з урахуванням ухвали господарського суду Харківської області вважають законним, обґрунтованим та таким, що має бути залишене без змін. Свою позицію, зокрема, обґрунтовують тим, що страхувальник свої обов‘язки за договором страхування майна, що знаходиться в заставі №112/97 від 04 березня 2005 року виконував вчасно та належним чином, проте, відповідач при настанні страхового випадку свій обов‘язок щодо виконання умов цього Договору не виконує, виплату страхового відшкодування не здійснює.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, 04 березня 2005 року між ВАТ Національна Акціонерна Страхова Компанія "Оранта" в особі Орджонікідзевського відділення (страховик) та Дочірнім підприємством "Спринтер" (страхувальник), був укладений договір страхування майна, що знаходиться у заставі за № 112/97 (далі Договір). Згідно з умовами цього Договору застрахованим було майно, а саме - товари в обороті вартістю 980 000,00 грн., місцезнаходженням якого є: м. Харків, вул. Достоєвського, б.3. та у відповідності до п.11.1 Договору, зі строком дії - до 03 березня 2008 р. Страховий тариф складає 0, 28% за кожний рік чинності Договору страхування. Свої зобов'язання за договором страхувальник виконував своєчасно і належним чином. Вигодонабувачем за зазначеним Договором був АКБ "Укрсоцбанк" в особі Орджонікідзевського відділення у м. Харкові. Цей факт був пов'язаний з тим, що предметом Договору було майно, що знаходилося у заставі АКБ "Укрсоцбанк" на підставі договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 835/6-27/15/5-012 від 2.03.2005 р. та договору застави товарів в обороті № 835/13-27/15/5-042 від 2.03.2005 р.

У відповідності до п. 3.1 Договору, сторони дійшли згоди про те, що страховими випадками є пошкодження, втрата або загибель застрахованого майна, що відбулися внаслідок стихійних явищ, пожеж, протиправних дій третіх осіб.

Саме такий випадок, тобто протиправні дії третіх осіб, трапився (з урахуванням уточнення позовних вимог) в період з 29 квітня 2006 р. по 03 травня 2006 року з об'єктом страхування - товарами в обороті, які знаходились за адресою м. Харків, вул. Достоєвського, буд. № 3, оскільки група осіб таємно викрала застраховане майно на суму 689 699, 60 грн.

Згідно з передбаченими п. 9.1.1 та 9.1.2 умовами Договору, позивач 03 травня 2006 р. повідомив про злочин органи міліції, а також страховика, тобто позивач виконав всі вимоги, передбачені розділом 9 Договору страхування. Страховик 05 травня 2006 року отримав всі необхідні документи, які потрібні для з'ясування обставин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, а також зробив огляд місця події.

Пунктом 9.5 Договору передбачено, що страховик протягом 7 робочих днів по одержанню всіх необхідних документів для підтвердження факту настання страхового випадку складає страховий акт, з визначенням розміру збитків, і в термін 10 робочих днів після складання акту, здійснює виплату страхового відшкодування.

Матеріали справи свідчать, що свої зобов'язання за Договором страховик ані на користь Дочірнього підприємства "Спринтер", ані на користь АКБ "Укрсоцбанк" в особі Орджонікідзевського відділення у м. Харкові не виконав.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що законними та обґрунтованими є вимоги Дочірнього підприємства "Спринтер" щодо зобов‘язання виплати йому ВАТ Національна Акціонерна Страхова Компанія "Оранта" в особі Орджонікідзевського відділення у м. Харкові страхового відшкодування у розмірі 689 699,60 грн., з яких : 600 000,00 грн. –за договором страхування майна, що знаходиться у заставі за № 56/29 від 18 квітня 2006 року, а також 89 699,60 грн. - за договором страхування майна, що знаходиться у заставі за № 112/97 від 04 березня 2006 року, право вимоги по яким було відступлено Дочірньому підприємству "Спринтер" АКБ "Укрсоцбанк" в особі Орджонікідзевського відділення у м. Харкові, згідно з договором про відступлення права вимоги № 835/13-27/15/6-143 від 16 жовтня 2006 року.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що відповідач необґрунтовано стверджує про те, що господарським судом Харківської області порушено статті 4-2, 4-3, 4-7 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наявні матеріали свідчать, що судом були створені всі належні та допустимі умови для реалізації своїх процесуальних прав сторонами у справі, і на протязі тривалого часу розгляду даної господарської справи у відповідача, як і у інших сторін процесу, було достатньо часу для подання додаткових доказів та пояснень по справі, про всі судові засідання сторони належним чином повідомлялись про місце і час розгляду справи, крім того, по суті вирішення даного господарського спору, дослідивши всі наявні матеріали справи, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову.

Частиною 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Твердження відповідача в його апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, зроблені при довільному трактуванні норм чинного законодавства і дійсних обставин справи, а також всі вищенаведені факти ним не спростовані належними доказами, оскільки ним не доведено: що страховий випадок стався з причин недбалості посадових осіб позивача; що були встановлені факти недбалості чи бездіяльності працівників позивача, а також наявність зникнення застрахованого майна. Більш того, факт зникнення зазначеного майна був зафіксований як працівниками правоохоронних органів, так і працівниками страховика.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, зроблені ним при довільному трактуванні норм діючого законодавства і дійсних обставин справи,  на їх підтвердження не надано, відповідно до ст. 33, 36 Господарського процесуального кодексу України, доказів з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для задоволення вимог його апеляційної скарги у повному обсязі.

Приймаючи ухвалу господарського суду Харківської області від 06 березня 2007 року за заявою АКБ "Укрсоцбанк" в особі Орджонікідзевського відділення у м. Харкові на підставі статей 86, 89 Господарського процесуального кодексу України по виправленню описки, допущеної в рішенні господарського суду Харківської області від 16 лютого 2007 року у даній справі, місцевий господарський суд фактично змінив описову та мотивувальну частини рішення, не маючи на те відповідних повноважень, що призвело до зміни суті рішення. Більш того, суд при винесенні ухвали від 06 березня 2007 року, переписав зміст рішення, замість того, щоб вказати - що саме він виправляє, тому ця ухвала господарського суду Харківської області за своїм змістом не відповідає ухвалі про виправлення описки, незалежно від її назви.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що описка в розумінні зазначеної статті Господарського процесуального кодексу України –це випадкова помилка в рішенні, допущена при його викладенні.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в   їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що господарським судом першої інстанції порушено та не вірно застосовані норми процесуального права, а саме –положення  статті 89 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що ухвалене ним рішення від 16 лютого 2007 року у справі №47/757-06, з урахуванням  ухвали господарського суду Харківської області від 06 березня 2007 року, підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями  99, 101, п. 2 статті 103, п. 4 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 16 лютого 2007 року у справі №47/757-06, з урахуванням  ухвали господарського суду Харківської області від 06 березня 2007 року у справі №47/757-06, скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства національної акціонерної страхової компанії "Оранта" в особі  Орджонікідзевського відділення Харківської обласної дирекції (61007, м. Харків, вул. Миру, 2, р/р 8880 в ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 351016, код 02310228) на користь Дочірнього підприємства "Спринтер" (61053, м. Харків, пров. Новожанівський, 11, р/р 8780 в ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 351016, код 30534106) заборгованості у розмірі 689 699,60 грн., 6 897,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

суддя

суддя