ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.07 р.                                                                               Справа № 10/442

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк  Л.А.

за участю представники сторін:

від позивача – Левада Ю.Н. – довіреність;

від відповідача –  Бородулін С.В. – довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом  Комунального  підприємства  «Маріупольське  виробниче  управління  водопровідно-каналізаційного  господарства м.Маріуполь,

до  Товариства  з  обмеженою  відповідальністю  «Зенон» м.Маріуполь,

про  стягнення  заборгованості  у  сумі 2 664,90  грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся   позивач, Комунальне  підприємство «Маріупольське виробниче  управління  водопровідно-каналізаційного  господарства м.Маріуполь,  з  позовом  до  відповідача,  Товариства  з  обмеженою  відповідальністю  «Зенон» м.Маріуполь,  про  стягнення   заборгованості  у  розмірі 2 710,43  грн.  договору  № 2106  від  04.01.2005 р.    на  відпуск  питної  води  і  прийому  господарсько-побутових  і  виробничих  стічних  вод  у  систему  міської  каналізації,  індексу  інфляції  у розмірі  494,10  грн., пені  у  розмірі 437,14  грн., 3 % річних  у  розмірі 168,52  грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог  позивач посилається на договору  № 2106  від  04.01.2005 р.,  копії  рахунків,  Акти   отриманих  послуг  за  період жовтень 2005 р. –жовтень 2006 р.,  реєстри вручення   рахунків,  розрахунок  позовних  вимог.

Відповідач у відзиві  на  позовну заяву  № 1  від 19.01.2007 р.  та  в  судових  засіданнях  проти  позовних  вимог  заперечував,   вважає  посилання  позивача   на  наявність  заборгованості   є  таким,    що  не  відповідають  дійсності,  оплату  отриманих  послуг  за  період  з грудня  2005 р.  по  грудень  2006  р.  здійснював  регулярно,  підтвердження  своїх  доводів  надав  до  суду  копії  рахунків  та  копії платіжних доручень.

15.02.2007 р.  позивач  надав  до  суду  пояснення  до  позовних  вимог,  в  яких  уточнив,  що 09.03.2006 р. у приміщенні  відповідача  була  проведена контрольна  перевірка  лічильника  та  виявлено  відсутність  пломби  на лічильнику; 15.03.2006 р.  при  обстеженні  приміщення  відповідача  службою КІПіА  позивача,   був  підтверджений  факт  обриву  пломби  та  відповідно  до п.9.6. Правил  користування  системами  комунального  водопостачання  і  водовідведення  в  містах та  селищах  України здійснив  нарахування спожитих  послуг по діаметру  труби 20 мм  у  розмірі  4 596,90  грн.

14.06.2006 р.   була проведено коригування  нарахованої суми, у зв’язку    з тим,  що  діаметр  труби  у  відповідача   встановлений  15  мм,    сума  до  сплати  за  березень  була  перерахована  та  встановлена  у розмірі 2 664,90  грн.

26.02.2007 р.  позивач  надав  до  суду  заяву  про  уточнення  позовних вимог,  в  якій підтримав  позовні  вимоги  щодо   стягнення   заборгованості  у  розмірі 2 710,43  грн.  договору  № 2106  від  04.01.2005 р.    на  відпуск  питної  води  і  прийому  господарсько-побутових  і  виробничих  стічних  вод  у  систему  міської  каналізації,  пені  у  розмірі 437,14  грн., 3 % річних  у  розмірі 168,52  грн.  та  зменшив  індекс інфляції  до  393,38  грн.

25.04.2007 р.  позивач  до  суду  надав  заяву  № 0241/17466  від  25.04.2007 р.,   в  якій  зменшив  позовні  вимоги  щодо  стягнення  суми  основного боргу  за  березень  2006 р  до  2 664,90  грн.,  від  стягнення  індексу  інфляції  у розмірі   393,38  грн., пені  у  розмірі 437,14  грн., 3 % річних  у  розмірі 168,52  грн. відмовляється.

Заявлене  клопотання  суд  задовольнив  на  підставі  положень  ст.22  Господарського  процесуального  кодексу  України  та  розглядає  зменшені позовні  вимоги,  надані  до  суду  позивачем  від  25.04.2007 р.

Представник  відповідача  у  судовому  засіданні  25.04.2007 р. зменшені  позовні  вимоги  не  визнав  з  підстав  раніше  викладених  у  відзивах.

Ухвалою  суду  від 26.02.2007 р.  суд  залучив  до  участі  у розгляді  справи  посадових  осіб   позивача  та  відповідача,  які  приймали  участь  у  складанні  Акту  від 09.03.2006 р.,  15.03.2006 р.

Посадова  особа   позивача  Роенко Н.П., підтвердила,  що   приймала  учать  у  складанні  Акту  № 2106  від 09.03.2006 р.,  підтвердила  факт  відсутності  пломби  держперевірки  на  водолічильнику,  відсутність  або  наявність  іншої  пломби  встановити  було  не  можливо,  оскільки  обвідна  лінія    знаходилась  під  пластиком. Вважає,  що  відсутність  пломби   сприяло  можливому використанню недоврахованого  об’єму   води,  підтвердити  факт  того,  що  лічильник  знаходився    не  в  робочому  стані   не  може.

Посадова  особа  позивача Охрименко  О.А.  у  поясненнях  до суду,  підтвердила,  що  приймала  участь  у  складанні  акту  № 2106  від 15.03.2006 р.

При  обстеженні    санвузла  відповідача,   був  підтверджений  факт  відсутності   пломби  держперевірки  та  встановлено,  що  інша  пломба ,  якаю  здійснювалось  припомблування  водолічильника  до  труби,  була  пошкоджена (зірвана).

При  складанні Акту  № 2106  від 15.03.2007 р.  діаметр  труби  не  замірювався,  данні  були  враховані  з  Акту  від 09.03.2007 р.  та    з  Акту  введення  в  дію  водолічильника.

За  наслідками  іспитів  було  встановлено,  що  водолічильник  не  підлягає  використанню  та  його  було  списано.

За  результатами  Акту  від  15.03.2007 р.  на  підставі  п.4.19  Правил   користування  системами  комунального  водопостачання   і  водовідведення  в  містах та  селищах України.

Посадова  особа  Кійко Н.В. відповідача   в   поясненнях до  суду  сповістила, що  постійним  контролером,  якій  знімав  показники  лічильника  була Охрименко.

09.03.2007 р.  акт  складали  інші  посадова  особи  позивача.Підтвердила,  що  дійсно  однієї  пломби  на  лічильнику  не  було,  оскільки,   лічильник  знаходився  у  санвузлі  кафе,  це  місце  загального  користування і  її можливо  пошкодити відвідувачі кафе. При  складанні Акту  від 09.03.2007 р. лічильник  був  у  робочому  стані.

Попередження про  встановлення   нового  водолічильника  було виконано  та  перевірка лічильника та його  встановлення  відбулось  12.04.2006 р.

Від  підпису Акту  від 15.03.2006 р. відмовилась,  так  як  не була  згодна, що  там відсутні дві пломби  та  діаметр  труби 20 мм.

На  підставі  положень  ст.69  Господарського процесуального  кодексу  України  термін  розгляду  справи  продовжувався  за  клопотанням  сторін.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені документи, заслухав  пояснення  позивача, суд вважає, що позовні  вимоги не  підлягають   задоволенню  з наступних підстав.

Матеріалами   справи   встановлено,  що  04.01.2005 р.  між  позивачем   (виконавцем)  та   відповідачем  (абонентом)  був  підписаний  договір  № 2106  на  відпуск  питної  води  і прийом  господарсько-побутових  і  виробничих стічних  вод  у  систему  міської  каналізації.

Термін  дії  договору  сторони  встановили  до  31.12.2005 р.   та  встановили,  що  він  вважаться  щорічно  продовженим, якщо  за  місяць  до  закінчення  терміну  дії  договору  не  поступає  заяви  однієї  із  сторін  про  відмову  від  договору  або  його  перегляду

Ціну  та  порядок  розрахунків  сторони  встановили  у  Розділі 4  договору.

Як  убачається  з наданих  до  суду  документів,  підставою  звернення позивача до  суду  про  стягнення  2 664,90  грн.,  став  той  факт,  що 09.03.2006 р.  при  перевірці  водолічильника,  який  знаходився    у  санвузлі  приміщенні  кафе  відповідача,  був  встановлений  факт  відсутності  пломби  держперевірки.

За  наслідками  відсутності  пломби  держперевірки,  працівниками  позивача  було  здійснено  вихід  на  об’єкт   відповідача  та  складено  акт  від  15.03.2006 р.

Вказаний  Акт   містив  відомості  щодо  відсутності  двох  пломб – держперевірки  та  пломби,  яка  приєднує  водолічильник  до  труби.

За  результатами    складання   Акту  від  15.03.2006 р.,   на підставі  п.4.19  Правил   користування  системами  комунального  водопостачання   і  водовідведення  в  містах та  селищах України  (далі  Правила користування)  відповідачу  було  нараховано  до  сплати  4 596,90  грн.  за   спожиті  послуги  на  підставі  пункту  9.6 Правил.

А  також  відповідача  було  зобов’язано   в  термін  до  15.04.2006 р.  провести  державну  перевірку  лічильника  та  прийняти  його  до  роботи.

Рахунок   № 2106  на  суму  4 596,90  грн.  був  вручений  представнику    відповідача  03.04.2006 р.,  про  що  свідчить  підпис  особи  на  реєстрі  вручення  рахунків  за  березень  2006 р.

В  подальшому,  за  результатами  звернення відповідача ,  позивачем  був  встановлений  факт  невірного  застосування  діаметру  труби,  замість 15  мм  при   розрахунку  об’єму  використаної  води  використовувався  діаметр  труби 20 мм.

За  результатами  перерахунку  до  сплати  відповідачу  за  березень  було нараховано    2 664,90  грн.

Обгрутовуючи  позовні  вимоги  щодо  стягнення  заборгованості  за  березень  2006 р., позивач  посилався  на  Акт  перевірки  від 09.03.2006 р., 15.03.2006 р.  п.п.4,19 та 9.6 Правил.

Приймаючи  рішення  по  справі,  суд  враховує  наступне.

25.04.2007 р.  позивач  надав  до  суду  заяву  № 0241/17466  від  25.04.2007 р.,   в  якій   відмовляється    від  стягнення  індексу  інфляції  у розмірі   393,38  грн., пені  у  розмірі 437,14  грн., 3 % річних  у  розмірі 168,52  грн. відмовляється.

Сторонам  у  судовому  засіданні   роз’ясненя   наслідки  відповідних процесуальних  дій   у  відповідності  з  положеннями  ст.78  Господарського  процесуального  кодексу  України.

Судом  перевірені  повноваження  а  також  ті  обставини,  що  відмова  від  позову  не  буде  порушувати  будь-яких  інтересів  інших  осіб.

Враховуючи викладене,  з урахуванням  заяви  представника  позивача,  суд  вважає  що  позовні  вимоги  щодо  стягнення  індексу  інфляції  у розмірі   393,38  грн., пені  у  розмірі 437,14  грн., 3 % річних  у  розмірі 168,52  грн.  підлягають  припиненню провадження  по  справі  на  підставі п.4  ст.80 Господарського процесуального  кодексу  України.

При  вирішенні  позовних  вимог  щодо  стягнення  суми  основного  боргу  у  розмірі  2 664,90  грн.,  суд  враховує  положення  статті  173 Господарського  кодексу  України,  якими  визначено,  що господарським  визначається  зобов’язання,  що  виникає  між  суб’єктом   господарювання  та  іншим  учасником   відносин  у  сфері  господарювання з  підстав,  передбачених  господарським  кодексом,  в  силу  якого  один  суб’єкт  (зобов’язана   сторона, у тому  числі  боржник)  зобов’язаний   вчинити  певну  дію  господарського  чи  управлінського-господарського  характеру  на  користь   іншого  суб’єкта  (виконати  роботи, передати  майно, сплатити  гроші,  надати  інформацію тощо),  або  утриматись  від  певних  дій, а інший  суб’єкт  (управлена  сторона, у тому  числі  кредитор)  має  право  вимагати  від  зобов’язаної   сторони  виконання  її  обов’язку.

Як  передбачено  у  статті 174  Господарського  кодексу  України,  підставами  виникнення  господарських  зобов’язань   є,  зокрема,   господарські договори  та  інші  угоди,  передбачені  законом.

Відповідно  до п.4.4  договору  сторони  встановили,  що   про  об’єм  поданої  води  та  приймання  стоків  між виконавцем  та  абонентом  щомісяця підписується  акт. Порядок  визначення об’ємів  наданих послуг  визначається  договором, Правилами  користування  системами комунального  водопостачання  та  водовідведення  в  містах  та  селищах  України  та  Правилами  прийму  стічних  вод   підприємств  у  систему  міської  каналізації  м.Маріуполя.

Акт  підписується  уповноваженими  особами  виконавця  та  абонента. У  разі  відсутності  уповноваженої  особи  абонента   при  складанні  Акту,  виконавець  складає  Акт  з  будь-яким  робітником  абонента,  зазначаючи  у  Акті  його  прізвище  та  посаду. Цей  акт  є  дійсним. У  разі  відмови  представника (та  у  разі  його  відсутності робітника)  абонента  підписати   Акт,  він  підписується  виконавцем  і  робиться  напис  «відмова  від  підпису. Оформлений  таким чином  акт  є  дійсним  і  обов’язковим   до  взаєморозрахунків.

Дослідив  Акт  від  0903.2006 р.  та  15.03.2006 р.,  суд  встановив,  що  в  ньому  визначено,  що  представник  відповідача  відмовився  від  підпису.

Представник  відповідача   посилався  на  знаходження  опломбованого  лічильника  у  місці   загального  користування  та  відсутність  своєї  вини,  відсутність  факту   встановлення  нераціонального  використання  води  та  робочий  стан  лічильника  при  складанні  Акту  09.03.2006 р.

Заперечуючи  проти  обставин, викладених  у  спірних  актах  відповідач  посилався  на  невірне  застосування  позивачем  діаметру труби,  замість 15 мм  було  вказано 20 мм; в  Акті  від  15.03.2006 р.  було  встановлено  відсутність  двох  пломб,  в  той  час  як  у  акті  від  09.03.2006 р.  був  встановлений  факт  лише  відсутності пломби  держперевірки.

Також  відповідач  звертав  увагу  суду  та  той  факт.  що  у  акті  від  15.03.2006 р.,  який  надав  позивач   міститься  запис  припломбована  до  труби пломба № 14 ВПХ  зірвана, в  той  час, як  у  Акті  який  був  наданий  відповідачу   міститься  лише  запис  що  зірвана  пломба  держперевірки.

Крім  того,  відповідач  посилався  на  безпідставне  нарахування  об’єму   спожитої  води,  оскільки  в  термін  до   15.04.2006 р. новий  водолічильник було введено  в  дію.

Вказані  доводи  відповідача, суд  вважає,  такими,  що  не  можуть  прийняті  до  уваги,  оскільки,  відповідно до  Правил  користування  абонент  відповідає  за  цілісність  та  зберігання  водолічильника, пломб  та  з’єднань  водолічильника,  запірної  арматури,  манометру  та  іншого  обладнання  водолічильного  вузла,  незалежно  від  його  місця  розташування.

У  випадку   пошкодження  водолічильника,   зокрема  обриву  пломб, абонент  зобов’язаний    придбати  водолічильник    або  сплатити  вартість  його  демонтажу,  ремонту  та  установки.

При   цьому  водоканал здійснює  розрахунок  витрат  води  у  відповідності  з пунктом 9.6 Правил користування.  з  часу  дня  виписки  останнього  рахунку,  але  не  більше  ніж за  один  місяць.

Відповідно  до  пункту  9.6 Правил  користування,    водоканал здійснює  розрахунок  витрат води враховуючи  пропускну  можливість  вводу  труби  при скорості   руху  води  в ній 2 м/сек протягом 24 годин  за  фактичний  час  по  день  усунення порушення.

Представник відповідача  у  судовому   засіданні  підтвердив  відсутність  однієї  пломби  держперевірки. Таким  чином,  суд  вважає,  що  факт наявності  або  пошкодження  іншої  пломби  не  має  значення  при  розрахунку  витрат води.

В  той  же  час,  суд  вважає  обгрунтованим  заперечення  відповідача  у  Акті  від  09.03.2006 р.  та 15.03.2006 р.  щодо  невірного  застосування  діаметру  труби,  оскільки  вказані  показники  впливають  на  розрахунок  витрат спожитих  послуг.

Дослідив  листування,  яке  відбулось  між  сторонами,  а  саме  листи   позивача  № 1159  від  30.06.2006 р.,  суд  встановив,  що   позивачем  був   проведений  перерахунок  витрат спожитих послуг  застосуванням діаметру  труби 15 мм  та  встановлено  до  сплати  замість 4 596,90  грн.  лише  2 664,90  грн.

Статтею 193   Господарського  кодексу  України  встановлено,  що  суб’єкти   господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання   належним  чином  відповідно  до  закону,  інших  правових  актів,  договору.

Як  визначили  сторони  у  пункті 4.6.  договору,  на  підставі  Акту    абоненту  виписується  рахунок  за  надані  послуги. Рахунок  вручається  уповноваженій  особі  абонента    за  місцемзнаходження  останнього. Якщо  під  час  вручення  рахунку  уповноважена  особа  абонента  відсутня або  ухиляється  від  прийому  рахунку,  останній  може  бути  вручений будь-якому  іншому  робітнику  абонента. У  разі  вручення  рахунку  представник  виконавця  робить  запис  кому  вручено  рахунок  та  дату  вручення. Вручений  таким  чином рахунок  є дійсним і  підлягає  обов’язковій   оплаті. Рахунок  також  може  направлятись  поштою.

У  пункті 4.7  договору  сторони  встановили,  що  абонент  сплачує  отримані  послуги  у  термін  до  п’яти   календарних  днів  з  моменту  отримання рахунку.

При  досліджені  матеріалів  справи,  суд  встановив,  що  відповідачу  надавався  для  сплати  рахунок  на суму  4 596,90  грн.

Крім  того,  відповідач не  заперечував  проти  отримання  листа  позивача   № 1159  від  30.06.2006 р.  з  інформацією  про  необхідність  сплатити  2 664,90  грн.

В  той  же  час  до  суду  не  було  надано  будь-яких    доказів  про  наявність  рахунку   на 2 664,90  грн.  та  документів  того,  що  зазначений   рахунок  був вручений  відповідачу.

Статтею  530  Цивільного кодексу  України  визначено, якщо  у  зобов’язанні   встановлений строк (термін)  його  виконання,  то  воно  підлягає  виконанню  у  цей  строк (термін).

Зобов’язання,  строк (термін)  виконання  якого  визначений  вказівкою на подію, яка  неминуче  має  настати,  підлягає  виконанню  з  настанням  цієї  події.

Враховуючи  викладене,  суд вважає,  що  на  час  розгляду  справи   у  відповідача  не  виникло  зобов’язань   по  сплаті  спожитих  послуг  за  березень  2006 р.

Таким  чином,  позовні  вимоги  щодо стягнення  2  664,90  грн.  не  підлягають  задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню  в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 530  Цивільного кодексу  України,  статтями  173,  174 Господарського  кодексу  України, статтями 17, 18  Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, Правил користування  системами  комунального  водопостачання  та  водовідведення  в  містах  та  селищах  України,  статтями 22,  30,  32,  33,  43,  49,  69,   п.4  ст.80,  82,  84,  85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И  В  :

Відмовити  у  задоволені позовних  вимог  Комунального  підприємства  «Маріупольське виробниче  управління  водопровідно-каналізаційного  господарства м.Маріуполь,  заявлених   до  Товариства  з  обмеженою  відповідальністю  «Зенон» м.Маріуполь,  про  стягнення   заборгованості  у  розмірі 2 664,90  грн.  договору  № 2106  від  04.01.2005 р.    на  відпуск  питної  води  і  прийому  господарсько-побутових  і  виробничих  стічних  вод  у  систему  міської  каналізації.

Припинити  провадження  по  справі  за позовом  Комунального  підприємства  «Маріупольське виробниче  управління  водопровідно-каналізаційного  господарства м.Маріуполь, до  Товариства  з  обмеженою  відповідальністю  «Зенон» м.Маріуполь,  про стягнення  індексу  інфляції  у розмірі   393,38  грн., пені  у  розмірі 437,14  грн., 3 % річних  у  розмірі 168,52  грн.   на  підставі п.4  ст.80  Господарського процесуального кодексу  України.

В  судовому  засіданні  за  згодою  сторін  було  оголошено  вступну  та  резолютивну  частину  рішення. Повний  текст  підписано 03.05.2007 р.

Суддя

Пом. с: Давидовська Т.В.,

тел.: 305-75-46

Надруковано 3 прим.