ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 р.
№ 18/279-06

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Першиков Є.В.

судді
Савенко Г.В.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Акціонерного товариства відкритого типу "Концерн "Весна"

на
постанову  від 28.11.2006р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі
№  18/279-06 Господарського суду  Дніпропетровської області

за позовом
Акціонерного товариства відкритого типу "Концерн "Весна"

до

Дніпропетровської міської ради

про
визнання договору поновленим та зобов’язання видати договір

Представники сторін : не з’явилися

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського  суду Дніпропетровської області  від 03.10.2006 року у справі № 18/279-06, яке залишене без змін постановою  від 28.11.2006р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду,   відмовлено в позові  Акціонерному  товариству  відкритого  типу „Концерн Весна” до  Дніпропетровської міської ради   про   визнання договору поновленим та  зобов’язання видати договір.

Акціонерне товариство відкритого типу "Концерн "Весна" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить  скасувати постанову від 28.11.2006р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду і рішення господарського  суду Дніпропетровської області  від 03.10.2006 року у справі № 18/279-06, та позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2003 року між Дніпропетровською міською радою –орендодавцем та  Акціонерним товариством   відкритого типу „Концерн Весна” - орендар на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 137/7 від 26.02.2003 року був укладений  договір оренди земельної ділянки № 619, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку площею 0,5061 га, що розташована за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська,27 для фактичного розміщення промислового  майданчика № 4.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що земельна ділянка передається до 26.02.2006 року.  Після закінчення терміну договору його дія скінчується.

Пунктом 2.3  договору встановлено, що для продовження дії договору орендар зобов’язаний  у місячний термін до закінчення строку  оренди звернутися до  орендодавця з відповідним клопотанням .

23.01.2006 року позивач направив міському голові листа № 85, в якому просив дати вказівку відповідним службам на підготовку документів про продовження терміну дії оренди промислового майданчика № 4 по вул. Ленінградській, 27 .

Посилаючись на те, що орендар  продовжує користуватися зазначеною земельною ділянкою та на  відсутність письмових заперечень з боку  орендодавця, позивач просив суд на підставі ст.  764 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 33 Закону України „Про оренду землі” ( надалі Закон)   визнати  договір № 619 від 18.06.2006 року про оренду земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 27/31 поновленим на новий строк три роки  до 26.02.2009 року і на тих самих умовах, які були передбачені договором та зобов’язати Дніпропетровську міську раду  видати  договір оренди  земельної ділянки.

Колегія суддів зазначає, що статтею 116 Земельного кодексу України  визначено, що громадянин та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної  власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди   земельної ділянки.

Пунктом 34 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що питання регулювання земельних відносин вирішується відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради ( в тому числі надання  земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки).

Таким чином, попередні судові інстанції прийшли до вірного висновку , що способом волевиявлення ради  є прийняття відповідного рішення на засіданнях сесії ради.

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпропетровською міською радою на сесії ХХІV скликання прийнято рішення від 02.06.2004 року № 54/17, у зв’язку з набуттям чинності нової редакції Закону України „Про оренду землі” та затвердженням постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року №220 Типового договору оренди землі процедура поновлення дії договорів оренди земельних ділянок у місті  вимагала уточнень, змін  та доповнень. З метою забезпечення дотримання вимог чинного законодавства міська рада визначила, що всі договори оренди земельних ділянок, укладені міською радою, припиняються у разі  закінчення строку, на який  їх  було укладено; укладення договорів оренди на новий строк здійснюється виключно за письмовим зверненням орендаря, на підставі рішення  ради про передачу земельної ділянки в оренду у  встановленому порядку.

Отже, радою прийнято рішення про заперечення щодо поновлення укладених  договорів оренди земельних ділянок та про надання цих ділянок  надалі в оренду лише на підставі рішення ради у встановленому порядку шляхом укладання договорів в  новій редакції відповідно до норм чинного земельного законодавства, які було змінено.

Рішення є чинним і є обов’язковими до виконання на відповідній території згідно  зі  статтею 144 Конституції України.

В силу ч.1 Закону  договір оренди землі припиняється зокрема,  в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Посилання позивач на  ч. 3 ст. 33 Закону України  "Про оренду землі"  обґрунтовано відхилено апеляційним судом, оскільки, як вже зазначалося,  колегіальним органом –Дніпропетровською міською радою рішення про поновлення договору  оренди спірної земельної ділянки не  приймалося.

Отже, оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її  скасування не вбачається.

Керуючись, ст.ст.111-5,  111-9, 111-7, 111-11   Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Акціонерного товариства відкритого типу "Концерн "Весна" залишити без задоволення.

Постанову від 28.11.2006р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 18/279-06 Господарського суду  Дніпропетровської області  залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                    Є. Першиков

Судді                                                                                              Г. Савенко

І.  Ходаківська