КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2007                                                                                           № 13/234

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Кондес  Л.О.

суддів:                                          Куровського  С.В.

Михальської  Ю.Б.

при секретарі:                     Василів О.В.

За участю представників:

від позивача - Кусий В.М. - директор

від відповідача - Качерова Л.Б. – дов. № юр – 602/з від 12.12.2006

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.02.2007

у справі № 13/234 (Кондратова І.Д.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта"

про                                                  стягнення 33 494,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.02.2007 у справі

№ 13/234  позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Сервіс” до Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта” про стягнення 33 494,00 грн. задоволено частково. На підставі рішення суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основний борг на загальну суму 27 720,00 грн., 227,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 97,96 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач  звернувся  з апеляційною скаргою, просить його скасувати, посилаючись на те, що рішення необґрунтоване та при його прийнятті судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що у нього відсутня заборгованість перед Позивачем, оскільки ТОВ „Сервіс” не виконало роботи для ЗАТ „Укрнафта”, у зв’язку з чим акти виконаних робіт за Договором, які є підставою для розрахунків між сторонами, не підписувалися, отже у відповідача відсутні зобов’язання по оплаті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників  сторін, дослідивши матеріали справи, колегія встановила наступне:

28.10.2003 між позивачем та відповідачем укладено договір

№ 11/741-К  на виконання поточного ремонту адмінприміщення по Кудрявському узвозу, 5а.

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору замовник (відповідач) доручив, а підрядник (позивач) прийняв на себе обов'язок виконати роботи по поточного ремонту адмінприміщення по Кудрявському узвозу, 5а (далі роботи). Строк виконання робіт відповідно до п.3.1 договору № 11/741-К складає один місяць з дати затвердження або погодження цього договору у

ВАТ „Укранафта”.

Внаслідок укладення угоди між сторонами згідно статті 4 Цивільного Кодексу Української РСР, виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 332 Цивільного кодексу Української РСР за договором підряду підрядчик зобов'язується виконати на свій ризик певну роботу за завданням замовника з його або своїх матеріалів, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу.

Статтею 342 Цивільного кодексу Української РСР, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядчиком відповідно до договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від договору або інших недоліків заявити про них підрядчикові без зволікання.

Згідно з абзацом 2 пункту 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зі змісту абзацу 2 пункту 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України, норми цього кодексу застосовуються до триваючих по договору прав та обов'язків, а отже, до правовідносин, які виникли між сторонами внаслідок виконання основного зобов'язання по зазначеному договору на даний момент слід застосовувати положення Цивільного кодексу України.

На виконання Договору № 11/741-К, позивачем було виконано роботи, що підтверджується Актом приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2003 року (ф. №КБ-2в) та Довідка про вартість виконання підрядних робіт та витрат за листопад 2003 року (ф. №КБ-3).

Відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2003 року по договору № 11/741-К сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 27 720,00 грн.

Заперечення Відповідача про те, що роботи Позивачем не були виконані, а зазначені Акт приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2003 року (ф. №КБ-2в) та Довідка про вартість виконання підрядних робіт та витрат за листопад 2003 року (ф. №КБ-3) ніколи Відповідачем не отримувались не підтверджується наявними матеріалами справи, оскільки 12.11.2003 Позивачем на адресу Відповідача було направлено лист № 11-37/1 з додатками

(в тому числі ф. № КБ-2в та ф. № КБ-3 за виконані у листопаді 2003 року роботи на суму 27 720,00 грн.). Належним доказом направлення зазначеного листа є відмітка та штамп Відповідача про отримання зазначеного листа 17.11.2003 за вхідним № 3977. Посилання Відповідача, що згідно Книги вхідної кореспонденції за цим номером та датою було отримано інші документи, судом не приймаються, оскільки зазначена книга є внутрішнім  документом відповідача, що складений ним одноособово.

Також, 23.06.2004 Відповідачу було направлено претензію № 06-98 разом з додатками (в тому числі ф. № КБ-2в та ф. № КБ-3 за виконані у листопаді 2003 року роботи на суму 27 720,00 грн.), про що свідчить касовий чек про відправлення поштової кореспонденції № 80 від 23.06.2004.

Відповідно   до   п.   4.2   Договору  №   11/741-К,   оплата  виконаних  робіт здійснюється протягом 5 днів після підписання акту ф. КБ-3 шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Підрядника або передачі інших грошових документів.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач отримані листом

№ 11-37/1 від 12.11.2003 документи  не підписав.

Посилання відповідача на службову записку начальника ВКБ

Осипенка Б.В. про невідповідність вартості фактично виконаних робіт вартості заявлених в акті виконаних робіт в листопаді 2003 року, як на належний доказ неякісно виконаних позивачем робіт судовою колегією до уваги не приймається, оскільки зазначений документ є внутрішнім документом Відповідача, що складений ним одноособово та недоведений до відома Позивача. Також, в порушення Вимог до оформлення документів

ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 № 55, зазначений документ не має необхідних реквізитів таких, як дата складання, реєстраційний номер, назва організації, довідкові дані про організацію.

Інших доказів щодо неякісного виконання Позивачем робіт за договором №11/741-К відповідачем надано не було.

Частиною першою статті 875 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором будівельного підряду  підрядник зобов’язується збудувати і здати у встановлений   строк об’єкт або виконати інші будівельні роботи  відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов’язується надати підрядникові будівельний майданчик ( фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов’язок не покладається на підрядника, прийняти об’єкта або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною четвертою статті 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї сторони від підписання акта про це вказується в акті і він підписується іншою стороною. Підписаний однією стороною акт, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Також, частиною 6 зазначеної статті передбачено право замовника відмовитись від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об’єкта для мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк згідно умов договору, не допускаються  одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Таким чином, в порушення договірних зобов'язань відповідач Акт приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2003 року (ф. №КБ-2в) та Довідку про вартість виконання підрядних робіт та витрат за листопад 2003 року (ф. №КБ-3) не підписав, обґрунтованих зауважень щодо якості та об’єму виконаних робіт не надав, розрахунок з позивачем за виконані роботи не провів.

На момент розгляду справи суду не надано доказів сплати відповідачем позивачу заборгованості за договором № 11/741-К.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи те, що обсяг робіт за договором, який встановлено поясненнями сторін та документами, зібраними у справі, виконано позивачем, колегія вважає, що позовні вимоги про стягнення  27 720,0 грн. основного боргу за виконані у листопаді 2003 року роботи, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, Позивач заявив вимоги про стягнення неустойки, посилаючись на норми Закону України „Про майнову відповідальність за порушення умов договору підряду (контракту) про виконання робіт на будівництві об'єктів” у розмірі 5774,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що вимоги позивача в частині стягнення неустойки з відповідача у розмірі 5774, 00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки закон, на підставі якого розраховано суму неустойки, набирає чинності лише 01.01.2008.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково щодо стягнення з відповідача основного боргу у сумі 27 720, 00 грн.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв’язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ВАТ „Укрнафта” залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 12.02.2007 по справі № 13/234 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 13/234 повернути  Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Кондес  Л.О.

Судді                                                                                          Куровський  С.В

Михальська  Ю.Б.