ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.                                                           Справа № 10/3476-А

м. Житомир

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився,

від відповідача: Демчук Н.О., довіреність №146 від 02.04.2007 року,

розглянувши апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полонському районі, м. Полонне Хмельницької області

на постанову господарського суду Хмельницької  області

від "11" липня 2006 р. у справі № 10/3476-А (суддя Виноградова В.В.)

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницькоїобласті, м. Полонне Хмельницької області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полонському районі,                м. Полонне Хмельницької області

про зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полонському районі  вчинити дії по підписанню акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих,  яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та включити до нього суми виплачених пенсій відносно громадянина Адамця Івана Миколайовича за період з 01 травня 2004 року по 01 травня 2006 року на суму 3736,26 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Хмельницької області від 11.07.2006 року у справі №10/3476-А позов управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області задоволено: зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полонському районі  вчинити дії по підписанню акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих,  яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та включити до нього суми виплачених пенсій відносно громадянина Адамця Івана Миколайовича за період з 01 травня 2004 року по 01 травня 2006 року на суму 3736,26 грн. не пізніше одного місяця з дня набрання чинності постанови суду (а.с.112-114).

Не погоджуючись з прийнятою постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полонському районі звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в позові (а.с.118-120).

Вказує, що відповідно до ст.7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" за відсутності у Фонді особових справ зазначених осіб, Фонд не має правових підстав для здійснення відшкодувань Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Зазначає, що правове регулювання питань відшкодування шкоди потерпілим, які отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання і не є застрахованими в Україні, здійснюється згідно з міжнародними угодами. Зокрема, ст.2 Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язані з виконанням ним трудових обов'язків, підписана 9 вересня 1994 року державами колишнього Союзу РСР, в тому числі і Україною, про те, що відшкодування потерпілому шкоди, вчиненої внаслідок нещасного випадку на виробництві, здійснюється стороною тієї держави, де стався страховий випадок. Питання надання пенсій, в тому числі і пенсій по інвалідності регулюються Угодою країн-учасниць Співдружності Незалежних Держав про гарантії прав громадян держав співдружності у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. згідно з ст.3 якої призначення та виплата пенсій громадянам інших держав - учасників СНД в галузі пенсійного забезпечення здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Проведення взаєморозрахунків між Фондами не передбачено.

Вважає, що пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадян держав-учасників СНД в галузі пенсійного забезпечення та членів їх сімей, які здійснюються за законодавством держави, на території якої вони проживають, не повинні враховуватись при призначенні, проведенні перерахування сум щомісячних страхових виплат, а тим більше відшкодовуватись Фондом соціального страхування Пенсійному Фонду України.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Позивач - Управління Пенсійного фонду України у Полоннському районі Хмельницької області в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

В письмових запереченнях зазначив, що місцевим господарським судом правомірно встановлено, що лише на підставі даних особових справ інвалідів, занесених до актів звірки, робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню, надсилають ці дані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України, якому, в свою чергу надані повноваження проводити взаєморозрахунки з Пенсійним фондом України і вирішувати питання про відшкодування пенсійних витрат, визначених належним чином.

Просить постанову господарського суду Хмельницької області залишити без змін, а апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полонському районі - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що відсутність представника позивача не перешкоджає  розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві від 23.11.1979 року №10 (СРСР, Російська Федерація Кольський район Мурманської області) стався нещасний випадок на судні при роботі на підприємстві МИ-0119 "Володарск" к-з Ударнік" МРКС, який спричинив гр. Адамцю Івану Миколайовичу, 1956 року народження, трудове каліцтво. Згідно витягу із акту МСЕК серії ВТЭ-134 №094931 від 20.03.1980 року - група інвалідності - третя, причина - трудове каліцтво (а.с.7-10).

Позивачем понесені витрати на виплату та доставку пенсій призначену по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується актами звірок взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем, розрахунками сум виплаченої пенсії, актами щомісячної звірки по особових справах потерпілих, щомісячним розрахунком.

Позивачем понесено витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності  внаслідок нещасного випадку на виробництві потерпілому Адамцю Івану Миколайовичу за травень-грудень 2004 року в сумі 1196,08 грн., за січень-грудень 2005 року в сумі 1913,14 грн., за січень-квітень 2006 року в сумі 627,04 грн., що підтверджується актами звірок взаємних розрахунків між управлінням Пенсійного фонду України у Полонському районі та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Полонському районі, розрахунком витрат на виплату та доставку невідшкодованих пенсій по інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що акти щомісячної звірки за вказаний період складались окремо позивачем і відповідачем, але однією із сторін не погоджувалися внаслідок розбіжностей щодо необхідності включення сум потерпілому                                     гр. Адамцю І.М.,1956 р.н., який отримав трудове каліцтво внаслідок нещасного випадку на виробництві (Російська Федерація).

Згідно статті 10 Закону України “Про пенсійне забезпечення” пенсійне забезпечення громадян здійснюється органами Пенсійного фонду України і згідно статті 8 того ж закону Пенсійний фонд, поряд з іншими надходженнями, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами на заходи соціального страхування.

Відповідно до статті 81 Закону України “Про пенсійне забезпечення” призначення пенсій  і  оформлення  документів  для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Статті 21 та 28 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.1999 № 1105 (з відповідними змінами та доповненнями) передбачають обов’язок Фонду соціального страхування  від  нещасних  випадків відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні,  пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Збір та акумулювання страхових внесків здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відповідно до статті 46 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та статей 1, 2 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.

Положення ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” встановлюють що, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

З наведеного слід зробити висновок, що витрати, понесені Пенсійним фондом України у зв'язку з виплатою пенсій, передбачених ст. 26 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 22.02.2001 року   Фонд  сплачує  страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей),  які потерпіли  на  виробництві до 1 квітня 2001  року,  з  того  часу,  коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право  цих  працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги,  або коли таке право встановлено в  судовому порядку.

Потерпілі, документи  яких не передані до Фонду,  продовжують отримувати  належні виплати  та  соціальні  послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

16.05.2003 року Міністерством юстиції України зареєстрована постанова правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від  нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, якою затверджено "Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - Порядок).

Згідно п. 2 вказаного Порядку останній визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Спір виник на стадії проведення звірки витрат по особових справах потерпілих та підписання актів щомісячної звірки з підстав неприйняття Фондом соціального страхування від нещасних випадків до заліку витрат на виплату пенсій громадянам, нещасний випадок з якими стався за межами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про правонаступництво України" від 12.09.1991 року закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною радою Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України.

Стаття 9 зазначеного Закону передбачає, що всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Україна гарантує забезпечення прав людини кожному громадянину України незалежно від національної приналежності та інших ознак відповідно до міжнародно-правових актів про права людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року держави-учасниці Співдружності мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Відповідно до статті 3 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України.

Таким чином, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди.

Відповідач відмовився підписати акт звірки на відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій громадянину Адамцю І.М., який отримав  каліцтво на території колишніх республік СРСР.

Судова колегія вважає, що дія  Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, яка набула чинності для України 06.10.1995 року, не може поширюватись на вищезазначені випадки,  оскільки Угода передбачає відшкодування шкоди працівникам роботодавцем Сторони, законодавство якої поширюється на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Жодне законодавство з країн-учасниць СНД, які підписали дану Угоду, не могло поширюватись на зазначених громадян, оскільки останні отримали каліцтво в період дії законодавства СРСР.

Громадянин Адамець І.М. отримав трудове каліцтво 23.11.1979 року на території Російської Федерації, тобто до набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, господарський суд першої інстанції обгрунтовано зобов'язав відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полонському районі  вчинити дії по підписанню акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих,  яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та включити до нього суми виплачених пенсій відносно громадянина Адамця Івана Миколайовича за період з 01 травня 2004 року по 01 травня 2006 року на суму 3736,26 грн.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає  апеляційну  скаргу  без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм  матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що постанова господарського суду Хмельницької області від 11.07.2006 року у справі №10/3476-А є законною і обгрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198,200,205,206,212,254, п.п.6-7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд ,-

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Хмельницької області від 11 липня 2006 року у справі №10/3476-А залишити без змін, а апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полонському районі, м. Полонне Хмельницької області - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу №10/3476-А повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді: