ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21.02.07
м. Київ
№ 6/6-А

11.45 год.

За позовом                    Товариства
з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційна компанія
"Велтон.Телеком"

До відповідача           Національної комісії з питань
регулювання зв'язку України

Про                         визнання протиправним
рішення в частині, скасування рішення в
частині та зобов'язання

Суддя
Ковтун С.А. (головуючий)

Суддя Якименко
М.М.

Суддя
Хрипун О.О.

Секретар
судового засідання Мамонтова О.О.

Представники сторін:

від позивача                     Москаль Р.Б. (за дов. б/н
від 16.01.2007)

від відповідача                     не з'явились

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва
звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ)
"Телекомунікаційна компанія "Велтон.Телеком" до Національної
комісії з питань регулювання зв'язку України (далі -НКРЗ) про визнання
протиправним рішення відповідача № 275 від 18.05.2006 в частині залишення без
розгляду заяви позивача на переоформлення дозволу на використання номерного
ресурсу ємністю 5,0 тис. номерів з індексами 430ххх-434ххх для розвитку
місцевого телефонного зв'язку у місті Ужгород та скасування його в цій частині,
а також про зобов'язання відповідача переоформити відповідний дозвіл.

Ухвалою суду від 25.12.2006 було
відкрито провадження у справі № 6/6-А.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач зазначив, що він не звертався з заявою про надання дозволу на
використання номерного ресурсу, відтак, під час прийняття спірного рішення,
відповідач неправомірно послався на п. 2.14.2 Положення про порядок здійснення
державного регулювання номерного ресурсу, затвердженого рішенням Національної
комісії з питань регулювання зв'язку України № 42 від 05.08.2005 (далі
-Положення), яким передбачено, що заява оператора телекомунікації про надання
дозволу на використання номерного ресурсу залишається без розгляду у разі, якщо
документи подано не в повному обсязі або оформлено з порушенням вимог цього
Положення. Крім того, позивач своєчасно виконав вимогу відповідача, викладену в
листі від 28.03.2006, та протягом місяця надав останньому завірену Держзв'язком
копію розпорядження № 458 від 05.07.2004.

Оскільки позивач звертався з заявою
про подовження терміну дії дозволу на використання номерного ресурсу, то
відносини між позивачем і відповідачем повинні регулюватися розділом 5
Положення. При цьому зі сторони позивача не було бездіяльності щодо вирішення
питань з будівництва власної мережі та її підключення до телефонної мережі
загального користування України (далі -ТМЗК), відтак у відповідача не було
жодних підстав для відмови у подовженні терміну задіяння номерного ресурсу.

Відповідач позовні вимоги не визнав
у повному обсязі, зазначивши, що діяв у повній відповідності до законів
України, на підставі та в межах своїх повноважень, та у спосіб, передбачений
Конституцією України та законами України. Зокрема, за твердженням відповідача,
оскільки позивач у визначений термін не переоформив дозвіл на використання
номерного ресурсу і звернувся з відповідною заявою після терміну задіяння
номерного ресурсу, в силу п. 5.13 Положення про порядок здійснення державного
регулювання номерного ресурсу, затвердженого рішенням НКРЗ 05.08.2005 № 42,
дозвіл вважається недійсним. Також відповідач не погодився з доводами позивача
щодо непоширення розділу 2 вищевказаного Положення на порядок переоформлення
дозволу на використання номерного ресурсу, оскільки жодною нормою не визначено,
що цей порядок застосовується лише до заяв про виділення номерного ресурсу.

У
судове засідання 21.02.2007 представник відповідача на виклик суду не
з'явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв та клопотань суду не
подав, про день та час проведення судового засідання був повідомлений належним
чином.

Розглянувши надані позивачем
документи і матеріали, заслухавши пояснення його повноважного представника,
всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд встановив:

23.07.2001 Державним комітетом
зв'язку та інформатизації України було видано позивачу ліцензію серії АА №
009558 на право зайняття господарською діяльністю з надання послуг телефонного
зв'язку (крім відомчих об'єктів) -місцевого з правом створення власної мережі
ємністю понад 1000 абонентських номерів на території згідно з додатком.

Строк дії ліцензії встановлено з
22.07.2001 по 23.07.2016.

Додатком до вказаної ліцензії
визначена територія надання вказаних послуг, сере яких м. Ужгород.

Видача вказаної ліцензії Державним
комітетом зв'язку та інформатизації України мала місце в порядку і з підстав,
передбачених чинним на той час Законом України "Про зв'язок" від 16.05.1995
№ 160/95-ВР, який, відповідно до Положення про Державний комітет зв'язку та
інформатизації України, затвердженого Указом Президента України від 03.06.1999
№ 601/99, виконував функції Адміністрації зв'язку України.

Оскільки здійснення виду діяльності,
як зазначено у ліцензії серії АА
№ 009558 від 23.07.2001, потребувало виділення номерного ресурсу, яким є
ємність номерного простору, що використовується для позначення (ідентифікації)
мереж, послуг, пристроїв тощо в мережі електрозв'язку загального користування,
на підставі Положення про управління номерним ресурсом мереж електрозв'язку
загального користування України, затвердженого наказом Державного комітету
зв'язку та інформатизації України від 25.04.2002 № 82, Державним комітетом
зв'язку та інформатизації України було прийнято розпорядження № 458 від
05.07.2004 (далі -Розпорядження) про виділення позивачу номерного ресурсу.

Зокрема, відповідно до вказаного
Розпорядження, Державний комітет зв'язку та інформатизації України подовжив
позивачу дозвіл на використання номерного ресурсу ємністю 5,0 тис. номерів з
індексами 430ххх-434ххх для розвитку місцевого телефонного зв'язку у м.
Ужгороді. Термін задіяння номерного ресурсу -вісімнадцять місяців з дати видачі
Розпорядження, тобто до 05.01.2006.

18.11.2003 Верховною радою України
було прийнято Закон України "Про телекомунікації" № 1280-ІV, з
набранням чинності якого втратив чинність Закон України "Про зв'язок"
від 16.05.1995 № 160/95-ВР.

Законом України "Про
телекомунікації" № 1280-ІV номерний ресурс визначено як сукупність
цифрових знаків, що використовуються для позначення (ідентифікації) мереж,
послуг, пунктів закінчення мережі в телекомунікаційних мережах загального
користування (ст. 1 Закону), і наділено Національну комісію з питань регулювання
зв'язку України повноваженнями щодо розподілу, присвоєння, обліку номерного
ресурсу, видачу та скасування дозволів, нагляду за його використанням (п. 3 ст.
69 Закону).

Крім того, до повноважень НКРЗ
також було віднесено визначення порядку розподілу і використання номерного
ресурсу (п. 9 ст. 70 Закону).

05.08.2005 НКРЗ прийнято рішення №
42 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 13.09.2005 за № 1040/11320),
яким затверджено Положення про впорядкування здійснення державного регулювання
номерного ресурсу (далі -Положення).

Вказаним положенням визначено
комплекс заходів, спрямованих на вдосконалення порядку здійснення державного
регулювання номерним ресурсом ТМЗК.

Розділом 5 Положення визначений
порядок переоформлення дозволу на використання номерного ресурсу.

Зокрема, відповідно до п. 5.1
Положення, підставами для переоформлення дозволу на використання номерного
ресурсу можуть бути:

5.1.1. -зміна найменування чи
місцезнаходження юридичної особи або прізвища, імені та по-батькові чи місця
проживання фізичної особи;

5.1.2 -реорганізація юридичної
особи -суб'єкта господарювання шляхом зміни організаційно-правової форми,
перетворення, злиття, приєднання, поділу;

5.1.3. -переоформлення чи
подовження терміну дії ліцензії, на підставі якої було видано дозвіл;

5.1.4. -виникнення в оператора
інших потреб у зміні обсягу чи призначення номерного ресурсу, в тому числі у
разі потреби зміни нумерації при переході з аналогового фрагменту нумерації в
цифровий; при обміні частками (індексами) номерного ресурсу між операторами у
рівних обсягах при умові наявності у цих операторів дозволів на використання
номерного ресурсу;

5.1.5. - подовження терміну за
діяння номерного ресурсу;

5.1.6. -переоформлення дозволу на
використання номерного ресурсу, отриманого операторами телекомунікацій до
набрання чинності Законом та цим Положенням;

5.1.7 -у разі зміни Центральним
органом виконавчої влади у галузі зв'язку структури номерного ресурсу чи
простру нумерації існуючого плану нумерації.

Як зазначено вище, термін задіяння
номерного ресурсу позивача ємністю 5,0 тис. номерів з індексами 430ххх-434ххх
для розвитку місцевого телефонного зв'язку у м. Ужгороді було подовжено на
підставі Розпорядження до 05.01.2004.

21.12.2005 позивачем було підписано
заяву про переоформлення дозволу на використання на підставі розпорядження
Державного комітету зв'язку та інформатизації України  № 458 від 05.07.2004 номерного ресурсу
ємністю 5,0 тис. номерів з індексами 430ххх-434ххх для розвитку місцевого
телефонного зв'язку у м. Ужгороді, яку було отримано відповідачем 20.02.2006.

Підставою для переоформлення
дозволу на використання номерного ресурсу, відповідно до вказаної заяви та
листа позивача від 21.12.2005 № 1557/1, є подовження терміну задіяння номерного
ресурсу.

Таким чином, розгляд вказаної заяви
НКРЗ повинен був здійснюватись виходячи з норм Положення, які регулюють порядок
переоформлення дозволу на використання номерного ресурсу з підстави,
передбаченої пудпунктом 5.1.5. пункту 5.1. розділу 5 Положення - подовженням
терміну задіяння номерного ресурсу.

Відповідач листом № 220 від
28.03.2006 повідомив позивача, що заява не прийнята до розгляду на підставі п.
2.14.2 Положення, оскільки в пакеті документів відсутній оригінал дозволу на
використання номерного ресурсу. Також було повідомлено, що заява буде
розглянута у встановлені терміни після отримання відсутніх документів, якщо
відсутні документи не надійдуть до НКРЗ протягом місяця, позивачу може бути
відмовлено у переоформленні дозволу на використання номерного ресурсу.

У зв'язку з тим, що Державний
комітет зв'язку та інформатизації України свого часу не надав позивачу оригінал
розпорядження від 05.07.2004 № 458, позивач листом № 534 від 11.04.2006
звернувся до Державного департаменту з питань зв'язку та інформатизації з
проханням надати завірену копію розпорядження, яка була надана позивачу листом
№ 2202/1-01-38 від 18.04.2006.

19.04.2006 позивач надіслав копію
розпорядження відповідачу.

Однак, відповідач рішенням № 275
від 18.05.2006  залишив без розгляду
заяву позивача щодо переоформлення дозволу на використання номерного ресурсу
ємністю 5000 номерів з індексами 430ххх-434ххх у м. Ужгород, у зв'язку з
порушенням вимог п. 2.14.2 (п. 5.6) Положення. Дозвіл на використання номерного
ресурсу, наданий розпорядженням Державного комітету зв'язку та інформатизації
України № 458 від 05.07.2004, визнав недійсним.

Розділ 2 Положення передбачає
порядок розгляду заяв операторів телекомунікацій та виділення номерного
ресурсу. Вказаним розділом регламентовані дії, які пов'язані з отриманням
дозволу на використання відповідної
частки номерного ресурсу ТМЗК. З огляду на це, рішення, прийняття яких
регламентовано розділом 2 Положення, стосуються наслідків розгляду заяв про
виділення номерного ресурсу.

У той же час, розділом 5 Положення
врегульовані інші правовідносини, які ґрунтуються на наявному дозволі на
використані номерного ресурсу, і стосуються його переоформлення. В рамках
вказаного розділу передбачено звернення з заявою про переоформлення дозволу,
та, в залежності від підстави переоформлення, передбачено надання інших
документів, ніж тих, що зазначені у розділі 2 Положення.

Оскільки вказані норми є
процедурними нормами, то використання норм однієї процедури для врегулювання
правовідносин за іншою процедурою може мати місце у випадку безпосередньої
вказівки про це у Положенні, яке не містить подібного застереження.

Отже, оскільки процедурою
переоформлення дозволу за її наслідками передбачено виключно прийняття одного з
двох рішень: видачу нового дозволу або відмову у переоформленні дозволу (п.
5.10 Положення), рішення відповідача  про
залишення заяви без розгляду на підставі п. 2.14.2 є неправомірним. Крім того,
станом на час прийняття оскаржуваного рішення документи були подані у повному
обсязі, оскільки позивач надав копію розпорядження, яка вимагалась відповідачем.

Відповідно до п. 5.13 Положення до
моменту прийняття рішення про переоформлення дозволу або відмову в
переоформленні дія попереднього дозволу не припиняється. Не переоформлений в
установлений термін дозвіл вважається недійсним.

З огляду на це, в контексті даного
пункту, дозвіл вважається недійсним тільки у випадку відмови у його
переоформленні, або у випадку не звернення оператора про його переоформлення у
встановлений Положенням термін. У разі ж, якщо оператор звернувся до НКРЗ, і
заява прийнята до розгляду, до моменту прийняття рішення про переоформлення або
про відмову в переоформленні дія дозволу не припиняється.

Оскільки станом на час прийняття
оскаржуваного рішення заява позивача про переоформлення дозволу була прийнята
відповідачем і рішення про відмову в переоформлення дозволу НКРЗ не приймалось,
дії останньої щодо визнання недійсним дозволу на використання номерного
ресурсу, наданого розпорядженням Державного комітету зв'язку та інформатизації
України № 458 від 05.07.2004, також є неправомірними.

Підлягають задоволенню вимоги про
зобов'язання відповідача переоформити дозвіл на використання номерного ресурсу
ємністю 5,0 тис. номерів з індексами 430ххх-434ххх для розвитку місцевого
телефонного зв'язку у м. Ужгороді.

Підстава  для прийняття рішення про відмову у
подовженні терміну задіяння номерного ресурсу передбачена п. 5.8 Положення,
якою є бездіяльність оператора щодо вирішення питань з будівництва власної
мережі та її підключення до ТМЗК протягом більше ніж половини часу, відведеного
на задіяння виділеного ресурсу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта власних повноважень обов'язок доказування правомірності
свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач доказів бездіяльності
позивача щодо вирішення питань з будівництва власної мережі та її підключення
до ТМЗК протягом більше ніж половини часу, відведеного на задіяння виділеного ресурсу,
суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Оскільки визнання протиправним має
наслідком визнання нечинним чи скасування оскаржуваного рішення, суд вважає за
необхідне одночасно скасувати рішення Національної комісії з питань регулювання
зв'язку України № 275 від 18.05.2006 в частині залишення без розгляду заяви
товариства з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія
Велтон.Телеком»на переоформлення дозволу на використання номерного ресурсу
ємністю 5.0 тис. номерів з індексами 430ххх-434ххх для розвитку місцевого
телефонного зв'язку у м. Ужгород.

Судовий збір відповідно до ст. 94
КАС України підлягає стягненню на користь позивача з Державного бюджету
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7, 17, 72,  158, 161, 162, 163
та п. 6 прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Національної комісії з питань регулювання зв'язку України № 275 від 18.05.2006
в частині залишення без розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю
«Телекомунікаційна компанія Велтон.Телеком»на переоформлення дозволу на
використання номерного ресурсу ємністю 5.0 тис. номерів з індексами
430ххх-434ххх для розвитку місцевого телефонного зв'язку у м. Ужгород.

3. Зобов'язати Національну комісію з
питань регулювання зв'язку України переоформити товариству з обмеженою
відповідальністю  «Телекомунікаційна
компанія Велтон.Телеком»дозвіл на використання номерного ресурсу ємністю 5.0
тис. номерів з індексами 430ххх-434ххх для розвитку місцевого телефонного
зв'язку у м. Ужгороді.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь  товариства з
обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія Велтон.Телеком»3,4 грн.
судового збору.

5. Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку
та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.А. Ковтун (головуючий)

Суддя
М.М.
Якименко

Суддя
О.О. Хрипун

Постанова підписана 2 квітня 2007
року.