ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.
Справа № А-16/33

Позивач:  Коломийський центр профілактичної дезінфекції.

вул. Пушкіна,3,  м.Коломия, Івано-Франківська область, 78200.

до Відповідача:  Державна інспекція з контролю за цінами в Івано-Франківській області.

вул. Шашкевича,6,  м.Івано-Франківськ, 76000.

Cуддя  Калашник Володимир Олександрович

При секретарі   Гурик Ірина Прокопівна

Представники:

Від позивача: Паландюк І.М. - директор центру, (посвідчення №230 вид. 24.10.2003р.).

Шіляк Р.П. - представник, (довіреність б/№ від 17.04.2007р.).

Від відповідача: Кос Леся В. - начальник відділу контролю,

(довіреність №16/256-в від 06.03.2007р.).

Від відповідача: Літвінова Стефанія М. - гол.спеціаліст - юрисконсульт,

(довіреність б/№ від 30.01.2007р.).

Сторонам  роз"яснено права і обов"язки передбачені ст. 49, 51 КАС України.

СУТЬ СПОРУ:  заявлено позов про визнання  нечинним рішення про застосування економіних санкцй за порушення державної дисципліни цін від 14.11.2006р. за № 73.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи,  з”ясувавши її фактичні обставини, суд –

В с т а н о в и в:

Відповідачем,  Державною інспекцією з контролю за цінами в Івано-Франківській області, в жовтні 2006р., проведена перевірка у Позивача, Коломийський центр профілактичної дезінфекції, щодо дотримання державної дисципліни цін при формуванні і застосуванні тарифів на роботи і послуги за період з 01.11.2005р. по 01.05.2006р.

За матеріалами перевірки складено акт від 13.10.2006р., в якому зазначено, що Коломийським центром профілактичної дезінфекції, при наданні платних послуг до  фіксованих розмірів тарифів включаються обов"зкові податки і збори, в тому числі податок на додану вартість, а також непередбачену законодавством націнку  у розмірі 20 відсотків.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 1351 від 27.08.2003р. "Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідемілогічної служби", такі нарахування до основних тарифів не передбачені.

Враховуючи наведені обставини, Відповідачем винесено рішення від 14.11.2006р. за № 73 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, відповідно до якого Позивачу нараховані економічні санкції в сумі 10700,00 грн. та штраф в сумі 21400,00 грн.

Позивач вважає дане рішення незаконним, та просить суд визнати його нечинним.

Свої доводи в позовній заяві обгрунтовує тим, що відповідно до змісту ст. 35 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемілогічного благополуччя населення", оплата послуг у сфері забезпечення санітарного та епідемілогічного благополуччя, що не відноситься до медичної допомоги населенню, здійнюється за тарифами та прейскурантами, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 27.08.2003р. за № 1351  "Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідемілогічної служби", визначено тарифи на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідемілогічної служби. При цьому в зазначеній постанові дійсно не передбачено включення податку на додану вартість до затверджених тарифів.

Однак, п.1 ч.2 ст. 92 Конституції України, визначено, що система оподаткування, податки і збори встановлюються виключно законами України.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, види податків і зборів (обов"язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов"язки і відповідальність платників податків , визначається Законом України "Про систему оподаткування".

Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що операції платників податку з продажу товарів (робіт, послуг) на митній території України є об"єктом оподаткування.

Відповідно до ст. 6 Закону, об"єкти оподаткування, визначені ст.3, за винятком операцій, звільнених від оподаткування та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковується за ставкою 20 відсотків.

Пунктом 4.1 ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що база оподаткування операцій з продажу товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержаних податків та збрів (обов"язкових) платежів, за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів (робіт, послуг), згідно з Законами України з питань оподаткування. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв"язку з компенсацією вартості товарів (робіт, послуг), проданих (виконаних, наданих) таким платником податку.

В період здійснення господарської діяльності, за який проводилась перевірка, Позивач був платником ПДВ та зареєстрований в передбаченому Законом порядку, про що йому було видано свідоцтво.

Крім цього, відповідно до роз"яснень Державної Податкової Адміністрації України, наданих у відповідності до положень ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", тарифи (прейскуранти) на роботи і послуги, що надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідемілогічної служби, затверджені  Постановою КМ України від 27.08.2003р. за № 1351, без врахування податку на додану вартість, а тому при здійснені зазначених операцій застосовується повна ставка податку на додану вартість, яка додається до затвердженого постановою тарифу.

Таким чином, враховуючи наведені обставини та норми Закону, Позивач вважає рішення Відповідача про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін за № 73 від 14.11.2006р.  незаконним і таким, що підлгає скасуванню.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд  позов задоволити, а рішення визнати нечинним.

Відповідач позовні вимоги не визнав, та подав суду письмові заперечення.

Представник Відповідача в судовому засіданні поянив, що під-час проведеної держаною інспекцією з контролю за цінами в Івано-Франківській області перевіркою дотримання Позивачем державної дисципліни цін, при наданні платних послуг встановлені порушення вимог чинного законодавта в частині донарахування 20% їх вартості, пояснюючи це як додаванням податку на додану вартість.

Відповідач вважає такі дії Позивача неправомірними, а тому, 13.10.2006р., було винесено рішення № 73 від 14.11.2006р., про застосування до Позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, а саме, вилучення в дохід державного бюджету 10700,00 грн. необгрунтовано одержаної виручки та 21400,00 грн. штрафу.

Правомірність своїх дій Відповідач обгрунтовує наступним:

Законом України "Про забезпечення санітарного та еідемілогічного благополуччя населення, надано право Кабінету Міністрів України визначати перелік на тарифи та платні послуги, які надаються закладами санітарно-епідеміологічної служби.

Постановою КМ України від 15.10.2002р. за № 1544, затверджений перелік робіт і послуг у сфері забезпечення санітарного і епідемічного благополуччя населення, які виконуються і надаються за плату, а Постановою КМ України від 27.08.2003р. за № 1351, затверджено тарифи (прейскурант) на роботи і послуги, що виконуються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної сужби.

Відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України тарифів та послуг, що надаються за плату  закладами державної санітарно-епідеміологічної сужби, нарахування податку на додану вартість в розмірі 20%, не передбачено.

Згідно порядку ціноутворення, що діє на даний час, регульовані тарифи встановлюються з урахуванням кінцевої вартості послуги для споживача, тому включають в себе податок на додану вартість.

Відповідно до п.4 ст. 17 ГК України, система оподаткування в Україні повинна передбачати граничні розміри податків зборів, які можуть справлятися з суб"єктів господарювання.

При цьому податки та інші обов"язкові платежі, що відповідно до закону включаються до ціни товарів (робіт, послуг) або відносяться на їх собівартість, сплачується суб"єктами господарювання незалежно від результатів їх господарської діяльності.

Статтею 4 Закону України "Про податок на додану вартість", договірна (контрактна) вартість товарів (робіт, послуг) визначається за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержаних податків та зборів (обов"язкових) платежів, за винятком податку на доданувартість, що включаються в ціну товарів (робіт, послуг), проданих (виконаних, наданих) таким платником податку.

Таким чином, твердження Позивача відносно того, що Законом України "Про податок на додану вартість", визначається порядок формування регульованих цін і товарів, Відповідач вважає помилковим.

Роз"яснення ДПА України від 15.09.2003р. за № 8101/15/15-2416, стосовно необхідності додавання податку на додану вартість до тарифів на послуги державної санітарно-епідеміологічної служби, затверджених постановою КМ України від 27.08.2003р. за № 1351, які надані Міністерству охорони здоров"я, Відповідач вважає неправомірними, оскільки питання визначення структури цін не відноситься до компетенції ДПА.

Враховуючи викладені обставини, та наведені норми закону, Відповідач просить суд в позові відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні доводи  представників сторін, дослідивши обставини  у справі і подані  ними докази, суд дійшов висновку про правомірність та обгрунтованість позовних вимог, а тому вважає що позов слід задоволити із слідуючих підстав:

Статтею 6 Закону України „Про ціни і ціноутворення" передбачено, що в народному господарстві застосовуються вільні ціни і тарифи,  державні   фіксовані та регульовані ціни і тарифи.  Відповідно ж до статті 7 цього Закону     вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції,  товарів і послуг, за винятком тих,  по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Згідно зі статтею 8 Закону України „Про ціни і ціноутворення" державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих  цін  ( тарифів ; граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів та іншими методами, введеними Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 35 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення",  оплата послуг у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, що не відносяться до медичної  допомоги   населенню   здійснюється   за   тарифами   та   прейскурантами,  затвердженими Кабінетом Міністрів України .

Постановою визначено тарифи на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби.

Відповідно до пункту 1  частини 2 статті 92 Конституції України, виключно Законами України встановлюється система оподаткування, податки і збори. Принципи побудови системи  оподаткування в Україні,  види податків і   зборів  (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів,  а також права, обов'язки і відповідальність платників визначаються Законом    України "Про систему оподаткування". Частиною 3 ст. 1 вказаного закону  передбачено , що ставки, механізм    справляння   податків   і зборів   (обов'язкових   платежів)   і   пільги   щодо оподаткування можуть встановлюватись або змінюватись тільки законами про оподаткування .

Платники   податку   на  додану  вартість,   об'єкти,   база  та   ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій,  тощо     визначаються Законом України " Про податок на додану вартість "

За приписами  пункту   3. 1  ст. 3  вказаного Закону, операції  платників  податку з   продажу  товарів  (робіт, послуг) на митній територівї України  є об"єтом  оподаткуваяня. Пунктом 6.1 Закону передбачено, що  об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього  Закону ,  за  винятком операцій, звільнених від оподаткування,  та  операцій,  до  яких застосовується нульова  ставка  згідно з цим Законом,  оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Пунктом  4. 1  статті 4 Закону України " Про податок на додану варітсть "  визначено, що база оподаткування операцій з продажу товарів (робіт, послуг) визначається виходяча з їх договірної (контрактної)  вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків  та зборів (обов'язкових) платежів, за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів (робіт, послуг), згідно з законами України з питань оподаткування. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем   або через будь-яку третю особу в  зв"язку  з компенсацією вартості товарів (робіт, послуг), проданих (виконаних, наданих) таким платником податку.

За наведених обставин , суд дійшов висновку  про те, що при справлянні плати за надання послуг у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя  розмір  цієї  плати  збільшується на суму податку на додану вартість, а тому відсутні    правові підстави для застосування до позивача фінансових  санкцій за порушення дисципліни  ціноутворення .                                Одночасно , суд враховує наступне : пунктом  4.4.2 ст. 4  Закону України  "ҐІро  порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами",  податковими роз'ясненнями вважаються будь-які відповіді  контролюючого органу на запити зацікавлених осіб з питань оподаткування. Роз'яснення окремих положень податкового законодавства надаються контролюючими органами у порядку, визначеному відповідним центральним (керівним) органом контролюючого органу, виходячи із положень підпункту 4.4.1 цього пункту, принципів оподаткування,  викладених у Законі України "Про систему оподаткування", та економічіого змісту податку, збору (обов'язкового платежу), який розглядається..

Оскільки порядок та розмір сплати позивачем податку на додану вартість при наданні платних санітарно-епідемічних послуг  є  питанням оподаткування, ДПА України було надано Роз'яснення, за змістом якого при  здійсненні  операцій з надання зазначених послуг до законодавчо  визначеної ціни необхідно додавати податок на додану вартість. ( лист ДПА України  від 15.09.2003 № 8101/5/15-2416, а також №  12895/5115- 2416 від 18.11.2004р.).

З огляду на викладене, суд вважає Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Івано-Франківській області за № 73 від 14.11.2006р. про застосування до Позивача, екологічних санкцій за порушення державної дисципліни цін неправомірним, а тому його слід визнати нечинним.

Відповідно до ст. 124  Конституції України,  ст. 35 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемілогічного благополуччя населення", ст 3, 4, 6 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Закону України "Про систему оподаткування", керуючись ст. 94, 158-163, 186 КАС  України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати нечинним рішення № 73 від 14.11.2006р. Державної інспекції з контролю за цінами в Івано-Франківській області, про застосування екологічних санкцій до Позивача, Коломийський центр профілактичної дезінфекції за порушення державної дисципліни цін.

Стягнути з Відповідача, Державна інспекція з контролю за цінами в Івано-Франківській області (вул. Шашкевича,6,  м.Івано-Франківськ, код 02745496)   на користь Позивача,  Коломийський центр профілактичної дезінфекції ( вул. Пушкіна,3,  м.Коломия, Івано-Франківська область, код 20547054) -  3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови  суду першої  інстанції  подається протягом десяти днів з дня її проголошення; апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до п.1 ст. 258 КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

СУДДЯ                                                                                            КАЛАШНИК  В.О.

постанова підписана 26.04.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________