СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.05.07
Справа №  7/170/07

Суддя

За позовом           Відкритого
акціонерного товариства “Гамма”, м. Запоріжжя
до відповідача  Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Запоріжжя про
стягнення  розірвання договору оренди
та стягнення 2166,39 грн.   Суддя  Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача          Могуренко С.Є., дов. б/н від
23.10.2006 р.

Від відповідача      не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов  про розірвання договору оренди нерухомого
майна НОМЕР_1 від 27.11.2006 р. та стягнення з відповідача на користь позивача
2166,39 грн., які складаються з 2108,60 грн.
основного боргу за договором оренди нерухомо майна,  14,13 грн. - 3% річних та 43,66 грн. пені за
неналежне виконання умов договору.

10.04.2007 р. порушено провадження
у справі, розгляд якої призначено на 21.05.2007 р., про що сторони були
повідомлені належним чином.

Позивач підтримує вимоги, викладені
в позовній заяві, обґрунтовує їх ст. ст. 526, 530, 549, 625  Цивільного кодексу України,   ст. ст. 180, 230, 232  Господарського кодексу України  та умовами договору оренди нерухомого майна
НОМЕР_1 від            27.11.2006 р.          Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини неявки свого представника відповідач
належним чином суд не повідомив. Відповідач без поважних причин не надав суду
витребувані матеріали, а також не надав доказів поважності неявки
представника в судове засідання.

Ухвала суду від 10.04.2007 р. про
порушення провадження по справі на адреси сторін направлялася вчасно (вих. №
02-12а/10916 від 11.04.2007 р.), до суду поштовим відділенням не поверталась,
що свідчить про те, що сторони належним чином були повідомлені про дату, час та
місце розгляду даної справи та мали змогу належним чином виконати законні
вимоги, поскільки позовна заява надійшла до господарського суду Запорізької
області 04.04.2007 р. та була призначена до розгляду на 21.05.2007 р., тобто
майже через півтора  місяця після
прийняття позовної заяви до провадження.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України                № 04-5/609 від 31.05.2002 р.
“Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність,
деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть
участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом,
якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 93  ЦК України, місцезнаходження юридичної особи
визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено
законом.

В разі зміни місцезнаходження,
суб'єкт підприємницької діяльності зобов'язаний
в семиденний строк  з моменту
таких змін повідомити органи державної реєстрації, надавши необхідні документи.
Докази подачі відомостей про зміну місцезнаходження відповідачем не надавались.

Згідно ст. 22 ГПК України,
сторони  зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав  і охоронюваних законом інтересів
другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України,  обов'язок доказування і подання  доказів покладається на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Неявка відповідача чи його
представника в судове засідання не звільняє відповідача від  виконання вимог суду, викладених в ухвалі
суду від 10.04.2007 р. і направлення суду витребуваних матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив
на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу
може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для
вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не скористався
без поважних причин правом на захист своїх інтересів. Не надав суду відзив  на позовну
чи доказів заперечення (при наявності таких, чи доказів виконання
договірних зобов'язань.

По клопотанню представника позивача
судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового
процесу.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75
ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 19.03.2007
р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

27.11.2006 р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна   НОМЕР_1 (надалі - договір).

Згідно умов договору, позивач надав
відповідачу в строкове платне користування нерухоме майно (офісне приміщення
НОМЕР_2), для використання та розміщення офісу, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 поверсі  згідно Додатка НОМЕР_3
(плану розташування орендних приміщень) приміщення, загальною площею 17,0  м2 , а відповідач зобов'язався
вчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі відповідно до
умов цього договору.

Договір було укладено на строк  до 27.10.2007 р. (п. 9.1 договору).

Факт прийняття відповідачем в
оренду  приміщення позивача
підтверджується актом прийому-передачі від 27.11.2006 р.

Розділом 3 п. 3.2 договору
передбачено, щомісячно до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем відповідач
повинен особисто отримати в бухгалтерії позивача рахунок за послуги,
вказані в договорі. Відповідач здійснює оплату згідно рахунку позивача до 15
числа наступного за розрахунковим місяцем.

Позивач належним чином виконував
свої зобов'язання за Договором, зокрема, в період з листопада  2006 р.
по 16 лютого  2007 р. надав для
оплати орендних платежів рахунки-фактури № НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7,
НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11 на загальну  суму
2108,60 грн.

Однак, відповідач свої зобов'язання
по оплаті належним чином не виконав, виставлені йому позивачем на оплату
орендної плати рахунки сплачував з порушенням встановлених договором
строків,  внаслідок чого у нього
утворилась заборгованість по орендній платі в сумі 2108,60 грн.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору…           Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526
Цивільного кодексу України.

25.01.200 р. позивач надіслав на
адресу відповідача лист  (вих. № 60/48) з
вимогою погасити існуючу заборгованість.

Суд вважає, що зазначена вимога
була залишена відповідачем без задоволення необґрунтовано.

Станом на 03.04.2007 р.
заборгованість відповідача за оренду складає                   2108,60 грн., що
підтверджується актом звірки взаємних розрахунків (міститься в матеріалах
справи).

Приймаючи до уваги те, що на момент
розгляду справи в суді відповідач має заборгованість в сумі 2108,60 грн.,
доказів її погашення не надав, вимога позивача про  стягнення 2108,60 грн. основного боргу
належить задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час
прострочення,  а також три проценти
річних  від  простроченої
суми,  якщо  інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимога позивача про стягнення
14,13 грн. -3% річних  обґрунтована
і  належить задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути
з відповідача 43,66 грн. пені за неналежне виконання умов Договору.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як вбачається з п. 8.1 договору,
сторони обумовили, що відповідач за несвоєчасне або не в повному обсязі
перерахування позивачеві орендної плати, зобов'язаний сплатити на
користь позивача відповідно до чинного законодавства пеню у розмірі
0,5% від суми  заборгованості за кожний
день прострочення та до повного погашення заборгованості, але  не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на момент прострочення.

Згідно ст. 3 Закону України “Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” розмір   пені
не може перевищувати
подвійної  облікової  ставки
Національного   банку України, що
діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на вищевикладене, вимога
позивача про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в
сумі  43,66 грн. обґрунтована і підлягає
задоволенню.

Також, позивач просить розірвати
договір  НОМЕР_1 оренди нерухомого
майна,  укладений 27.11.2006 р. між
позивачем та відповідачем, у зв'язку із істотним порушенням його умов відповідачем.

Відповідно до ст. 651 Цивільного
кодексу України договір  може  бути змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного
порушення  договору другою  стороною
та в інших випадках,  встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору,  коли  внаслідок завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні
договору.

Згідно ст. 26 Закону України “Про
оренду державного та комунального майна” Договір оренди може бути розірвано
за погодженням  сторін. На  вимогу
однієї  із  сторін договір оренди може бути достроково
розірвано за рішенням суду,  арбітражного
суду у разі  невиконання сторонами  своїх
зобов'язань  та  з
інших підстав,  передбачених
законодавчими актами України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства. Доказів
своєчасної внесення орендної оплати
позивачу у терміни, встановлені Договором, відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає
вимогу позивача про розірвання договору                  НОМЕР_1 оренди нерухомого
майна від 27.11.2006 р. обґрунтованою і такою, що належить задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК
України судові витрати покладаються на відповідача.

На основі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.173, 193 ГК України; ст. ст. 526, 530,
625 ЦК України; ст. ст. 3, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85
ГПК України, суд

В И Р І Ш И
В:

1.   Позов задовольнити.

2.          Розірвати договір НОМЕР_1оренди
нерухомого майна від 27.11.2006 р., укладений між Відкритим акціонерним
товариством “Гамма” та Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичної особою
ОСОБА_1.

3.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,                          ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Відкритого
акціонерного товариства “Гамма” (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд.
11, р/р № 2600343 в ФАБ “Автозазбанк”, МФО 313407, ) 2108,60
грн. основного боргу, 14,13 грн. -3% річних,
43,66 грн. пені, 187,00 грн. державного мита та 118,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу.
Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів з дня його прийняття.

Суддя
Н.С. Кутіщева