ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"23" січня 2007 р.
Справа № 26/422-06-9460А

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Бойко Л.І.,

суддів: Величко Т.А., Жукової А.М.,

при секретарі судового засідання Храмшиній І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача –Гаврюшенко О.Ю.

від відповідача –не з’явився

від Прокуратури – Лянна О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову господарського суду Одеської області  від 15.11.2006р.

зі справи  № 26/422-06-9460А

за позовом заступника прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до ТОВ „Кроха-Хліб”

про стягнення 4 319,71грн.

встановив:

Заступник прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. (із змінами та доповненнями) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом  та з уточненням до нього про стягнення з ТОВ „Кроха-Хліб”  4197,56 грн. адміністративно-господарських санкцій та 122, 15 грн. пені за недотримання у 2005 році нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Постановою господарського суду Одеської області від 15.11.2006р. (суддя М.І. Никифорчук) у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що у 2005р. відповідач працевлаштував 2-х інвалідів.

Не погодившись із постановою суду, Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів  звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити,  посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме на те, що суд не прийняв до уваги той факт, що розрахунок працюючих інвалідів-штатних працівників, які були зайняті на даному підприємстві у 2005р. був зроблений у відповідності до пунктів 3.3.1 –3.3.3 Інструкції зі статистики чисельності працівників, зайнятих у народному господарстві України, затвердженої наказом Мінстату України від 07.07.1995р. № 171 та Інструкції щодо заповнення форми № 10ПІ поштова-річна „Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів”, затвердженої наказом Мінпраці України від 29.12.2004р. № 338, тобто, підсумовуючи кількість місяців, які пропрацювали на підприємстві інваліди, та поділивши їх кількість на 12 місяців, позивач дійшов висновку, що відповідач працевлаштував лише 1 інваліда.

Письмових заперечень щодо доводів, викладених у апеляційній скарзі, від відповідача не надходило, а своїм правом взяти участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції ТОВ „Кроха-Хліб” не скористалось.

Заслухавши пояснення представників позивача та Прокуратури, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та законність прийнятої господарським судом постанови, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, для підприємств, об’єднань, установ, незалежно від форм власності та господарювання, встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4-х відсотків від загальної чисельності працюючих.

Згідно ст. 20 вищезазначеного Закону України, підприємства, установи та організації, незалежно від форм власності та господарювання, де кількість працюючих менша, ніж встановлено нормативом, щорічно сплачують відділенню Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції в розмірі середньомісячної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Середньооблікова чисельність штатних працівників за 2005р. у ТОВ „Кроха-Хліб” склала 41 особу. У відповідності з нормативом місць відповідач повинен був створити 2 робочих місця для праці інвалідів.

Як вбачається із звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005р. від 31.01.2006р. ТОВ „Кроха-Хліб”, на підприємстві фактично працювали інваліди: Сидоров Ю.О. та Міщенко Л.В. протягом 12 і 4 місяців відповідно.

Той факт, що інваліди працювали у 2005 році не повних 12 місяців не впливає на висновок суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки заперечення скаржника в цій частині, по-перше, суперечить п.3 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів; по-друге, згідно із ст.20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, відповідальність настає лише у випадку не зайняття інвалідом робочого місця і не пов’язується з тривалістю його роботи на підприємстві.

Таким чином, відповідач виконав норматив, визначений ст.19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, на підставі чого, судова колегія вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Постанову господарського суду Одеської області від 15.11.2006р. у справі № 26/422-06-9460А залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                                      Л.І. Бойко

Судді:                                                                                         Т.А. Величко

А.М. Жукова