ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 р.
№ 9/74

Вищий господарський  суд  України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Івано –Франківської торгово -  промислової палати на постанову  Львівського апеляційного господарського суду  від  16 листопада  2006  року  у справі  № 9/74  за позовом  центру  професійно технічної освіти  № 1 до Івано –Франківської торгово - промислової палати,  третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  Регіональне відділення  Фонду державного майна України по  Івано –Франківській області, про примусове звільнення приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2006 року центр  професійно технічної освіти  № 1 звернувся до господарського  суду Івано –Франківської області з позовом до Івано –Франківської торгово промислової палати про  розірвання  договору оренди приміщення будинку по вул. Розумовського, 9 та  виселення  відповідача з орендованого приміщення посилаючись на закінчення терміну дії договору  та  відмови відповідача звільнити орендоване приміщення.

Ухвалою господарського суду Івано -Франківської області від 23 травня  2006 року  до участі у справі в якості третьої особи,  на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, залучено  Регіональне відділення  Фонду державного майна України по  Івано –Франківській області.

Рішенням  господарського суду Івано -Франківської області від 15  червня  2006 року у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду  від 16 листопада 2006 року рішення  господарського суду Івано -Франківської області від 15  червня  2006 року  скасовано, прийнято нове рішення  яким позов задоволено,  виселено ( зобов’язано примусово звільнити) Торгово промислову палату м. Івано –Франківськ з приміщення, що знаходиться  по вул. Розумовського, 9  м. Івано –Франківськ.

У касаційній  скарзі  Торгово промислова палата  м. Івано –Франківськ просить  скасувати  постанову  апеляційного   господарського суду, вказуючи на   порушення     судом  апеляційної   інстанції  норм  матеріального  та процесуального права та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.

В судовому засідання оголошувалась перерва на 18 квітня  і  23 травня 2007 року

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти  них, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що 1 липня 2000 року  між сторонами укладено договір оренди приміщення колишнього гуртожитку по вул.Розумовського,9 в м. Івано –Франківськ, строком на 5 років.

Предметом оренди є  об’єкт державної власності.

Доповідач: Гончарук П.А.

Відповідно до ст. 287 Господарського кодексу України, який набрав чинності  з 1 січня  2004 року,  орендодавцями щодо нерухомого державного та комунального майна є Фонд державного майна України, його регіональні відділення.

Встановивши, що  позивач, як до закінчення  строку дії договору  оренди, так і після закінчення  місячного строку, повідомляв відповідача про необхідність переукладення договору оренди з належним орендодавцем, але відповідач, маючи намір  переукласти договір з 3- ю особою не дійшов з нею  згоди по орендній платі і внаслідок чого договір не  був укладений, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що строк дії договору оренди від 1 липня 2000 року закінчився з 1 липня 2005 року, а відповідач продовжує користуватись об’єктом оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 та ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди припиняться, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено,  а орендар зобов’язаний  повернути орендодавцеві   об’єкт оренди  на умовах, передбачених у договорі оренди.

Виходячи з даних норм матеріального права та встановлених обставин, апеляційний господарський суду прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення  позову та необхідність скасування  рішення суду першої інстанції.

Дані  висновки  суду  другої інстанції є  законними відповідають нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування постанови суду апеляційної інстанції  не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Івано –Франківської торгово промислової палати  залишити без задоволення, а постанову  Львівського апеляційного господарського суду  від  16 листопада  2006  року  у справі  №  9/74 –без змін.

Головуючий           Перепічай В.С.

Судді                                                                                                    Вовк І.В.

Гончарук П.А.