Харківський апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"10" січня  2007 р.                                  справа №  3/399-06

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Лащенко Л.Д.  суддів -   Істоміної О.А., Погребняка В.Я.

при секретарі Андросовій О.В.

за участю представників сторін:

позивача –Жукова В.М., довіреність № 18-7/1342 від 01.08.06  р.,

відповідача –Фещука Р.Я., довіреність  б/н від 10.01.2006 р.,  Адарченко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного комерційного банку «Національний кредит»в особі Ковпаківської філії м. Суми (вх. № 4134С/2 від 13.11.2006 р.) на рішення господарського суду Харківської області від  04.09.2006 р. по справі № 3/399-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Сумського машинобудівного науково-виробничого об’єднання ім. Фрунзе”, м. Суми

до Акціонерного комерційного банку “Національний кредит”, м. Суми

про врегулювання переддоговірного спору, який виник при укладенні договору та зобов’язання укласти договір,

встановила:

26.07.2006 р. (вх. № 7160) позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про вирішення переддоговірного спору, який виник при укладанні договору № ПР 80-6/202 від 01.07.2006 р. про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, та про зобов’язання Акціонерного комерційного банку «Національний кредит»укласти договір № ПР 80-6/202 від 01.07.2006 р. про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на умовах, запропонованих  ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»та викладених, зокрема, в пунктах 15, 18, 19 договору.

Рішенням господарського суду Сумської області від 04.09.2006 року позов задоволено повністю. Зобов’язано Акціонерний комерційний банк “Національний кредит”, м. Суми укласти договір № ПР 80-6/202 від 01.07.2006 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на умовах, запропонованих позивачем, та, зокрема, викладених у пунктах 15, 18, 19 договору. Стягнуто з відповідача на користь позивача державне мито у сумі 85,00 грн., та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення прийнято з посиланням на те, що умови договору були викладені позивачем на основі законодавства в сфері надання житлово-комунальних послуг та у відповідності до умов типового договору, затвердженого Постановою КМУ № 630. Також суд виходив з того, що предметом  договору № ПР 80-6/202 є надання послуг з централізованого опалення, тому він в першу чергу приймав до уваги спеціальне законодавство щодо надання послуг з централізованого опалення, а не спеціальне законодавство, що регулює банківську діяльність та не має до предмету даного договору безпосереднього відношення.

Відповідач, не погоджуючись з даним рішенням, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що господарський суд при прийнятті рішення неправильно застосував норми матеріального права, ним не були належним чином враховані вимоги законодавчих та нормативних актів, які регулюють діяльність банківських установ та норми законодавства, які регулюють відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 04.09.2006 року в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити  позивачу у задоволенні позову.

Позивач, ВАТ “Сумське машинобудівне науково-виробниче об’єднання ім.  М.В.Фрунзе”, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає, що вимоги, наведені в них, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, тому скарга не підлягає задоволенню, просить апеляційний суд рішення господарського суду Сумської області від 04.09.2006 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача  - без задоволення.

Розгляд справи за апеляційною скаргою відповідача був призначений на 18.12.2006 р.

Для розгляду даної справи ухвалою першого заступника голови Харківського апеляційного господарського суду була сформована колегія суддів у складі: головуючий суддя Лащенко Л.Д., суддя Істоміна О.А., суддя Погребняк В.Я.

В судовому засіданні 18.12.2006 р. з метою всебічного, повного і об’єктивного дослідження всіх обставин справи, колегія суддів,  відклала розгляд справи на 10.01.2007 р., запропонувавши заявнику апеляційної скарги надати додаткове правове і документальне обґрунтування  підстав та доводів скасування  оскаржуваного рішення суду, викладених в апеляційній скарзі.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та наданих сторонами в підтвердження обставин справи доказів, перевіривши надану в рішенні суду їх юридичну оцінку, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відповідача  підлягає задоволенню, рішення господарського суду Сумської області від 04.09.2006 р. підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову та укладенням договору на умовах відповідача, викладених ним в протоколі розбіжностей, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ВАТ “Сумське машинобудівне науково-виробниче об’єднання ім. М.В.Фрунзе”, 26.06.2006 р. направив відповідачу по справі, Акціонерному комерційному банку “Національний кредит” для підписання проект договору № ПР 80-6/202 від 01.07.2006 р. про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Зазначений проект договору відповідачем був підписаний з протоколом розбіжностей, а саме редакція п.п. 15, 18 та 19 проекту договору № ПР 80-6/202 від 01.07.2006 р., запропонованого позивачем, відповідача не влаштувала, тому він виклав свою редакцію цих пунктів договору у протоколі розбіжностей, який направив на адресу позивача.

Позивач, в свою чергу, не погодився з викладеними відповідачем в протоколі розбіжностей пунктами 15, 18, 19 Договору, оскільки вважає, що така редакція зазначених пунктів суперечить нормам Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Постанові Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»та умовам типового договору, та запропонував наступну редакцію окремих пунктів договору:

п.15. «За несвоєчасне внесення плати Споживач сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день про строчки виконання».

Пункт 15. Договору в редакції відповідача викладений таким чином:

«За несвоєчасне внесення плати за надані послуги Споживач сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за  кожен день прострочення виконання».

Пункт 18 Договору в редакції Позивача викладений так: «п.п.2. Споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку теплової енергії представників виконавця за наявності в них відповідного посвідчення:

-    при ліквідації аварії цілодобово,

-  для контролю з встановлення і зміни повноважними особами санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного та профілактичного огляду зняття контрольних показників засобів обліку теплової енергії - згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг».

Пункт 18 Договору в редакції Відповідача викладений таким чином:

«пп.2. Споживач зобов'язаний з дотриманням вимог законів та нормативно-правових актів які регулюють діяльність банків:

- цілодобово для ліквідації аварії, забезпечити доступ працівників виконавця, за наявності в них відповідного посвідчення до мережі, арматури, засобів обліку теплової енергії;

- в робочий час для контролю з встановлення і зміни повноважними особами санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного та профілактичного огляду зняття контрольних показників засобів обліку теплової енергії - згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг».

П.п. 5 п.19  Договору в редакції Позивача викладений так :

«Виконавець має право доступу в приміщення Споживача при ліквідації аварій, у тому числі не санкціонованого, відповідно до встановленого законом порядку, усунення недоліків у роботі санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, для проведення технічного та профілактичного огляду і перевірки показань засобів обліку теплової енергії відповідно до законодавства».

П.п 5 п. 19 Договору в редакції Відповідача викладений таким чином:

«Виконавець має право з дозволу керівника Споживача та у супроводі представника Споживача, за наявності в них службового посвідчення доступу в приміщення Споживача відповідно до встановленого законом порядку:

- в робочий час для усунення недоліків в роботі санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, для проведення технічного та профілактичного огляду і перевірки показань засобів обліку теплової енергії;

- в неробочий час - для ліквідації аварій».

Колегія суддів  вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини щодо надання послуг з теплопостачання регулюються Цивільним та Господарськими Кодексами України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Так, відповідно до ч.2 ст.275 ГК України, відпуск енергії (теплової енергії як різновиду  у вигляді гарячої води) без оформлення договору не допускається.

П.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. (далі Правила) встановлює, що Послуги  надаються  споживачеві  згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про  надання  послуг з централізованого  опалення,  постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Право Кабінету Міністрів України затверджувати типові договори передбачено ч.2 ст.179 ГК України.

Разом з тим, відповідно до ч.4 цієї ж статті при укладенні господарських договорів сторони мають право визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, коли сторони не можуть відступати від умов типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Отже, чинне законодавство не зобов’язує сторони при укладанні договору на надання послуг з централізованого опалення укладати договори, за своїм змістом тотожні типовим договорам, а дозволяє сторонам конкретизувати умови типового договору.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 25 зазначеного закону теплопостачальна організація має право отримувати від споживачів авансовий платіж, а відповідач –погодитись чи ні на таку форму оплати.

Цією ж статтею вищезазначеного Закону регулюються і підстави та порядок сплати пені - споживач сплачує пеню в разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії.

Отже, на думку судової колегії, діюче законодавство, передбачаючи можливість обрання сторонами форми оплати отриманих послуг, обов’язок сплатити пеню покладає на споживача тільки після фактичного надання послуг.

Такий порядок сплати пені не звільняє споживача від оплати послуг з теплопостачання, натомість, позивач втрачає право на нарахування пені без фактичного надання послуги.

Наведене вище узгоджується і зі ст.3 ЦК України, відповідно до якої загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність і розумність.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що п.15 договору № ПР 80-6/202 від 01.07.2006 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води підлягає викладенню в редакції, запропонованій відповідачем в протоколі розбіжностей до вказаного договору.

Що стосується редакції спірних п.п.2 п.18 та п.п.5 п.19 вказаного вище договору, судова колегія зазначає наступне.

П.п.2 п.18 Договору в редакції позивача в переліку обов’язків відповідача містить обов’язок забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку теплової енергії представників Виконавця (позивача) за наявності в них відповідного посвідчення: при  ліквідації аварій цілодобово, в інших випадках –згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

В редакції відповідача цей пункт містить посилання на обов’язок споживача з дотриманням вимог законів та нормативно правових актів, які регулюють діяльність банків, забезпечити доступ представників Виконавця для ліквідації аварій цілодобово, а інших випадках - в робочий час.

П.8 ч.1 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право доступу виконавця в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

З наведених вище норм та тексту договору вбачається, що відповідач повинен забезпечити доступ тільки особам, які є представниками Виконавця.

Ст.3 Кодексу Законів про Працю, встановлює, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності.

В редакції позивача спірний підпункт договору має неконкретний характер стосовно часу доступу представників Виконавця до мереж тощо у випадках, не пов’язаних з ліквідацію аварій.

В редакції ж відповідача вказаний підпункт в частині доступу для контролю, проведення огляду, зняття показань засобів облік тощо в робочий час враховує положення ст.3 та глави ІV КЗпП України і не суперечить ні ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ні ст.24 Закону України «Про теплопостачання», ні Правилам, ні Типовому договору, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р.

Щодо вказівки в п.п.2 п.18 на обов’язок споживача дотримуватись вимог законів та нормативно правових актів, які регулюють діяльність банків, то оскільки відповідач є банківською установою, то в своїй діяльності він не може не керуватися Законом України «Про банки і банківську діяльність», іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність банків.

Позивач не зазначив, яким же чином запропонована відповідачем редакція спірного пункту договору в частині дотримання відповідачем норм банківського законодавства суперечить нормам спеціального законодавства.

Судова колегія не вбачає в цьому ніяких суперечностей, запропонована відповідачем редакція спірного пункту договору є нічим іншим як конкретизацією положень типового договору і принципово йому не суперечить, натомість, дотримання відповідачем норм банківського законодавство для нього є обов’язковим і однією з найголовніших ліцензійних умов, нагляд за дотриманням яких здійснює відповідно до ст. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність»Національний Банк України.

Щодо редакції спірного п.п.5 п.19 Договору, судова колегія зазначає наступне.

Як вже зазначалося, відповідач є банківською установою.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про Національний Банк України»НБУ визначає вимоги стосовно технічного забезпечення і організації охорони приміщень банківських установ.

Охорону установи банку здійснює відділ Державної служби охорони при УМВС України в Сумській області, який у своїй діяльності керується Законом України «Про міліцію».

Відповідно до укладеного ж відповідачем та ВДСО при УМВС України у Сумській області договору № 821/2 про охорону банку до обов’язків ВДСО віднесено забезпечення у межах наданих повноважень надійної охорони об’єктів та матеріальних цінностей банку.

Судова колегія наголошує на тому, що і ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», і ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», і Правила передбачають можливість несанкціонованого доступу до володіння особи для ліквідації аварій та проведення огляду.

Проте, в даному випадку результатом укладання спірного пункту договору в редакції, запропонованій позивачем, і яка ґрунтується виключно на нормах спеціального законодавства, що регулює правовідносини, пов’язані з наданням послуг з теплопостачання в частині, що стосується несанкціонованого доступу в приміщення банку, може стати заподіяння шкоди життю і здоров*ю як представників позивача, так і представників органу державної влади.

Спірний пункт Договору в редакції відповідача не забороняє позивачу здійснювати свої повноваження, кореспондується з п.п.2 п.18 Договору, враховує положення як банківського, так і спеціального законодавства, а тому є більш прийнятним для мети укладання даного Договору.

Відповідно до ст.84 ГПК України у спорі, що виник при укладанні бо зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору.

З врахуванням викладеного, судова колегія вважає, що висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду від 04.09.2006р., не відповідають обставинам справи, а тому рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в позові, договір вважається укладеним.

Питання про розподіл господарських витрат повинно бути вирішено відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103,  п.3 ч.1 ст.104, 105 ГПК України, судова колегія,

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного комерційного банку «Національний кредит»в особі Ковпаківської філії м. Суми задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 04.09.2006  р. по справі № 3/399-06 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Договір № ПР 80-6/202 від 01.07.2006 р. вважати укладеним.

Пункти 15, 18, та 19 даного Договору викласти в редакції АКБ «Національний кредит», викладених ним в протоколі розбіжностей до Договору № ПР 80-6/202 від 01.07.2006 р.

Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства “Сумське  машинобудівне науково-виробничого об*єднання ім.  М.В.Фрунзе”(м. Суми, вул. Горького, 58, рахунок 0028 в СФ Банк “Біг Енергія” м. Суми, МФО 337803, код 05747991 ) на користь  Акціонерного комерційного банку   “Національний кредит” в особі Ковпаківської філії м. Суми (м. Суми,  вул. Металургів, 16, рахунок в Ковпаківській філії АКБ “Національний кредит” м. Суми, МФО 337502, ) сплачене за подання апеляційної скарги державне мито  в розмірі  42,50 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                                Л.Д.Лащенко

Суддя                                                                                О.А.Істоміна

Суддя                                                                                        В.Я.Погребняк.