ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2007 р.                                                 Справа №  4/171/07

Позивач       ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" в особі філії м. Миколаєва,

54055, м.Миколаїв, вул. Чигрина, 94-а

Відповідач    Товариства з обмеженою відповідальністю “МЕМ”,

вул. Космонавтів, 82, кв. 192,  м. Миколаїв, 54056

суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача           –Бондарець І.О. довіреність № 023/07-61 від 01.02.2007р.

Від відповідача           –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення заборгованості за договором № 44/2492 від

20.12.2001р. в сумі 1108,76 грн., з яких: 335,20 грн. п’ятикратна вартість за

перевищення договірної величини в березні 2005р.; 769,89 грн. заборгованість за

активну електроенергію за термін з листопад 2006р. по лютий 2007р.; 3,67

грн. пені за термін з 15.01.2007р. по 15.02.2007р.

Відповідач про час судового засідання повідомлений належним чином  за юридичною адресою, відповідно до ст.64 ГПК України (а.с. 58-59),  але відзив та витребувані документи не надав, представник  в судове засідання без поважних причин не з’явився.

Розглянувши матеріали справи згідно ст. 75 ГПК України та заслухавши пояснення  представника позивача, суд –

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача

1108,76грн., з яких: 335,20 грн. п’ятикратна вартість за перевищення договірної величини в березні 2005р.; 769,89 грн. заборгованість за активну електроенергію за термін з листопада 2006р. по лютий 2007р.; 3,67 грн. пені за термін з 15.01.2007р. по 15.02.2007р., посилаючись на неналежне виконання останнім своїх обов’язків за договором  на користування електроенергією  № 44/2492 від 20.12.2001р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані не в повному обсязі, тому підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

20.12.2001р. сторони уклали договір № 44/2492  на користування електроенергією  (арк.спр.12).

На виконання п.3.1, п.3.2 договору відповідач був зобов’язаний знімати показання  електролічильників  щомісячно  15 числа та здійснювати оплату платіжних документів самостійно шляхом перерахування позивачу коштів у 5-денний строк до 15 числа.

За  термін з 01.11.06р. по 28.02.07р. позивач поставив відповідачу електроенергію в кількості 2001 кВт.г. на загальну суму 782,85 грн., що підтверджується звітами відповідача та рахунками позивача, що виставлялись на оплату щомісячно (арк.спр. 29-34).

Заборгованість відповідача за активну електроенергію станом на час звернення до суду з позовом  склала 769,89 грн., в зв’язку з частковим погашенням заборгованості в розмірі 12,96 грн., що позивач підтвердив розрахунком  та довідкою  (арк.спр.25, 27-28).

На виконання вимог ухвали суду від 10.05.2007р. позивач надав пояснення, що відповідачем сума 769,89 грн. заборгованості сплачена в повному обсязі та надав підтверджуючі документи, а саме – квитанція від 02.03.2007р. на суму 155,52 грн. та від 06.03.2007р. на суму 616,89 грн. (а.с. 55 на звороті). Отже, в позові на суму 769,89 грн. слід відмовити, оскільки відповідач сплатив зазначену суму до звернення позивача до суду та у нього не було підстав для заявлення зазначеної суми до стягнення.

Нарахована позивачем  в розмірі подвійної облікової ставки НБУ пеня в сумі 3,67грн. за термін з 15.01.2007р. по 15.02.2007р., підтверджена розрахунком позивача (арк.спр.38), узгоджена сторонами в п. 3.3. договору та  підлягає задоволенню на підставі ЗУ “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Крім того, відповідно до звіту відповідача за березень 2005р. фактично було спожито 346 кВт.год.  (а.с. 18).  Авансових платежів відповідач до 15 числа, як передбачено до п. 3.2. договору, не здійснив.

На оплату спожитої електроенергії 17.03.2005р. позивачем було виписано рахунок № 44/2492/3 від 17.03.2005р. (арк.спр.19) на суму 100,57грн., який відповідач  отримав 17.03.2005р. (а.с. 20) та був зобов’язаний оплатити до 24.03.2005р. Відповідач рахунок у визначений строк не оплатив.

Відповідно до додатку № 1 до договору від 20.12.2001р. (арк.спр.17) договірна величина електричної енергії на розрахунковий період встановлюється на рівні обсягу, за який здійснена фактична оплата в терміни обумовлені договором. Пунктом 5 цього додатку також передбачено, що  за підсумками розрахункового періоду договірна величина споживання електроенергії коригується до рівня фактично сплаченої за цей період величини її споживання. Отже,  договірна величина була скоригована позивачем до фактично оплаченої –до нуля, а відповідач перевищив договірну величину на 346 кВт/год.

Відповідно до п. 6 додатку № 1 до договору, у разі перевищення договірних величин споживання електричної енергії “Споживач” несе відповідальність згідно з ст.26 ЗУ “Про електроенергетику” по 5-ти кратному тарифу.

На підставі ст.26 Закону України “Про електроенергетику”   позивач  розрахував  346 кВт/год, як перевищення договірної величин у п’ятикратному розмірі в сумі 335,20грн., про що складено акт  позивача від 31.03.2005р. (арк.спр.22). На оплату визначеного акту відповідачеві було надіслано  рахунок  № 44/2492 від 31.03.2005р., який відповідач був зобов’язаний оплатити протягом 5 днів та повідомлення про перевищення договірної величини споживання електроенергії, які відповідачу були направлені поштою (арк.спр.23). Оскільки відповідач рахунки не оплатив, заборгованості за перевищення договірних величин склала 335,20 грн.

Ухвали суду, надіслані за адресою відповідача пр-т миру, 30-а, кв. 125, повернулись з відміткою поштової установи про уточнення адреси (арк.спр.45-47). На виконання вимог ухвали суду позивач надав довідку статуправління (а.с. 57), в якій зазначена юридична адреса відповідача - вул. Космонавтів, 82, кв. 192, та докази надіслання на нову адресу відповідача позовної заяви та копій ухвал суду. Відповідач у судове засідання не з’явився.

Між тим, згідно ст.93 ЦК України місцезнаходженням  юридичної  особи  є  адреса  органу або особи,  які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Норми ГПК України не передбачають  розшук судом, або стороною по справі фактичного місця знаходження іншої сторони.

Станом на час розгляду справи відповідач доказів погашення залишку боргу не надав, позов не заперечив. Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач своїм правом не скористався.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково, судові витрати слід віднести на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України , суд –

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Cтягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “МЕМ” (вул. Космонавтів, 82, кв. 192,  м. Миколаїв, код 19361539) на користь ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” (вул.Громадянська, 40, код 23399393) суму 335,20 грн. за перевищення договірної величини, 3,67 грн. пені, 3,06 грн. держмита та  3,54 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

Наказ видати позивачу.

У позові на суму 769,89 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений строк.

Суддя