ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/160

22.03.07

За позовом   Київського природоохоронного прокурора  в інтересах держави в

особі Київської міської
ради

До                      Святошинської районної у місті
Києві ради (відповідач 1)

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кабель-Інвест»

(відповідач 2)

Про                       визнання договору оренди недійсним
та повернення земельної

ділянки

Суддя Хілінська В.В.

Представники:

Від прокуратури     Суходольський  С.М. -помічник прокурора

Від позивача            не з'явились

Від відповідача 1     Іутіна Л.А -по дов. НОМЕР_1/115 від
06.03.2007

Від відповідача 2            Самойленко В.М. -по дов. № б/н від
21.03.2007

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду
міста Києва передані вимоги  Київського
природоохоронного прокурора  в інтересах
держави в особі Київської міської ради про визнання недійсним договору
(зареєстровано за НОМЕР_1) оренди земельної ділянки площею 5,5 кв. м., яка
розташована по АДРЕСА_1 у м. Києві, укладений 29.03.2006 між Святошинською
районною у місті Києві радою та Товариством з обмеженою відповідальністю
«Кабель-Інвест»для експлуатації та обслуговування вхідної групи до магазину
електротехнічних товарів ІНФОРМАЦІЯ_1строком на 3 роки та зобов'язання
Товариства з обмеженою відповідальністю «Кабель-Інвест»звільнити земельну
ділянку площею 5,5 кв. м., яка розташована по АДРЕСА_1 у м. Києві від будівель
та споруд і повернути її Київській міській раді.

Позивач в судове засідання не
з'явився, у письмових поясненнях підтримує заявлені вимоги повністю. Просить
визнати недійсним договір на право тимчасового користування земельною ділянкою
площею 5,5 кв. м. на умовах оренди терміном на три роки для експлуатації та обслуговування
вхідної групи до магазину електротехнічних товарів «ТК «КПД»укладений 29
березня 2006 року (зареєстрований за НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1 у
Святошинському районі м. Києва, укладений між Святошинською районною в м. Києві
радою з одного боку та ТОВ «Кабель-Інвест»з другого боку та зобов'язати
звільнити земельну ділянку. Також в поясненнях Київська міська рада просить
розглядати справу без її представника.

Відповідач 1 письмовий відзив на
позов не надав, в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково лише в
частині визнання недійсним договору (зареєстровано за НОМЕР_1) оренди земельної
ділянки площею 5,5 кв. м., яка розташована по АДРЕСА_1 у м. Києві, укладений
29.03.2006 між Святошинською районною у місті Києві радою та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кабель-Інвест»для експлуатації та обслуговування вхідної
групи до магазину електротехнічних товарів ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач 2 у письмовому відзиві
на позовну заяву зазначає, що 29.03.2006 між Святошинською районною в місті
Києві радою, з одного боку, та ТОВ «Кабель-інвест», з другого боку, було
укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,50 кв. м., яка розташована
по АДРЕСА_1 у м. Києві, для експлуатації та обслуговування вхідної групи до
магазину електротехнічних товарів «ТД»КПД». Цей договір було укладено у зв'язку
із закінченням строку дії попереднього договору від 03.07.2003 (строк дії -
один рік). Але при детальному розгляді цього питання з'ясувалось, що договір
від 03.07.2003 був потрібен тільки на період виконання робіт з реконструкції та
переобладнання приміщень під магазин. Після введення об'єкта в експлуатацію
вищезазначена земельна ділянка увійшла до спільного землекористування
комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-Сервіс», ТОВ «Кабель-інвест», громадянки ОСОБА_1 та громадянина ОСОБА_2
(Технічний звіт по встановленню зовнішніх меж спільного землекористування від
18.11.2003). Таким чином, укладання договору від 29.03.2006 є юридичним
нонсенсом та його потрібно негайно розірвати.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 60 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси,
підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства,
а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові
приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки,
соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі
об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності,
а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 11 Земельного кодексу
України передбачається, що повноваження районних у містах рад у галузі
земельних відносин визначаються міськими радами.

Київська міська рада рішенням №
164/885 від 08.06.2000 «Про передачу окремих повноважень районним в м. Києві
радам з питань регулювання земельних відносин»(далі - рішення) вирішила
передати районним в м. Києві радам повноваження щодо надання в оренду земельних
ділянок, обмеживши їх компетенцію межами земельних ділянок, що можуть
надаватись в оренду для тимчасового розміщення малих архітектурних форм.

Так, районні в місті Києві ради
уповноважені надавати земельні ділянки в оренду під розміщення стаціонарних та
пересувних малих архітектурних форм (вичерпний перелік яких передбачений в п.
1.1 рішення) площею до 42 кв. м., а для розміщення сезонних майданчиків без
права будь-якої забудови площею до 100 кв. м. біля закладів громадського
харчування.

29 березня 2006 року між
Святошинською районною в місті Києві та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кабель-Інвест»було укладено договір оренди земельної ділянки,
відповідно до умов якого відповідач 1 надає, а відповідач 2 приймає в оренду
земельну ділянку загальною площею 5,50 кв. м., в тому числі за рахунок міських
земель  наданих у власність чи
користування (зареєстрований у книзі договорів на право тимчасового користування
землею в Святошинській районній адміністрації за № НОМЕР_1).

Згідно п. 1.2. договору земельна
ділянка надана в оренду на три роки для експлуатації та обслуговування  вхідної групи до магазину електротехнічних
товарів ІНФОРМАЦІЯ_1 на АДРЕСА_1.

Пунктом 3.2 рішення передбачено
плату за оренду таких земельних ділянок у розмірі не менше 5 відсотків грошової
оцінки земельної ділянки на рік.

В зазначеному договорі оренди
земельної ділянки в супереч п. 3.2 рішення визначено розмір орендної плати 1,5
відсотки грошової оцінки землі, а в супереч п. 1.1 рішення зазначено, що
земельна ділянка передається для експлуатації та обслуговування вхідної групи,
а не її тимчасового розміщення.

Стаття 15 Закону України «Про
оренду землі»містить перелік істотних умов договору оренди землі, зокрема ними
є : об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм
платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка
передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки
передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної
ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або
знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

В оспорюваному договорі оренди
землі не визначено наступні істотні умови: строки сплати орендної плати, умови
і строки передачі земельної ділянки орендарю, не визначено сторони, яка несе
ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини.
Також, в договорі не зазначено про такі невід'ємні частини договору оренди
землі, як приимання-передачі об'єкта оренди.

Згідно ст. 14 Закону України «Про
оренду землі»типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Також, зазначений договір по формі
не відповідає Типовому договору оренди землі, затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220, що суперечить п. 1.4 рішення.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України  підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу
України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. 638
Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 215 Цивільного кодексу
України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою
статі 203 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного
законодавства.

Таким чином, договір оренди
земельної ділянки (зареєстровано за НОМЕР_1), укладений з порушенням вимог
чинного законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про оренду землі»орендою землі є засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Враховуючи названу вище норму, а
також те, що договір  оренди земельної
ділянки (зареєстровано за НОМЕР_1, підлягає визнанню недійсним, вимога про
зобов'язання звільнити земельну ділянку площею 5,50 кв. м. , розташовану у м.
Києві по АДРЕСА_1 від будівель та спору і повернення її Київській міські раді,
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита,
відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають
стягненню з відповідачів в доход Державного бюджету України.

Витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідачів на користь Державного підприємства
«Судовий інформаційний центр».

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір
(зареєстровано за НОМЕР_1) оренди земельної ділянки площею 5,50 кв. м., яка
розташована по АДРЕСА_1 у м. Києві, укладений 29.03.2006 між Святошинською
районною у місті Києві радою та Товариством з обмеженою відповідальністю
«Кабель-Інвест» для експлуатації та обслуговування вхідної групи до магазину
електротехнічних товарів ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 роки.

3. Зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кабель-Інвест»(м. Київ, вул. В.Василевської, 7, код
31515697) звільнити земельну ділянку площею 5,5 кв. м., яка розташована по
АДРЕСА_1 у м. Києві від будівель та споруд і повернути її Київській міській
раді (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код 19020407).

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кабель-Інвест»(м. Київ, вул. В.Василевської, 7, код
31515697) в доход Державного бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат
по сплаті держмита.

5. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кабель-Інвест»(м. Київ, вул. В.Василевської, 7, код
31515697) на користь Державного підприємства «Судовий інформаційний центр»(м.
Київ, пр-т Перемоги, 34, код 30045370) 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6. Стягнути з Святошинської
районної у місті Києві ради (м. Київ, пр. Перемоги, 97) в доход Державного
бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита.

7. Стягнути з Святошинської
районної у місті Києві ради (м. Київ, пр. Перемоги, 97) на користь Державного
підприємства «Судовий інформаційний центр»(м. Київ, пр-т Перемоги, 34, код
30045370) 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Суддя

В.В. Хілінська