Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2007 р.                                                           Справа № 29/523-05

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Безлепкіній І.П.

за участю представників сторін:

позивача -  Гостев В.Д.

1-го відповідача -  Сирова О.Ф., Михайлівський М.Х.

2-го відповідача - не з’явився

3-я особа  (1)  - не з’явився

3-я особа  (2) - Краснопьорова О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Виробничо-сільськогосподарської фірми "Відродження, ЛТД" (м. Харків) (вх. № 323 Х/3) та Українсько-російсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ" (вх. № 324 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 22.11.06 р. по справі № 29/523-05

за позовом Виробничо-сільськогосподарська фірма "Відродження, ЛТД" м. Харків

до 1.Українсько-російсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика" (м. Харків)

2. Нововодолазької районної ради (смт. Нова Водолага, Харківська область)

третя особа на стороні відповідачів - Нововодолазький районний відділ земельних ресурсів (смт. Нова Водолага, Харківська область)

третя особа на стороні відповідачів - Нововодолазька районна державна адміністрація (смт. Нова Водолага, Харківська область)

про  стягнення 44 272,08 грн.

встановила:

Позивач – Виробничо-сільськогосподарська фірма "Відродження, ЛТД", м. Харків (далі, ВСГФ "Відродження, ЛТД") звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача – Українсько-російсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика", м. Харків (далі, УРА ТОВ Підприємство "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика") 3 314,30 грн. пені, 40 957,78 грн. збитків в частині непокритій пенею, 442,72 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.11.2006р. по справі № 29/523-05 (головуючий суддя Тихий П.В., судді Дюкарєва С.В., Жельне С.Ч.) в позові відмовлено частково. Стягнуто з УРА ТОВ Підприємство "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика" на користь ВСГФ "Відродження, ЛТД" 3 314,30 грн. пені, 33,14 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги в частині стягнення 40 957,78 грн. збитків місцевий господарський суд визнав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав доказів прямого причинного зв’язку між діями 1-го відповідача та понесеними збитками.

Рішення в частині стягнення пені в розмірі 3 314,30 грн. мотивоване тим, що 1-й відповідач не виконав свої  зобов’язання у строк, встановлений договором, а нарахована пеня в зазначеному розмірі, відповідно до висновків суду першої інстанції, відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства.

УРА ТОВ Підприємство "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика" з рішенням суду першої інстанції не погодився, надав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом при прийнятті рішення порушені норми матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що строк позовної давності впродовж якого позивач мав право вимагати з відповідача стягнення пені по спірному договору, сплинув 20.10.2004р., вважає, що нарахування штрафних санкцій могло здійснюватись за період з 20.10.2003р. по 20.04.2004р. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2006р. у справі № 29/523-06 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

ВСГФ "Відродження, ЛТД" також з рішенням місцевого господарського суду не погодилось, звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій зокрема зазначає, що місцевий господарський суд не обґрунтував свої висновки щодо відмови в відшкодуванні збитків, а надані позивачем докази свідчать про те, що 1-й відповідач не виконав свої зобов’язання за спірним договором, що позбавило ВСГФ "Відродження, ЛТД" можливості отримати пашню і ставок в оренду, тобто в користуванні та отриманні прибутків. На цій підставі просить частково скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2006р. та прийняти нове рішення, яким стягнути з УРА ТОВ Підприємство "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика"  пеню за прострочення в період з 20.10.2003р. по 20.10.2006р. в сумі 5 225,38 грн. та збитки в частині непокритою пенею в розмірі 39 046,62 грн.

Нововодолазька районна рада відзив на апеляційну скаргу не надала, в судове засідання її представник не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Нововодолазький районний відділ земельних ресурсів відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання його представник не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Нововодолазька районна державна адміністрація відзив на апеляційну скаргу не надала.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційних скарг в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноважених представників сторін, які підтвердили свої позиції, викладені в апеляційних скаргах, а також пояснення третьої особи колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, часткове задоволення апеляційної скарги 1-го відповідача та зміну рішення господарського суду Харківської області від 22.11.06р. по справі № 29/523-05, виходячи з наступних  обставин.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що  01.08.2003р. між  ВСГФ "Відродження, ЛТД" та УРА ТОВ Підприємство "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика" укладено договір № 02/8198, згідно умов якого 1-й відповідач зобов’язався виконати для позивача земельно-кадастрові роботи по розробці проекту відведення земельної ділянки ріллі та ділянки водного фонду з прибережною захисною смугою, розташованої  на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району

Згідно п.п.3.1 п. 3 Договору № 02/8315 термін виконання робіт складає 75 днів від дати переказу авансу у розмірі 30% кошторисної вартості робіт.

УРА ТОВ Підприємство "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика"  згідно технічного завдання  виданого Нововодолазьким районним відділом земельних ресурсів зобов’язаний був у строк до 20.10.2003 року виготовити технічну документацію по землевпорядженню відносно встановлення меж земельної ділянки ріллі в натурі (на місцевості), на території Старовірівської сільської ради, загальною площею 36,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та проекту відводу земельної ділянки зі ставком площею 22 га.

Однак, 1-й відповідач свої зобов’язання у встановлений договором строк не виконав, в зв’язку з чим позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з 1-го відповідача збитків, обґрунтовуючи свої позовні вимоги неможливістю вчасно одержати в оренду земельні ділянки й використати їх для вирощування сільськогосподарської продукції та одержати прибуток.

Оцінивши доводи позивача в частині стягнення з 1-го відповідача 40 957,78 грн. збитків, господарський суд Харківської області дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, оскільки позивачем не було надано доказів наявності прямого причинного зв’язку між діями 1-го відповідача та понесеними позивачем збитками.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, тому є підстави для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення і прийнятого по справі рішення в цій частині – без змін, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в  судовому  процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які одержав би, якби зобов’язання було виконано боржником.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержавний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною.

При цьому позивач повинен довести збитки, котрі були заподіяні відповідачем, безпосередній причинний зв‘язок між невиконанням зобов‘язання і заподіянням збитків та їх розмір.

В даному випадку, позивачем у відповідності до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, заявлено до стягнення з 1-го відповідача збитки у  вигляді неодержаного прибутку, тобто вигода, на яку позивач мав право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання відповідачем.

Отже, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з вини 1-го відповідача, який не виконав свої зобов’язання по розробці проекту відведення земельної ділянки ріллі та ділянки водного фонду з прибережною захисною смугою, він був позбавлений можливості на протязі 2004-2005рр. використовувати ріллю для вирощування продукції рослинництва та ставок – для товарного розведення риби.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, звертає увагу на те, що відповідно до п.12 розділу Х (Перехідні положення) Земельного кодексу України до  розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім  земель,  переданих  у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські  ради,  а  за  межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Порядок надання в постійне користування  (передачу в оренду) земельних ділянок, згідно Земельного кодексу України, передбачає, що зацікавлені юридичні особи звертаються до відповідної державної адміністрації з клопотанням про надання в постійне користування (оренду) земельної ділянки. За наслідками розгляду приймаються відповідні рішення (розпорядження).

Позивачем до господарського суду надані листи Нововодолазької районної державної адміністрації № 01-13/918 та № 01-13/917 від 17.07.2003р. про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку Виробничій сільськогосподарській фірмі «Відродження ЛТД» площею 36 га та земельної ділянки водного фонду з прибережною захисною смугою загальною площею 22 га (т. 1, а.с. 13, 17).

Але матеріали справи не містять відповідного рішення  (розпорядження) районної державної адміністрації про надання в користування позивачу зазначених  земельних ділянок.

За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення збитків у вигляді неодержаного прибутку із земельних ділянок,  право користування якими не підтверджено належними документальними доказами.

Крім того, відповідно до приписів ст..ст. 209, 210 Цивільного кодексу України, особа, яка не виконала зобов’язання або виконала його неналежним чином, несе майнову відповідальність, лише при наявності вини,  коли невиконання або неналежне виконання зобов’язання обумовлено умислом кредитора, боржник звільняється від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов’язання. Тобто при визначені не одержаних доходів враховуються заходи вжиті кредитором щодо їх одержання.

Проте, позивачем не надано жодного належного доказу вжиття заходів для можливості реального одержання доходів з земельних ділянок, доказів їх використання для вирощування сільгосппродукції і отримання прибутку чи товарного розведення риби.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведені належними доказами збитки, котрі нібито були заподіяні 1-им відповідачем, безпосередній причинний зв‘язок між невиконанням останнім зобов‘язання по розробці проекту відведення земельної ділянки і заподіянням збитків, які полягали в тому, що позивач був позбавлений можливості на протязі 2004-2005рр. використовувати ріллю для вирощування продукції рослинництва та ставок – для товарного розведення риби, а тому відсутні правові підстави для задоволення  позовних вимог ВСГФ "Відродження, ЛТД"   в частині стягнення збитків у розмірі 40 957,78 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в зв’язку з порушенням 1-им відповідачем зобов’язання виконати для позивача земельно-кадастрові роботи по розробці проекту відведення земельної ділянки ріллі та ділянки водного фонду з прибережною захисною смугою у визначений договором термін 75 днів, тобто до 20.10.2003р., позивачем відповідно до п. 5.5 договору №02/8198 від 01.08.2003р. нарахована пеня в сумі 3 314,30 грн.

Відповідно до розрахунку пені, наданого позивачем до матеріалів справи           (т. 1 а.с. 23),  вона нарахована за період з 20.10.2003р. по  15.12.2005р.

Згідно Статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк,  у  межах  якого  особа  може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для  окремих  видів  вимог  законом  може  встановлюватися спеціальна позовна давність: позовна давність в один рік  застосовується,  зокрема,  до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стаття 261 Цивільного кодексу України визначає, що перебіг позовної давності починається від дня,  коли особа довідалася  або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно умов договору №02/8198 від 01.08.2003р. 1-й відповідач повинен був виконати свої зобов’язання по розробці проекту відведення земельної ділянки ріллі та ділянки водного фонду в строк до 20.10.2003р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з 1-го відповідача пені, нарахованої відповідно до п.5.5 спірного договору,  15 грудня 2005 року, а тому враховуючи приписи статті 258 Цивільного кодексу, України нарахування штрафних санкцій (пені) можливо лише за період з 15 грудня 2004 року по 15 грудня 2005 року, що становить суму 1880,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів визнає помилковість висновків місцевого господарського суду в частині стягнення з 1-го відповідача пені в розмірі 3 314,30 грн., яка була нарахована позивачем за період з 20.10.2003р. по 15.12.2005р., оскільки суд не врахував при вирішенні даного питання спливу строку позовної давності в один рік, яка відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України застосовується  до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, рішення суду першої інстанції не може бути залишеним в силі в частині стягнення пені у розмірі 1434,,30 грн. (різниця між нарахованою позивачем пенею у розмірі 3314,30 грн. та сумою пені, яка підлягає до стягнення у розмірі 1880,00 грн.), і підлягає скасуванню в цій частині.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо вирішення господарського спору по суті між сторонами по справі не повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм не надана правильна та належна правова оцінка, тому є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги 1-го відповідача і зміни прийнятого по справі рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 256-261 Цивільного кодексу України, п.12 розділу Х (Перехідні положення) Земельного кодексу України , 32-34, 43, 99, 101, п. 4 ст. 103,  п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Українсько-російсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика". м. Харків задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2006 року по справі № 29/523-05 змінити.

Рішення в частині стягнення з 1-го відповідача пені в розмірі 1434,,30 грн. скасувати та в цій частині прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Стягнути з Українсько-російсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ" ХСВД-2 "Спецвузавтоматика". м. Харків (61012, м.Харків, вул.Полтавський шлях 4, ЗКПОУ 05837085) на користь Виробничо-сільськогосподарської фірми "Відродження, ЛТД", м. Харків (61050 м. Харків, пл.Руднева, 4, ЗКПОУ 22659001) 1 880,00 грн. пені, витрати по сплаті державного мита  у розмірі 18,80 грн. та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді