КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2007                                                                                           № 42/501

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Дзюбка П.О.

суддів:                                          Дикунської  С.Я.

Сотнікова С.В.

при секретарі:                              Маковеї Ю.І.

За участю представників:

від позивача -Головатенко Б.М.. довіреність у справі

від відповідача -Гріненко А.О. дов. бн від 20.02.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.10.2006

у справі № 42/501 (Паламар П.І.)

за позовом                               ВАТ "Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Український центр міжнародного співробітництва"

про                                                  стягнення неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов"язання, ціна позову 5121,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2006 року відмовлено ВАТ “Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року” у задоволенні позову до ТОВ “Український центр міжнародного співробітництва” про стягнення неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 5121,21 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, прийняти нове, яким стягнути з ТОВ “Український центр міжнародного співробітництва” на користь ВАТ “Київський електровагоноремонтний завод ім.. Січневого повстання 1918 року” 4 643,80 грн. штрафу. Вважає, що судом першої інстанції було неповно з’ясовано обставини справи, а саме те що відповідно до статуту позивача 100% акцій підприємства належать державі. Тому посилаючись на ч.2 ст.22 ГК України, вважає себе суб’єктом господарювання державного сектора економіки.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач суду не надав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував вимоги апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що апеляційну скаргу необхідно задовільнити, а рішення місцевого господарського суду слід скасувати із наступних підстав:

Суд першої інстанції встановив, що 21.03.2006 р. між позивачем та відповідачем укладено договір доручення № 459-ВЗ/КЕВРЗ-06121/Ю, згідно з яким відповідач зобов’язався від імені і за рахунок позивача організувати та забезпечити позивачу відвідання міжнародної ярмарки “Наnnover messe” в м. Гановері та міжнародної виставки “Resale” в м. Карлсруе, Німеччина. Однак, всупереч умов укладеного договору доручення відповідач після одержання попередньої оплати у розмірі 23219 грн. не виконав доручення щодо забезпечення відвідання Міжнародної ярмарки “Наnnover messe” та міжнародної виставки “Resale”.

В ході розгляду справи в судовому засіданні суду першої інстанції було підтверджено сторонами факт невиконання відповідачем доручення та повернення останнім позивачу суми попередньої оплати у розмірі 23219 грн.

Частиною 2 ст.22 ГК України встановлено, що суб’єктами господарювання державного сектора економіки є суб’єкти, що діють на основі державної власності або державна частка у статутному фонді яких перевищує п’ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб’єктів.

Відповідно до статуту ВАТ “Київський електровагоноремонтний завод ім.. Січневого повстання 1918 року” 100% акцій даного підприємства належать державі в особі Міністерства транспорту та зв’язку України.

Пунктом 4 ст. З Прикінцевих положень ГК України визначення суб’єктів господарювання, що належать до державного сектора економіки, відповідно вимог цього Кодексу віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.04 р. №1734 ВАТ “Київський електровагоноремонтний завод ім.. Січневого повстання 1918 року” входить до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки України.

Суд першої інстанції помилково вважає, що вичерпний перелік підприємства державного сектора економіки затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України “Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємств державного сектору економіки” №64-р від 12 березня 2005 р. суд апеляційної інстанції встановив, що даним розпорядженням встановлено вибірковий перелік підприємств на яких згідно даного розпорядження буде проведено перевірку фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до ст. 231 ГПК України, за порушення умов зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) – стягується штраф у розмірі 20 % від вартості неякісних (некомплектності) товарів (робіт, послуг).

Тому, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а отже безпідставно господарський місцевий суд визначив, що позивач не має права на нарахування штрафу в розмірі 20% від вартості неякісних послуг. Апеляційний суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки господарського суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи, не дав їм належну оцінку та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення в порушення вимог матеріального права, а тому, рішення необхідно скасувати, а апеляційну скаргу задовільнити.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ВАТ “Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року” на рішення Господарського суду м. Києва від 04.10.2006 р. у справі №42/501 задовільнити повністю.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 04.10.2006р. у справі № 42/501 за позовом ВАТ “Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року” до ТОВ “Український центр міжнародного співробітництва” скасувати повністю.

3. Прийняти постанову, якою задовільнити позовні вимоги ВАТ “Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року” повністю.

4.Матеріали справи № 42/501 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до ВГС України протягом одного місяця з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану постанову.

Головуючий суддя                                                                      Дзюбко П.О.

Судді                                                                                          Дикунська  С.Я.

Сотніков С.В.