ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.02.2007
Справа №2-24/17226-2006А

За позовом – Навчально-спортивної бази «Сімферопольський велотрек» (м.Сімферополь, вул.Маяковського, 4)

До відповідача – Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя  ( м.Сімферополь, вул. Леніна,17)

Про визнання протиправним та скасуваня рішення.

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Капустіної І.М.

Представники:

Від позивача –   не  з’явився

Від відповідача -   Нікуліна О.Ю., гол.спец., юк, дов. у справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся з позовом  про визнання протиправним та скасування рішення  Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя  № 743 від  19.06.2006р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 50% сум несплачених або несвоєчасно сплачених авансових платежів у сумі 2060,42грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що авансові платежі ним сплачені у повному обсязі та повідомив, що він є платником єдиного податку, тому не повинен сплачувати внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Суд зобов’язав позивача забезпечити явку бухгалтера до судового засідання, що відображено в протоколах від 23.01.2007р. та 06.02.2007р. У судове засідання 23.01.2007р. позивач явку бухгалтера не забезпечив. У судове засідання 20.02.2007р. позивач явку представника та бухгалтера до судового засідання не забезпечив, телеграмою просить справу слуханням відкласти, про причину неявки не повідомив.

Відповідач  просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у відзиві на позов ( а.с.44).

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи,  дослідивши представлені докази, заслухавши  пояснення  представника відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Навчально-спортивна база «Сімферопольський велотрек» зареєстровано як платник  страхових внесків (страхівник)  у Пенсійному фонді в Центральному районі м. Сімферополя 27.11.2002р.

В силу  п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування» № 1058-1У страхівник  зобов’язаний нарахувати, обчислити та сплатити у встановлені строки і в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до  п.6 ст. 20 вказаного Закону   страхівник  зобов’язаний сплатити  страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше чим через 20 календарних днів після закінчення цього періоду. При цьому  базовим періодом для позивача є календарний місяць.

Згідно з п.5 ч.6 ст. 20 Закону № 1058 передбачено, що у разі здійснення на протязі базового звітного періоду виплат, на які  нараховуються страхові внески, платники одночасно з видачею вказаних сум зобов’язані виплачувати авансові платежі  у вигляді  сум страхових внесків, які підлягають нарахуванню на вказані виплати.

17.05.2006р. Управлінням пенсійного фонду України в Центральному районі м. Сімферополя була проведена перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування  страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, достовірності відомостей, наданих в систему персоніфікованого обліку НСБ «Сімферопольський велотрек», що виразилось у порушенні повноти і своєчасності перерахування  авансових платежів на суму 4120,83грн., про що складено акт № 113 від 17.05.2006р.

На підставі акту перевірки винесене рішення  № 743 від 19.06.2006р. про застосування  фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 50% сум несплачених або несвоєчасно сплачених авансових платежів, що склало 2060,42грн.  згідно з п.7 ч.9 ст.106 Закону №1058.

Позивач, не погодившись із прийнятим рішенням і керуючись «Порядком розгляду органами Пенсійного фонду України  скарг на рішення про накладення штрафу, нарахуванні пені й заяв страхувальників при узгодженні їм вимог про сплату недоїмки по сплаті страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування»  (затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-2),  оскаржив його  в адміністративному порядку в Головне Управління Пенсійного фонду України в АРК та в Пенсійний фонд  України. Рішення  № 743  від 12.05.2006р. залишено без змін.

Позивачу у позові слід відмовити по наступних підставах.

Згідно наданому розрахунку сум страхових внесків на загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування за період з 01.04.2005р. по 28.02.2006р. сума несплачених авансових платежів склала 4120,83грн., при цьому  відповідачем прийнято до уваги переплата по особовому рахунку та фактична сплата авансових платежів (а.с.96).

Позивач посилається на те, що він, відповідно до Указу Президента України від 28.06.99р. «Про спрощену систему оподатковування, обліку й звітності суб'єктів малого підприємництва», здійснював підприємницьку діяльність по єдиному податку по ставці 10% у 2005 та 2006 році, тому не повинен сплачувати будь-які обов’язкові платежі.

При цьому він  вважає, що ст. 6 Указу передбачений перелік обов’язкових платежів, які не сплачуються суб’єктами малого підприємництва-платниками єдиного податку, до яких віднесені  внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Однак, як вказано в акті перевірки  від 17.05.2006р., період з 01.01.2004року по 01.04.2005 року не перевірявся на підставі Закону України № 3583-1У від 16.03.2006р. «Про вирішення  питання щодо заборгованості суб’єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, в зв’язку з не розподілом Державним казначейством України частини податків в Пенсійний фонд України, Фонд соціального страхування по тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування на випадок безробіття на протязі 2004р. - 1 кварталу 2005р.»

Тому причини, на які посилається позивач, ніяким чином не повинні породжувати порушення пенсійного законодавства. При цьому, згідно п.6 ст.18 Закону №1058 не можуть встановлюватися пільги по нарахуванню й сплаті страхових внесків або звільненню від їхньої сплати. Крім того, п.12 ст.20 Закону  встановлено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

До того ж , відповідач у судових засіданнях надав  пояснення щодо того, яким чином був здійснений розрахунок при проведенні  перевірки позивача.

Як вбачається з цього розрахунку він здійснений з урахуванням переплати на початок періоду з врахуванням  дат  граничних строків сплати страхових внесків.

Відповідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких  ґрунтуються  її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, тоді як  позивач не надав суду доказів, які б підтверджували  обґрунтованість його вимог.

Таким чином рішення УПФУ винесено обґрунтовано  і підстави для задоволення позовних  вимог   відсутні.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна чистини постанови.

Постанова складена у повному обсязі  23.02.2007року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.