ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2007 р.  16:30              Справа № АС-41/466-06

вх. № 14407/1-41

Суддя господарського суду Харківської області Яризько В.О.

за участю секретаря судового засідання Гуцевич М.П.

представників сторін

позивача - Печко О.С. (дов.)

1-відповідача - не з"явився

2-відповідача - не з"явився

по справі за позовом  ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова

до  ПП "Фасад-сервіс", м. Харків

ПП "Спеціндустрія", м.Харків

про визнання недійсними господарських зобов'язань

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова, просить визнати повністю недійсними господарські зобов'язання ПП "Фасад-Сервіс" та ПП "Спеціндустрія" на загальну суму 1 241 500, 00 грн., які виникли у вказаних осіб на підставі вчинення між ними правочину договору підряду №12-с від 25.03.04 р., як такі, що вчинені з метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, яка була наявна у ПП "Спеціндустрія", а також просить застосувати наслідки визнання господарських зобов'язань повністю недійсними, які передбачено приписами ст.208 ГК України.

Відповідачі в судових засіданнях 31.01.2007р., 12.03.2007р. проти позову заперечували, вказували, що угода є укладеною та  фактично виконаною, а позивачем не доведена, що вказана угода укладена ними з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

У судове засідання 22.03.2007р. представники відповідачів не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає, що нез"явлення відповідачів не перешкоджає розгляду справи, розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що між відповідачами був укладений правочин підряду №12-с від 25.03.04 р. на загальну суму 1 241 500, 00 грн., згідно якого у ПП "Спеціндустрія" виникло господарське зобов'язання виконати ремонтно-реставраційні роботи по фасаду будівлі "Держпром" за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 5, а у ПП "Фасад-сервіс" виникло господарське зобов'язання по прийому та оплаті вартості робіт.

На підставі укладення та виконання вищезгаданого правочину ПП "Спеціндустрія" було видано на користь ПП "Фасад-Сервіс" податкові накладні, а саме: №136 від 29.04.04 р., №144 від 17.05.04 р., №120/1 від 25.03.04 р., №120 від 30.03.04 р., №210/1 від 31.07.04 р., №210 від 26.07.04 р., №181 від 30.06.04 р., №169 від 30.06.04 р., №144/1 від 31.05.04 р.

Факт виконання правочину також підтверджується платіжними дорученнями ПП "Фасад-Сервіс" про часткове перерахування коштів в оплату вартості послуг № 220 від 21 червня 2004 р., № 221 від 21 червня 2004 р., № 42 від 24 березня 2004 р., № 56 від 30 березня 2004 р., № 40 від 24 березня 2004 р., № 41 від 24 березня 2004 р.

Крім того відповідачами складались узгоджені довідки про вартість виконаних робіт : за березень 2004 року на суму 169,00 тис. грн., за квітень 2004 року на суму 16,903 тис. грн., за квітень 2004 року на суму 13,444 тис. грн., за квітень 2004 року на суму 50,729 тис. грн., за квітень 2004 року на суму 98,759 тис. грн., за травень 2004 року на суму 126,997 тис. грн., за травень 2004 року на суму 217,501 тис. грн., за червень 2004 року на суму 129,51629 тис. грн., за червень 2004 року на суму 156,35368 тис. грн., за липень 2004 року на суму 262,22454 тис. грн.

Позивач вважає, що господарські зобов'язання, що виникли у підприємств ПП "Фасад-Сервіс" та ПП "Спеціндустрія" на підставі вчиненого між ними правочину- договору підряду №12-с від 25.03.04 р. на загальну суму 1 241 500, 00 грн,  вчинені з метою, завідомо суперечною інтересам Держави та суспільства, яка полягає в ухиленні від оподаткування доходів у великих розмірах. В обгрунтування своєї позиції посилається на те, що в даному випадку, умисел на укладення та здійснення угоди, суперечної інтересам держави та суспільства, підтверджений вироком по кримінальній справі №1-668 2006 р. від 26. 07. 06 р. Жовтневого районного суду м. Харкова, а також поданням ст. слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА у Харківській області майора податкової служби Павлова О. В. Слідством було встановлено, що посадові особи ПП "Спеціндустрія" у період - 2003 по 2004 рік шляхом заниження об'єктів оподаткування навмисно ухилялись від сплати податку на додану вартість в особливо великих розмірах у сумі 962626,89 грн. Також вважає за необхідне зазначити, що у конкретному випадку на думку ДПІ факт незвітування та несплати податків до бюджету за наявності показників фінансово-господарської діяльності свідчить про приховування підприємством від оподаткування доходів у великих розмірах.

При укладенні угод сторони набувають не тільки податкових зобов'язань але й набувають право віднесення суми податку на додану вартість, сплаченого за угодою до податкового кредиту, та, відповідно у певних випадках, набувають право бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість.

ПП "Спеціндустрія" лише збільшуючи на суму податку на додану вартість свій прибуток, використовуючи для цього нарахування податку без його сплати (створивши джерело сплати податку, нарахувавши податок та привласнивши його собі) та створювало для ПП "Фасад-Сервіс" умови відшкодування податку на додану вартість шляхом збільшення валових витрат підприємства.

Тобто в результаті укладення та виконання вищезгаданих оспорюваних договорів, підприємством "Спеціндустрія " було спричинено збитки не другій стороні по договору, оскільки ПП "Фасад-Сервіс" при отриманні податкової накладної має право на включення цієї суми до податкового кредиту (що підприємством і зроблено), а Державі, оскільки відшкодування суми ПДВ платнику на рахунок (або зменшення податкових зобов'язань платника), у зв'язку зі включенням платником такої суми ПДВ до податкового кредиту при наданні платником до податкового органу декларації з ПДВ, відбувається з державного бюджету, тобто в даному випадку держава повинна відшкодувати суми ПДВ, які фактично до бюджету не надійшли.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.07.2006р. по справі № 1-668 2006 рік встановлено, що Музика О.А., будучи засновником та директором ПП "Спеціндустрія", будучи посадовою особою, маючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження, відповідаючи за організацію та ведення бухгалтерського обліку, правильність розрахунку на підприємстві податків, зборів, обов"язкових платежів, достовірність даних, що відображаються в податкових деклараціях, в період серпень-вересень 2004р. допустив злочинну недбалість, в результаті якої був донарахований податок на додану вартість на суму 9205,00 грн.

Вироком суду встановлено, що Музика О.А., будучи директором ПП "Спеціндустрія", свої обов"язки не виконував, хоча міг і повинен був їх виконувати, роботу фірми та контроль з діяльністю осіб, які йому допомагали і за його згодою використовували печатку ПП "Спеціндустрія" в веденні фінансово-господарської діяльності, не організував, самовідсторонившись від виконання обов"язків директора підприємства.

Суд кваліфікував дії Музикі О.А. за ч.1 ст. 367 КК України як службову недбалість,  тобто  невиконання  або  неналежне виконання  службовою  особою своїх  службових  обов'язків   через несумлінне   ставлення   до   них,   що  заподіяло істотну  шкоду охоронюваним  законом  правам,  свободам  та   інтересам   окремих громадян,  або  державним чи громадським інтересам,  або інтересам окремих юридичних осіб.

Вироком суду Музика О.А. визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі, який набрав законної сили, є обов’язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Вироком суду встановлено, що Музика О.А. допустив службову недбалість, тобто  невиконання  або  неналежне виконання  своїх  службових  обов'язків   через несумлінне   ставлення   до   них.

Таким чином, вироком суду спростовуються посиланням позивача на те, що при створенні підприємства Музика О.А. не мав наміру здійснювати підприємницьку діяльність, та те, що він „фіктивний” директор.

Суд не приймає посилання позивача на подання ст. слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА у Харківській області № 672/7/09-011 від 28.04.2006р., оскільки факти викладені в ньому не підтверджені відповідним вироком суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що підприємство ПП "Спеціндустрія" є зареєстрованим в установленому законом порядку, також зареєстроване в якості платника пподатку на додану вартість, а отже ним правомірно укладалися угоди, в тому числі і з ПП "Фасад-сервіс", та видавалися податкові накладні. Наявність на податкових накладних факсимільного підпису не може свідчити про їх недійсність.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість", платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 статті 10, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (п.10.2. ст.10 Закону).

Таким чином, як випливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Суд також зазначає, що з наданих документів вбачається, що розрахунки між відповідачами відбувалися в безготівковій формі, отже ця угода була прозорою для оподаткування.

Позивачем проводилась перевірка ПП "Фасад-Сервіс" з питання дотримання податкового законодавства, повноти та своєчасності сплати до бюджету податків та інших платежів за період з 15.04.2003р. по 01.10.2004р. (акт № 8036/23-01/32438415 від 18.11.2004р.). Як вбачається з акту перевірки по операціям з ПП "Спеціндустрія" порушень не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем недоведний факт укладання відповідачами спірного правочину з метою, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 17, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 27.03.2007р.

Суддя                                                                                            Яризько В.О.