ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2007                                                                                   Справа № А9/237-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Прудніков В.В.

при секретарі судового засідання: Лазаренко Л.М.

за участю прокурора: Кріпак Н.В., посвідчення №148  від 19.09.2003р, старший прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області;

за участю представників сторін:

від позивача: Катриченко Андрій Андрійович, довіреність №2-49-38 від 15.01.2007р.,  представник;

від відповідача: Уханенко Лариса Данилівна, довіреність №б/н від 07.12.2006р.,  представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровське виробниче сільськогосподарсько –рибо водного підприємства”, м.Дніпропетровськ

на постанову  господарського суду Дніпропетровської області від  16 жовтня 2006р. у справі №А9/237-06

за позовом:   Криворізького міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Нижньодніпровського державного басейнового управління охорони водних живих ресурсів, м. Дніпропетровськ

до: відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровське виробниче сільськогосподарсько –рибо водного підприємства”, м.Дніпропетровськ

про відшкодування збитків заподіяних державі в розмірі 223 857, 69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від16.10.2006р (суддя Подобєд І.М.) позов про стягнення з відповідача на користь держави збитків в розмірі 223 857,43 грн за порушення законодавства про охорону навколишнього середовища задоволено повністю на підставі ст. 63 Закону України “Про тваринний світ”, ст. ст. 68,69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”.

Не погодившись з зазначеною постановою відповідач її оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що суд повинен був врахувати нові наукові обґрунтування, які визначають дійсні розміри дозволеного обсягу вилучення ляща у 2005 році, а не ті, які діяли три роки тому. Господарський суд не застосував приписи ст. ст. 66,67 КАСУ про призначення комплексної експертизи, яка б підтвердила відсутність спричинення шкоди (збитків) стаду ляща в Карачунівському водосховищі. Скаржник не згоден з розміром збитків, визначених позивачем, оскільки при їх встановлені позивач використовув середні біологічні показники, замість біологічних показників по Карачунівському водосховищу.

Відповідач зазначає, що відповідно нього порушена справа про банкрутство, тому позивач повинен ці вимоги заявляти в процедурі банкрутства. Оскільки позивач не заявив грошові вимоги, то вони вважаються погашеними.

Скаржник просить постанову скасувати, в позовів відмовити.

20.02.2007р від відповідача надійшло клопотання про призначення комплексної судової експертизи з метою встановлення дійсного розміру збитків, спричинених Карачунівському водосховищу.

Прокурор, позивач не погоджуються з доводами апеляційної скарги, вважають постанову законною, просять її залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Заперечують необхідність проведення судової експертизи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, прокурора колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

07.05.2002р. ВАТ „Дніпропетровський рибгосп" було отримано Режим рибогосподарської експлуатації Карачунівського водосховища, на підставі якого відповідач має право здійснювати рибогосподарську діяльність на Карачунівському водосховищі на протязі 10 років з дня затвердження на цьому водосховищі спеціального режиму експлуатації.

Відповідно до вимог вищевказаного режиму рибгосподарської експлуатації Карачунівського водосховища відповідач має право на протязі 2005 року виловлювати не більше 5 тон ляща.

Обов'язковість додержання вимог режиму рибогосподарської експлуатації Карачунівського водосховища встановлена в п. 4.2 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх використання, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України №154 від 28.10.1998р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.06.1999р. за №357/3650.

В порушення режиму рибогосподарської експлуатації Карачунівського водосховища на протязі 2005 року відповідачем здійснено вилов ляща в кількості 7,278 тони ляща, що на 2,278 тони (або 2278 кг) перевищує кількість ляща, яку дозволено виловлювати, що підтверджується актом перевірки виконання законодавства України з питань охорони і відтворення водних живих ресурсів від 05.09.2005р., яку було здійснено Нижньодніпровським басейновим управлінням охорони водних ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства (далі -позивачем), звітом відповідача про обсяги вилову водних живих ресурсів з Карачунівського водосховища станом на 1 січня, довідкою голови правління ВАТ „Дніпропетровський рибгосп" про кількість виловленого на протязі 2005 року ляща та наказом голови правління ВАТ „Дніпропетровський рибгосп" вш 22.09.05р. №88.

Відповідно до положень ст. 63 Закону України „Про тваринний світ" та ст. 681 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" особи, винні в порушені встановлених законодавством вимог щодо охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин несуть встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища", збиток, заподіяний в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, у повному обсязі, без застосування норм зниження і незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища і погіршення якості природних ресурсів.

Згідно розрахунку розміру збитків, спричинених рибному господарству Карачунівського водосховища (т.1 а.с.14) розмір збитків в результаті наднормативного вилову ляща становить 223857,69 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2006 року порушено провадження у справі №Б40/45/06 про банкрутство ВАТ “Дніпропетровське виробниче сільськогосподарсько –рибоводне підприємство”, м. Дніпропетровськ (т.2 а.с.46).

В газеті “Урядовий кур’єр” від 01.08.2006р №141 опубліковано оголошення про порушення зазначеної справи. (т.2 а.с.55)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2006 року у справі №Б40/45/06 затверджено реєстр вимог кредиторів (т.2 а.с.63-64)

Згідно ч.1 ст 12 Закону “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі Закон) конкурсні кредитори за вимогами, які до дня порушення провадження по справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі –не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає (ч.2 ст.154 Закону).

До конкурсних відносяться кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечено заставою.

Вимога позивача про стягнення збитків є конкурсною, т.я. виникла після проведеної 05.09.2005р перевірки виконання законодавства з питань охорони та відтворення водних живих ресурсів тобто до порушення 06.03.2006р провадження у справі про банкрутство відповідача.

Позивач в зазначені Законом про банкрутство строки свої вимоги до відповідача не заявив, що підтверджується ухвалою господарського суду від 20.11.2006р про затвердження реєстру вимог кредиторів.

З відповідною заявою в справі про банкрутство позивач звернувся з порушенням строку, встановленого ст.14 Закону у зв’язку з чим господарський суд ухвалою від 30.10.2006р. у справі №Б40/45/06 повернув заяву позивача без розгляду.(т.2 а.с.51).

Таким чином вимога позивача про стягнення збитків в розмірі 223 857,69 грн вважається погашеною, у зв’язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову.

Висновок господарського суду щодо не віднесення даної вимоги позивача до безспірної є помилковим.

Статтею 6 Закону України про банкрутство встановлено необхідність безспірного характеру грошових вимог лише для ініціюючого кредитора. Позивач не є ініціюючим кредитором.

Діюче законодавство не містить приписів  про заборону на прийняття судом позовної заяви до відповідача відносно якого порушена справа про банкрутство, але незаявлення грошових вимог до боржника в строки, встановлені ч.1 ст 14 Закону про банкрутство є підставою для відмови в позові.

Клопотання відповідача про проведення судової експертизи задоволенню не підлягає т.я. відсутні правові підстави для проведення експертизи.

З огляду на викладене постанова господарського суду, яка ухвалена з порушенням норм матеріального права на підставі ч.1 п.4 ст. 202 КАСУ підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровське виробниче сільськогосподарсько –рибо водного підприємства”, м.Дніпропетровськ задовольнити.

Постанову  господарського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2006р. у справі №А9/237-06 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили  з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в місячний строк з моменту набрання законної сили.

Головуючий суддя:                                                                      О.В.Джихур

Судді:                                                                                          О.М.Виноградник

В.В.Прудніков