ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 р.
№ 28/220

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової - головуючого
Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
Толстолуцької М.М. –дов від 02.02.2007р.

відповідача
Завражного А.А. –дов. від 01.07.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Горлівської об’єднаної податкової інспекції м. Горлівка

на  постанову
від 12.12.2006р. Донецького апеляційного господарського суду

у справі
№ 28/220 господарського суду Донецької області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю  «ІнтерДон»

до
- Горлівської об’єднаної податкової інспекції у м. Горлівка
- Відділення державного казначейства у         м. Горлівка

про
відшкодування з державного бюджету України суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 29641грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ІнтерДон»звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про відшкодування з державного бюджету України суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 29641грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.10.2006р. позовні вимоги задоволені частково.

За апеляційною скаргою Горлівської ОДПІ Донецький апеляційний господарський суд  переглянув рішення господарського суду Донецької області від 11.10.2006р. в апеляційному порядку та постановою від 12.12.2006р. залишив його без змін з тих же підстав.

Горлівська ОДПІ подала до Вищого господарсько го суду України касаційну скаргу на рішення та постанову у справі, просить їх скасувати як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального права, зокрема, приписів Закону України «Про податок на додану вартість».

ТОВ «ІнтерДон»надано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить судові рішення у даній справі залишити без змін з мотивів якими вони мотивовані.

Заслухавши доповідь судді - доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи ( утому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Перелік підвідомчих господарським судам справ визначено у статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справою адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функції на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є вимоги ТОВ «ІнтерДон»про відшкодування з державного бюджету України суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 29641грн.

Розглядаючи вказаний позов суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що  розгляд у даній справі повинен провадитися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Однак, такий висновок є помилковим, оскільки за своїм правовим змістом цей спір не є господарським і, відповідно, не підвідомчий господарським судам України.

Пунктом першим частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначення суб'єкта владних повноважень дається в пункті 7 статті 3 цього Кодексу, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як зазначається у статті 4 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" - Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, що виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій.

Відповідно до змісту цього ж Закону, Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України, а державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і разом утворюють систему органів державної податкової служби.

Згідно пункту 1 статті 8 цього Закону державні податкові інспекції здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

З наведеного випливає, що Державна податкова інспекція, при прийнятті за результатами перевірки рішення про встановлення завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, діяла як орган державної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Отже, згідно пункту першого частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України спори юридичних осіб з органами державної податкової служби щодо відшкодування з державного бюджету України суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість підвідомчі адміністративним судам.

Відтак, суб'єктний склад та характер правовідносин свідчить про те, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

У відповідності з пунктом 7 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні, касаційні скарги подання розглядаються в порядку встановленому цим Кодексом.

Відтак, господарський суд Донецької області та Донецький апеляційний господарський суд ухвалюючи судові рішення у даній справі за приписами Господарського процесуального кодексу України вийшли за межі своєї компетенції, у зв'язку з чим оскаржувані судові рішення у даній справі підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду Донецької області для здійснення судового провадження за правилами Кодексу  адміністративного судочинства України відповідно до пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу.

Керуючись статтями 12, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Донецької області від 11.10.2006р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. у справі № 28/220 господарського суду Донецької області скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області

Касаційну скаргу Горлівської ОДПІ задовольнити частково.

Головуючий                                                                       Т. Дроботова

Судді                                                                                   Н. Волковицька

Л. Рогач