ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.

№ 30/428

Колегія суддів Вищого
господарського суду України у складі:

головуючого

Першикова Є.В.

суддів

Савенко Г.В. Данилової Т.Б.

розглянувши
касаційне подання

Заступника Генерального прокурора України

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду  від 19.12.2006
року

та ухвалу

Господарського суду міста
Києва  від 17.10.2006 року

по справі

№ 30/428 Господарського суду
міста Києва

за позовом

Заступника Генерального прокурора
України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до

-          Відкритого акціонерного товариства
«Нікопольський завод феросплавів» -
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку,

третя особа

Манжалом Лімітед (Manjalom
Limited)

про

визнання загальних зборів та
рішень недійсними

За участю представників сторін:

прокуратури:

ГПУ Івченко О.А. посв. № 218 від
04.10.04

позивача в особі:
від відповідача 1: від відповідача 2:

Панченко Н.Д. дов. № 3 від
09.01.07 Сириць І.Ю. дов. № 26-4016 від 12.05.06 не з'явились

від третьої особи:

Дехтяренко С.В. дов. від 18.08.06

Склад судової колегії змінено за
розпорядженням заступника голови Вищого господарського суду України від
18.04.2007 року за № 2-12.2/73.

У зв'язку з відпусткою судді Вищого
господарського суду України Ходаківської І.П., призначено колегію суддів у
складі: головуючого -Першикова Є.В., суддів: Савенко Г.В., Данилова Т.Б.
(зазначене розпорядження міститься в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи,
Заступник Генерального прокурора України звернувся в інтересах держави в особі
Фонду державного майна України до Господарського суду міста Києва з позовною
заявою до Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод
феросплавів»та Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про
визнання загальних зборів акціонерів ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»від
26.04.2006 року та прийнятих на них рішень, що оформлені відповідним
протоколом, недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.10.2006 року по справі №30/428 (головуючий суддя Якименко М.М.,
судді Смирнова Л.Г., Трофименко Т.Ю.), залишеною без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від 19.12.2006 року (головуючий суддя
Андрієнко В.В., судді Малетич М.М., Студенець В.І.), провадження у справі
припинено на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Не погоджуючись з рішенням
місцевого господарського суду та постановою апеляційної інстанції, Заступник
Генерального прокурора України звернувся до Вищого господарського суду України
з касаційним поданням, в якому просить ухвалу місцевого господарського суду та
постанову апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд
до суду першої інстанції з огляду на допущені судами першої та апеляційної
інстанції порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
касаційне подання, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін
та прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного
висновку.

Прокурор просить визнати недійсними
рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»від
26.04.2006 року. Позовні вимоги обґрунтовуться тим, що при проведенні загальних
зборів товариства та прийнятті оспорюваних рішень, був відсутній необхідний для
цього кворум, оскільки держава в особі Фонду державного майна України, який
участі у зборах не брав, володіє часткою у статутному капіталі товариства в
розмірі 50 % плюс одна акція, а тому права держави підлягають захисту господарським
судом.

Припиняючи провадження у справі,
суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справі може вплинути на права
та обов'язки фізичних осіб -акціонерів товариства, які брали участь у прийнятті
загальними зборами рішень від 26.04.2006 року, про визнання недійсними яких
просить Заступник генерального прокурора України.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України погоджується з висновками судів першої та
апеляційної інстанцій про необхідність припинення провадження у справі, а тому
оскаржені ухвала та постанова прийняті ними з дотриманням норм процесуального
права з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
акціонерами ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» є також фізичні особи
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  що
встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується дослідженими ними
виписками з реєстру власників іменних цінних паперів, а отже зазначені особи є
учасниками спірних правовідносин і рішення у справі могло вплинути на їх права
та обов'язки.

Зі змісту статей 1, 12, 21, 27 ГПК
України вбачається, що фізичні особи, які не мають статусу суб'єктів
підприємницької діяльності, не можуть брати участь у спорах, що вирішуються
господарськими судами, а відтак колегія суддів касаційної інстанції вважає, що
місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції зроблені вірні
висновки про необхідність припинення провадження у справі на підставі п. 1 ст.
80 ГПК у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах
України.

Обґрунтовуючи своє касаційне
подання Заступник Генерального прокурора України, з посиланням на Закон України
«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів»№ 483-5 від
15.12.2006 року зазначив, що відповідно до Узагальнень судової практики
вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України «Про господарські
товариства»у частині регулювання діяльності акціонерних товариств»від
01.01.2004р. спори зазначеної категорії мають бути внесені до юрисдикції
господарських судів незалежно  від
суб'єктного складу учасників.

Колегія суддів вважає, що зазначені
доводи не спростовують правильності висновків судів першої та апеляційної
інстанцій, оскільки віднесення відповідних спорів до юрисдикції господарських
судів має здійснюватись шляхом внесення відповідних змін до процесуальних
законів.

Закон України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів»№ 483-5 від 15.12.2006 року, яким
справи, що виникають з корпоративних відносин, віднесено до підвідомчості
господарських судів та на який в обгрунтування своїх доводів посилається
Заступник Генерального прокурора України, набрав чинності лише 29.12.2006 року,
а тому не підлягав застосуванню судами попередніх інстанцій, які при прийнятті
оскаржених ухвали та постанови керувались ГПК України в редакції, чинній на
момент розгляду ними справи, а отже не порушували норм процесуального права.

Враховуючи викладене, Вищий
господарський суд України вважає, що підстави для скасування ухвали
Господарського суду міста Києва від 17.10.2006 року та постанови Київського
апеляційного господарського суду від 19.12.2006 року в даному випадку відсутні,
в зв'язку з чим касаційне подання Заступника Генерального прокурора України
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Касаційне подання Заступника
Генерального прокурора України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 19.12.2006 року у справі № 30/428  - залишити без змін.

Головуючий

Першиков Є.В.

Судді

Савенко Г.В.  Данилова Т.Б.