ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.02.2007
Справа №2-15/2565-2007

За позовом Тайганського міжрайонного управління водного господарства(97601, АР Крим, Білогірський район, м. Білогірськ, вул.. Запрудна, 19, )

До відповідача Вишенської сільської ради (97613, АР Крим, Білогірський район, с. Вишенне, вул.. Шкільна, 9, )

Про стягнення 21643,00 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача –  Онощенко С.М., довіреність №40 від 20.02.07р., у справі

Від відповідача – Танашевич С.Л., сільський голова

Обставини справи: Тайганське міжрайонне управління водного господарства звернулося до Господарського суду АР Крим із позовом до Вишенської сільської ради про стягнення заборгованості за договором підряду б/н від 23.05.2005р. в розмірі 21643,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.05.2005 р. між Тайганським міжрайонним управлінням водного господарства та Вишенською сільською радою був укладений договір підряду б/н. Згідно з умовами договору позивач виконав свої зобов’язання за договором, виконав роботи по ремонту мосту   загальною вартістю 21643,00 грн. Проте, відповідач не виконав свої обов’язки за договором по оплаті виконаних робіт.

Представник відповідача проти позову заперечує, однак відзиву на позов не надав. При цьому представник відповідача факт виконання позивачем робіт за договором не заперечує.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.02.2007р. була оголошена перерва в порядку частини 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України для надання сторонами витребуваних судом документів, необхідних для розгляду справи, до 27.02.2007 року у 15:00.

Після закінчення перерви слухання справи було продовжено  за участю представників:

Від позивача –  Онощенко С.М., довіреність №40 від 20.02.07р., у справі

Від відповідача – Танашевич С.Л., сільський голова

Представником позивача було заявлено клопотання про виправлення описки в частині  найменування позивача в позовній заяві. Так, замість „Тайганського міжрайонного управління водного господарства” помилково було вказано „Тайганського міжрайонного управління водного господарства Комітету з водогосподарського будівництва та зрошувального землеробства Ради Міністрів АР Крим”.

Ухвалою господарського суду від 27.02.2007р. вказане клопотання було задоволене,  найменування позивача викладено  відповідно до довідки статистики про включення до ЄДРПО України в наступній редакції: „Тайганське міжрайонне управління водного господарства”.

Крім того, представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог № 49 від 26.07.2007р.

Так, відповідно вказаної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи з розчистки річища ріки Биюк-Карасу у розмірі 21643,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, вказана заява прийнята судом до розгляду.

Представником відповідача у судовому засідані надане клопотання про закриття провадження по вказаній справі, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Вказане клопотання мотивоване тим, що у разі, якщо хоча б однією зі сторін у справі є орган місцевого самоврядування – то вказана справа є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду адміністративним судом.

Судом не вбачається підстав для задоволення вказаного клопотання.

У зв’язку з цим, суд вважає за необхідне повідомити наступне. Як свідчать матеріали справи, Вишенська сільська рада у спірних правовідносинах не здійснювало управлінські функції. Таким чином, у випадку, якщо суб’єкт ( у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює управлінські функції, у яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою інших суб’єктів, а ці суб’єкти відповідно зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб’єкта, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції.

Крім того, спірний договір підряду б/н від 23.05.05р., укладений між Тайганським міжрайонним управлінням водного господарства та Вишенською сільською радою - це господарський договір, а тому відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спір, який виник відносно укладення, зміни, розірвання або його виконання, підвідомчий господарському суду.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

23.05.2005 р. між Тайганським міжрайонним управлінням водного господарства (Підрядник) та Вишенською сільською радою (Замовник) був укладений договір підряду б/н. (а.с. 24 ).

Згідно з пунктом 1.1 вказаного Договору Підрядник зобов’язаний на завдання Замовника з використанням власних механізмів виконати наступні роботи: поточний ремонт мосту через ріку Биюк-Карасу, розчистку річища ріки Биюк-Карасу, а Замовник зобов’язаний прийняти та оплатити виконані роботи у відповідності з дійсним Договором.

Вартість всіх робіт відповідно до пункту 2.1 Договору визначається проектно-кошторисною документацією та складає 68336,00 грн. (37418,00 грн. – за поточний ремонт мосту, 30918,00 грн. – за розчистку річища ріки.

Відповідно до пункту 3.4 Договору остаточний розрахунок за Договором проводиться не пізніше 10 днів після повного виконання робіт та підписання акту прийомки виконаних робіт.

На виконання вимог вказаного Договору позивачем виконані роботи з розчистки річища ріки Биюк-Карасу відповідно Договору на суму 30918,00 грн.,  про що свідчать Акти прийомки виконаних підрядних робіт, підписані обома сторонами (а.с. 18-23), додані до позовної заяви.

Відповідно до пункту 4.2 Договору Замовник зобов’язаний прийняти та оплатити виконані Підрядником роботи у відповідності з дійсним Договором.

На виконання вказаного пункту відповідачем була частково сплачена вартість виконаних робіт у розмірі 9275,00 грн., що підтверджується реєстром документів по рахунку позивача (а.с. 35 )

Остаточна вартість виконаних робіт не була сплачена в обумовлений термін, чим самим порушені зобов’язання за договором, що і стало приводом для звернення Тайганського міжрайонного управління водного господарства з позовом до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Представником позивача надана заява про уточнення позовних вимог № 49 від 26.07.2007р. Так, відповідно вказаної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи з розчистки річища ріки Биюк-Карасу у розмірі 21643,00 грн.

Судом вказана заява прийнята до розгляду, оскільки не суперечить  частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідачем  не представлено доказів оплати заборгованості за договором у розмірі 21643,00 грн. в той час, як відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин,  матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті 21643,00 грн. заборгованості за договором, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню .

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 49, 75, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Вишенської сільської ради (97613, АР Крим, Білогірський район, с. Вишенне, вул.. Шкільна, 9, , р/р 1443 в УГК в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 384436) на користь Тайганського міжрайонного управління водного господарства (97601, АР Крим, Білогірський район, м. Білогірськ, вул.. Запрудна, 19, , р/р 0224 банк УГК в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026)  21643,00 грн. заборгованості,   216,43 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.