ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2007 р.
14:45
Справа №  10/89/07

м. Миколаїв

Позивач: УПФУ в Жовтневому районі Миколаївської області

(54050, м.Миколаїв, вул.Янтарна, 61)

Відповідач: ПП фірма «Інтерсервіс»

(57240, Миколаївська область, Жовтневий район, с.Партизанське, вул.Центральна, 1)

Суддя Горобченко Д.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Лєсєчко Н.Г., дов. № 225/07 від 10.01.07р.

Від відповідача: не з’явились.

ПРО: стягнення заборгованості по страхових внесках у сумі 1809, 74 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з’явився, заперечень проти позовних вимог не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд  встановив:

Відповідно до ЗУ „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” Пенсійний фонд України є органом, який проводить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Відповідач, як юридична особа, зареєстрований в УПФУ в Жовтневому районі Миколаївської області як платник внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 20 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне пенсійне забезпечення»(далі - ЗУ № 1058), п. 5.1.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 29.11.2003р. за № 998/6189 (далі –Інструкція) обчислення страхових внесків платника здійснюються за ставками, визначеними п.п. 4.1., 4.2. Інструкції на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу).

Законами України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне забезпечення»та «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що роботодавці –підприємства, установи та організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у т.ч. і що знаходяться на спрощенній системі оподаткування , є страхувальниками для найманих осіб і зобов’язані сплачувати внески у розмірі 32% (з 01.04.2005р. –32, 3 %, з 01.01.2006р. –31, 8 % згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2006 рік», з 01.01.2007р. –33, 2 % згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік) від фонду оплати праці та 1-5 % із заробітної плати найманих працівників на загальних підставах у встановлені строки та в повному обсязі.

Згідно ст.ст. 20, 106 ЗУ № 1058 та п. 5.1.6 Інструкції остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником страхових внесків на пізніше 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються внески. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у визначені Законом строки, у т.ч. обчислені територіальними органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, сторони, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В порушення вимог законодавства, відповідач не сплачував відповідні платежі, у зв’язку з чим станом на 01.03.2007р. за ним рахується узгоджена заборгованість по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 20.12.2006р. по 22.01.2007р. у сумі 1809, 74 грн., що підтверджено розрахунком сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за грудень 2006р., копією корінця вимоги про сплату боргу № Ю-2203-У від 06.02.2007р., копією поштового повідомлення № 1047/03 (арк. справи 7-9).

На підставі викладеного, керуючись Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст. ст. 158-163 КАСУ, господарський суд:

ПОСТАНОВИВ:

1.    Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства фірми «Інтерсервіс»(57240, Миколаївська область, с.Партизанське, вул.Центральна, 1; р/р № 245, Райффайзенбанк, МФО 326911, код 31159695) на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області (54050, м.Миколаїв, вул.Янтарна, 61, р/р № 14 в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку України в м.Миколаєві, МФО 326461, код 22440662) –1809, 74 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства фірми «Інтерсервіс»(57240, Миколаївська область, с.Партизанське, вул.Центральна, 1; р/р № 245, Райффайзенбанк, МФО 326911, код 31159695) в доход держбюджету держмито в сумі 3, 40 грн.

Суддя                                                                                                      Д.М.Горобченко

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя