ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.06.07 р.
Справа № 25/173

Суддя господарського суду Донецької
області І.А.Бойко

при секретарі судового
засідання
О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом    товариства з обмеженою відповідальністю
„Русь” м. Донецьк

до відповідача  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.
Краматорськ Донецької області

про стягнення   2752грн.95коп.

За участю:

представників  сторін:

від позивача:  не з'явився;

від відповідача:  не з'явився

Позивач -  товариство з обмеженою відповідальністю
„Русь” м. Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Краматорськ Донецької області про
стягнення заборгованості  за договором в
сумі  2752грн.95коп.,  у тому числі основний борг в сумі  2447грн.68коп., пеня в сумі
177грн.44коп.,   3% в розмірі   32грн.99коп., індекс інфляції в розмірі
94грн.84коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на  розрахунок ціни
позову,  договір НОМЕР_1 від 01.10.2005,
накладні НОМЕР_2 від 28.11.2006,  НОМЕР_3
від 07.11.2006, акт звірки взаєморозрахунків за період з 17.10.2005 по
05.01.2007.

Представник позивача в засідання суду
не з'явився. Про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним
чином, що  підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення НОМЕР_4 від 23.05.2007 з відміткою про
вручення.

Представник  відповідача в судове засідання не з'явився,
відзив на позовну заяву та документи в обґрунтування заперечень на позов не
надав. Ухвала про порушення справи  була
направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням,
про  що свідчить штамп реєстрації
вихідної кореспонденції господарського суду.

Стаття 75  Господарського  процесуального  кодексу України  передбачає, якщо відзив на позовну заяву і
витребувані  господарським судом
документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на ст. 75  Господарського  процесуального  кодексу України,  справа розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
господарським судом  ВСТАНОВЛЕНО.

01.10.2005 між   ТОВ „Русь” (Постачальник) та   приватним підприємцем ОСОБА_1(Покупець) був
укладений договір НОМЕР_1.

На виконання умов зазначеного
договору  позивач за  накладними НОМЕР_2 від 28.11.2006,  НОМЕР_3 від 07.11.2006 поставив
відповідачу    товар в асортименті на
загальну суму    2447грн.68коп.

Пункт 3.2. даного договору
встановлює,  моментом поставки товарів
вважається момент підписання сторонами приймально-здавальних  документів. Акт прийняття товару
документально підтверджується відбитком на накладній печатки або штампу, а
також підписом матеріально-відповідальної особи або особи, зразок підпису якої
мається в постійній довіреності на  отримання
матеріальних цінностей, яка є невід'ємною частиною цього договору.

В силу п. 3.2. договору НОМЕР_1 від
01.10.2005 факт отримання
відповідачем   товарів
підтверджується   вказаними  накладними
з підписом уповноваженого представника про отримання товару.

Відповідно до п. 4.  договору Покупець здійснює оплату за товар по
безготівковому або готівковому розрахунку протягом п'яти банківських днів з
моменту отримання товару.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до
закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним
чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно
звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В свою чергу, ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України встановлює, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

В порушення умов договору, вимог
зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач
товар прийняв, але  оплатив не в повному
обсязі з порушенням передбачених договором строків оплати.

Загальна суму заборгованості
становить  2447грн.68коп.

В матеріалах справи міститься акт
звірки взаєморозрахунків за період з 17.10.2005 по 05.01.2007, підписаний з
боку відповідача без зауважень та заперечень, відповідно до якого сальдо на
користь позивача станом на 05.01.2007 становить 2447грн.68коп.

На момент прийняття рішення  по справі документи в підтвердження оплати
відповідачем  боргу в сумі   2447грн.68коп. в матеріалах справи відсутні,
тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім стягнення основного боргу,
позивач у  відповідності до п. 4
договору   НОМЕР_1 від 01.10.2005
нарахував відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ по кожній
накладній. Відповідно до розрахунку розмір пені становить  177грн.44коп.

Нарахування та розмір пені
відповідають умовам договору та приписам
ст. ст. 231, 232, 343 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону
України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”,
тому сума пені  також підлягає стягненню
на користь позивача.

У відповідності до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання,
за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений
законом або договором.

З огляду на ст. 625 Цивільного кодексу
України, позивач  нарахував
відповідачу   3% річних та індекс
інфляції. Згідно розрахунку  індекс
інфляції за листопад 2006р. - лютий 2007р. складає 94грн.84коп., 3% річних за
164 дні прострочення - 32грн.99коп.

Нарахування 3% річних та індексу
інфляції на суму основного боргу законодавчо закріплено, отже 3% річних в
розмірі 32грн.99коп. та інфляційні в сумі 94грн.84коп.  підлягають стягненню з відповідача на користь
позивача.

Дослідивши матеріали господарської
справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні і обґрунтовані, та
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у відповідності до
ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються
на    відповідача.

На підставі  вищенаведеного,  згідно ст. ст.  509, 526, 530, 625 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 173, 193, 230,  232, 343
Господарського кодексу України,  ст. 3
Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань”, керуючись  ст.ст. 22, 33,
43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального  кодексу  України, суд

В
И  Р  І
Ш  И  В :

Позовні  вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю „Русь” м. Донецьк до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.
Краматорськ Донецької області про стягнення заборгованості  за договором в сумі  2752грн.95коп.,  у тому числі основний борг в сумі  2447грн.68коп., пеня в сумі
177грн.44коп.,   3% в розмірі
32грн.99коп., індекс інфляції в розмірі 94грн.84коп., задовольнити.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; свід-во про державну реєстрацію НОМЕР_5 від
17.08.2004, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, паспорт серії ІНФОРМАЦІЯ_1, виданий
Слов'янським РВ УМВС України в Донецькій області 16.08.2001) на користь
товариства з обмеженою відповідальністю „Русь”
(юр. адреса: 83077, м. Донецьк, вул. Туманяна, 12/12,  фактична адреса: 86115, м. Макіївка  Донецької області, вул.   Ніколаєва, 25; р/р 9500 в ДФ АКІБ
„УкрСиббанк” м. Харків,  МФО 351005,
) основний борг  в сумі   2447грн.68коп.,   пеню в сумі 177грн.44коп., 3% річних в
сумі  32грн.99коп., індекс інфляції в
розмірі 94грн.84коп., держмито в сумі
102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 118грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Видати наказ  після набрання рішенням законної сили.

Суддя