ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.07
Справа № 14/188-07.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопське підприємство хлібопродуктів»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум»

про стягнення 11 571 грн. 66 коп.

Суддя Миропольський С. О.

Представники сторін:

Від позивача – Кошель О.М.

Від відповідача – не з‘явився

За участю секретаря судового засідання Ємельяненко С.В.

Суть спору: Позивач подав позовну заяву про стягнення з відповідача 11 571 грн. 66 коп., з яких 10 668 грн. 76 коп. заборгованості відповідно до договору складського зберігання № 47 від 07.08.2006р., укладеного між сторонами та згідно якого відповідач передав на зберігання позивачу зерно та зобов‘язався сплатити за це кошти та 902 грн. 90 коп. пені.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не надав про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином про причини неявки не повідомив, тому відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору складського зберігання № 47 від 07.08.2006р. позивач прийняв від відповідача на зберігання зерно. Пунктом 10 та 12,14 зазначеного договору відповідач зобов’язувався сплачувати за надані послуги зберігання щомісячно відповідно до виставлених рахунків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов’язань, щодо своєчасної і в повному обсязі сплати за надані послуги, і має заборгованість перед позивачем в сумі 10 668 грн. 76 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, які мають значення для вирішення справи по суті, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не подав доказів сплати боргу в сумі 10 668 грн. 76 коп., або обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача даної заборгованості є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім цього, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, п. 19 договору складського зберігання № 47 від 07.08.2006р. передбачена відповідальність у вигляді нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який вона нараховується. Відповідно до розрахунків позивача, які відповідають вимогам Закону України від 22.11.1996р. “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, розмір пені, що підлягає до стягнення становить 902 грн. 90 коп. пені.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум» (40030, м. Суми, пров. Терезова, 2 код 21101656) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопське підприємство хлібопродуктів» (41100, Сумська область, м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 99 код 33683378) 11 571 грн. 66 коп. заборгованості; 115 грн. 71 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 25.05.2007р.