ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"05" березня 2007 р.
Справа  № 34/554-06-13100А

05.03.2007р. в 12год.46хв. господарський суд Одеської області

у складі судді Фаєр Ю.Г.

при секретарі судового засідання Артем’євій В.В.,

за участю представників від позивача: Мунтяна А.В., директора ПП "Актив"; від відповідача: Запорощенко О.М. - заступника начальника юридичного відділу Ізмаїльської ОДПІ, діючого на підставі довіреності №104/9/10-2  від 10.01.07р.;

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань господарського суду Одеської області №416 адміністративну справу №34/554-06-13100А

за позовом Приватного підприємства «Актив»

до відповідача Ізмаїльської об’єднаної державної податкової інспекції

про скасування податкових повідомлень-рішень

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство «Актив»звернулося до суду з позовною заявою та уточненнями до нього, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Ізмаїльської об’єднаної державної податкової інспекції №/0-4528 від 20.03.2006р. про нарахування податку на прибуток на суму 159100грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 27490грн., №/0-4529 від 20.03.2006р. про нарахування податку на додану вартість на суму 126339грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 63170грн., №/1-7674 від 05.06.2006р. про нарахування податку на прибуток на суму 157800грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 27490грн., №/0-7672 від 05.06.2006р. про нарахування штрафних санкцій по податку на прибуток на суму 4380грн., №000152301/0-7673 від 05.06.2006р. про нарахування штрафних санкцій по податку на додану вартість на суму 37362грн., №/1-8583 від 26.06.2006р. про нарахування податку на додану вартість на суму 126339грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 63170грн., №/0№735-0-9274 від 12.07.2006р. про нарахування по податку на прибуток на суму 3730грн., №/2-9273 від 12.07.2006р. про нарахування податку на прибуток на суму 159100грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 27490грн., №/2-9272 від 12.07.2006р. про нарахування податку на додану вартість на суму 126339грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 63170грн. як такі, що прийняті з порушенням законодавства, що регулює питання оподаткування.

Ізмаїльська об’єднана державна податкова інспекція проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, стверджуючи про правомірність прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень внаслідок порушення позивачем вимог п.4.1 ст.4, п.п.5.3.9 п.5.3, п.п.5.6.1 п.5.6, п.п.5.7.1 п.5.7 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” в ред. від 22.05.1997р. (із змінами та доп.) та п.4.1 ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. (із змінами та доп.).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд встановив:

На підставі заяви Приватного підприємства „Актив” про зняття з обліку у зв’язку зі зміною місцезнаходження, 23.09.2005р. Ізмаїльська об’єднана державна податкова інспекція здійснила позапланову документальну перевірку позивача з питання дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 02.04.2002р. по 15.08.2005р., за результатами якої склала довідку №0207/23-01/31893938, в якій зазначила про не встановлення заниження податку на додану вартість та податку на прибуток за перевіряємий період.

22.12.2005р. працівниками Ізмаїльської об’єднаної державної податкової інспекції Одеської області була проведена виїзна позапланова перевірка Приватного підприємства „Актив” з питань дотримання вимог податкового і валютного законодавства за період ІІІ квартал 2005р. з 16 жовтня 2005р. по 30 серпня 2005р., за результатами якої складено акт №0357/2301/30323216 „Про результати позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Приватним підприємством „Актив” за період з 16 серпня 2005 р. по 01 грудня 2005 р.”. Перевіркою встановлені порушення вимог п.4.1 ст.4, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємства”, що зумовило заниження податку на прибуток у ІІІ кварталі 2005р. на 237900грн. та вимог п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, що зумовило заниження податку на додану вартість на 190382грн., у тому числі у серпні 2005р. на 7500грн., у вересні 2005р. на 182882грн. За результатами проведеної перевірки 30.03.2006р. Ізмаїльською об’єднаною ДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення №/2-5165 про нарахування ПДВ в сумі 237900грн. та застосування штрафних санкцій на суму 23790грн. та №/2-5166 про нарахування ПДВ в сумі 190382рн. та застосування штрафних санкцій на суму 57865грн.

З 24.02.2006р. по 27.02.2006р. Ізмаїльська об’єднана державна податкова інспекція, на підставі постанови Прокуратури м.Ізмаїла від 08.02.2006р. по кримінальній справі №0, порушеній 26.12.2005р. відносно посадових осіб позивача за ознаками ч.2 ст.366 та ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України, здійснила позапланову невиїзну документальну перевірку позивача з питання дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р., за результатами якої склала акт перевірки від 02.03.2006р. №0036/2301/31893938.

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем вимог п.4.1. ст.4, п.п.5.3.9 п.5.3, п.п.5.6.1 п.5.6, п.п.5.7.1 п.5.7 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” в ред. від 22.05.1997р. (із змінами та доп.), що зумовило заниження податку на прибуток у 2 кварталі 2005р. на суму 57,9тис.грн., у 4кв. 2005р. на суму 101,2тис.грн., а також порушення вимог п.4.1 ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. (із змінами та доп.), що зумовило заниження податку на додану вартість на суму 126339грн., у т.ч. завищення у січні 2005р. на суму 20грн., заниження у квітні 2005р. на суму 21517грн., у червні 2005р. на суму 25004грне., у серпні 2005р. на суму 111585грн., завищення у вересні 2005р. на суму 113409грн., заниження у жовтні 2005р. на суму 80962грн. та у грудні 2005р. на суму 700грн.

На підставі цього акту перевірки Ізмаїльська об’єднана державна податкова інспекція прийняла податкові повідомлення-рішення від 20.03.2006р. №/0-4528 про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 159100грн. та застосованим штрафним санкціям по цьому податку у сумі 27490грн.,  №/0-4529 про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість у сумі 126339грн. та застосованим штрафним санкціям по цьому податку на суму 63170грн.

Не погоджуючись з цими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до відповідача зі скаргою б/н від 31.03.2006р., який прийняв рішення від 02.06.2006р. №76.04/25-39 про результати розгляду первинної скарги, яким скасував податкове повідомлення-рішення №/0-4528 від 20.03.2006р. в частині донарахування податку на прибуток на суму 1300грн. та збільшив застосовану штрафну санкцію по цьому податку на 4380грн., в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишив без змін, збільшив на 37362грн. суму штрафної санкції по податку на додану вартість, визначену в податковому повідомленні-рішенні від 20.03.2006р. №/0-4529, в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишив без змін, а скаргу позивача без задоволення.

За наслідками адміністративного оскарження з врахуванням вимог Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого Наказом ДПА України від 21.06.01р. N253 (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 6.07.01р. за N567/5758) (із змінами та доп.), а також прийнятого рішення про розгляд скарги, відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 05.06.2006р. №/1-7674 про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 157800грн. та застосованим штрафним санкціям по цьому податку у сумі 27490грн., №/0-7672 про визначення позивачу податкового зобов’язання по застосованим штрафним санкціям по податку на прибуток у сумі 4380грн., №000152301/0-7673 про визначення позивачу податкового зобов’язання по застосованим штрафним санкціям податку на додану вартість у сумі 37362грн., від 26.06.2006р. №/1-8583 про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість у сумі 126339грн. та застосованим штрафним санкціям по цьому податку на суму 63170грн. та довів позивачу новий граничний строк сплати цих податкових зобов’язань.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до ДПА в Одеській області зі скаргою б/н та б/д, яка прийняла рішення від 10.07.2006р. №17537/25-0007 про результати розгляду повторної скарги, яким залишила без змін податкове повідомлення-рішення від 20.03.2006р. №/0-4528 про сплату податку на прибуток, скасувала рішення відповідача про результати розгляду первинної скарги від 02.06.2006р. №7604/25-39 у частині скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення на суму донарахованого податку на прибуток у розмірі 1300грн. та збільшення штрафних (фінансових) санкцій по зазначеному податку у сумі 4380грн., в решті залишила без змін, а скаргу позивача без задоволення, збільшила суму штрафних (фінансових) санкції по податку на прибуток на суму 3730грн., залишила без змін податкове повідомлення-рішення від 20.03.2006р. №/0-4529 про сплату податку на додану вартість та скасувала рішення відповідача про результати розгляду первинної скарги від 02.06.2006р. №7604/25-39 у частині донарахованої суми штрафних фінансових санкцій по податку на додану вартість у розмірі 37362грн., в решті залишила без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

За наслідками адміністративного оскарження з врахуванням вимог Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого Наказом ДПА України від 21.06.01р. N253 (зареєстр. в Міністерстві юстиції України 6.07.01р. за N567/5758) (із змінами та доп.), а також прийнятого рішення про розгляд скарги, відповідач прийняв нові податкові повідомлення-рішення від 12.07.2006р. №/2-9272 про визначення позивачу податкового зобов’язання по податку на додану вартість у сумі 126339грн. та застосованим штрафним санкціям по цьому податку на суму 63170грн., №/2-9273 про визначення позивачу податкового зобов’язання по податку на прибуток у сумі 159100грн. та застосованим штрафним санкціям по цьому податку на суму 27490грн., №/0№735-0-9274 про визначення позивачу податкового зобов’язання по штрафним санкціям по податку на прибуток у сумі 3730грн., та довів позивачу новий граничний строк сплати цих податкових зобов’язань.

Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями Ізмаїльської об’єднаної державної податкової інспекції позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовом та уточненнями позовних вимог про їх скасування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2005р. прокурором м. Ізмаїл порушено кримінальну справу №0 відносно директора позивача по факту зловживання службовим становищем та службового підлогу за ознаками ч.2 ст.366 та ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України.

08.02.2006 та 10.02.2006р. помічником прокурора м. Ізмаїл прийнято постанову про проведення документальної перевірки позивача з питання дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р., яку доручено здійснити фахівцям відповідача.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2006р. у справі №4-34 скаргу гр. Мунтян А.В. (керівника ПП „Актив”) задоволено у повному обсязі, а саме –постанову прокурора міста Ізмаїл від 26.12.2005р. про порушення кримінальної справи відносно директора Приватного підприємства „Актив” Мунтян Аркадія Васильовича за фактом зловживання службовим положенням та службового підроблення, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України –скасовано, арешт, накладений на видаткову частину розрахункового рахунку №1045 в Ізмаїльській філії „Промінвестбанку”, що належить ПП „Актив” –скасовано.

Зазначеною постановою встановлено, що підставою для винесення постанови від 26.12.2005р. про порушення кримінальної справи став акт позапланової перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Приватним підприємством „Актив” за період з 16.08.2005р. по 01.12.2005р. №0357/2301/30323216 від 22.12.2005р., який є незаконним, неповним, необ’єктивним та необґрунтованим, складеним з порушенням вимог законодавства України, оскільки нарахування по акту відповідачем проведені лише на підставі службової записки Ізмаїльського МВПМ від 19.12.2005р., яка містила відомості про рух грошових коштів позивача з 01.01.2005р. по 15.12.2005р., які надані філією „Промінвестбанку” без врахування документів, підтверджуючих видатки та прибутки, які були у ПП „Актив”, при цьому банком при передачі податковим органам інформації про рух коштів порушені вимоги ст.ст.61, 62 Закону України „Про банки та банківську діяльність”.

Відповідно до вимог п.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Господарський суд відзначає невипадковість покладення законодавцем обов’язку з доказування правомірності прийнятого рішення на суб’єкта владних повноважень, оскільки саме останній має довести законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, підтвердивши свої доводи будь-якими фактичними даними (доказами, отриманими на законних підставах), які знайшли відображення в акті.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч.3 ст.70 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

З цих підстав судом не приймаються до уваги докази, отримані відповідачем під час перевірки та надані до суду на підтвердження своїх заперечень, в тому числі стосовно законності спірних податкових повідомлень-рішень, інших доказів органом владних повноважень не надано.

Крім того, постановою господарського суду Одеської області від 24.07.2006р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.10.2006р. у справі №15/171-06-4660А, порушеній за позовом ПП „Актив” до Ізмаїльської ОДПІ про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень Ізмаїльської ОДПІ від 30.03.2006р. №/2-5165 та №/2-5166, прийнятих на підставі акту перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Приватним підприємством „Актив” за період з 16.08.2005р. по 01.12.2005р.  від 22.12.2005р. №0357/2301/30323216, зазначені податкові повідомлення-рішення визнані нечинними, оскільки направлення на перевірку фінансово-господарської діяльності ПП „Актив” і копія відповідного наказу службовцями Ізмаїльської ОДПІ були видані з порушенням вимог ст.ст.111, 112 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, а вказані в акті перевірки висновки, які покладені в основу податкових повідомлень-рішень, зроблені з порушенням вимог податкового законодавства та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Поряд з цим, з акту перевірки від 02.03.2006р. №0036/2301/31893938, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вбачається проведення перевірки з урахуванням результатів вищезгаданого акту перевірки від 22.12.2005р. №0357/2301/30323216.

Крім того, відповідачем під час перевірки не було враховано рішення господарського суду Одеської області від 16.12.2005р. у справі №24/207-05-9598, порушеної за позовом Науково-виробничого підприємства „Нива” у вигляді ТОВ до ПП „Актив”, ЗАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк” в особі філії „Відділення Промінвестбанку в м.Ізмаїл Одеської області” про стягнення з ПП „Актив” основного боргу на суму 312992,97грн., відшкодування збитків у сумі 31300грн., яким позовні вимоги Науково-виробничого підприємства „Нива” у вигляді ТОВ задоволені, стягнуто з ПП „Актив” на користь Науково-виробничого підприємства „Нива” у вигляді ТОВ помилково надмірно сплачені грошові кошти у сумі 312992,97грн., залишене в цій частині без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.02.2006р.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст.105 КАС України позивач має право вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що відповідач не довів належним чином законності і обґрунтованості визначення позивачу податкового зобов’язання по податку на додану вартість та застосованим штрафним санкціям по цьому податку, по податку на прибуток та застосованим штрафним санкціям по цьому податку, а також, що прийняті податкові повідомлення-рішення Ізмаїльської об’єднаної державної податкової інспекції від 20.03.2006р. №/0-4528 та №/0-4529, від 05.06.2006р. №/1-7674, №/0-7672 та №000152301/0-7673, від 26.06.2006р. №/1-8583, від 12.07.2006р. №/0№735-0-9274, №/2-9273 та №/2-9272 від 12.07.2006р. та підстави їх прийняття не відповідають вимогам, викладеним в п.п.1, 3-8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги Приватного підприємства «Актив»з урахуванням уточнень до них підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.71, 72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги Приватного підприємства «Актив»задовольнити повністю.

2.          Податкові повідомлення-рішення Ізмаїльської об’єднаної державної податкової інспекції №/0-4528 від 20.03.2006р. про нарахування податку на прибуток на суму 159100грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 27490грн., №/0-4529 від 20.03.2006р. про нарахування податку на додану вартість на суму 126339грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 63170грн., №/1-7674 від 05.06.2006р. про нарахування податку на прибуток на суму 157800грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 27490грн., №/0-7672 від 05.06.2006р. про нарахування штрафних санкцій по податку на прибуток на суму 4380грн., №000152301/0-7673 від 05.06.2006р. про нарахування штрафних санкцій по податку на додану вартість на суму 37362грн., №/1-8583 від 26.06.2006р. про нарахування податку на додану вартість на суму 126339грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 63170грн., №/0№735-0-9274 від 12.07.2006р. про нарахування по податку на прибуток на суму 3730грн., №/2-9273 від 12.07.2006р. про нарахування податку на прибуток на суму 159100грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 27490грн., №/2-9272 від 12.07.2006р. про нарахування податку на додану вартість на суму 126339грн. та штрафних санкцій по цьому податку на суму 63170грн. –скасувати повністю.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р0008 банк ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011) на користь Приватного підприємства «Актив»(р/р6540 в Одеській філії АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 328016, , адреса: Одеська область, с. Матроска, вул. Молодіжна, 6) судовий збір на суму 85(вісімдесят п’ять)грн.

4.          Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано; якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                 Фаєр Ю.Г.