ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2007 р.
Справа  № 27/400-06-12904

За позовом
відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

До відповідача
Одеської залізниці

Про стягнення 1543,60 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача:
Команов В.В., довіреність № 09-60 від 05.01.2007 року;

Від відповідача:
Кірічек С.В., довіреність № 430 від 13.11.2006 року;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Одеської залізниці –1543,60 грн.

У судовому засіданні від 05.02.2007 року Позивач надав до суду уточнення позовних вимог, де просить суд стягнути з відповідача 1488,34 грн. у зв’язку із допущеною помилкою в розрахунку позову.

Розглянувши матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представників позивача та відповідача, суд, встановив.

Між Позивачем і Відповідачем було укладено угоду від 18.07.2006 року на перевезення вантажу в вагоні № 56968431 на адресу третьої особи –Ізмаїльського  Морського Торгівельного Порту, якою у відповідності зі ст. 6 Статуту залізниць України є залізнична накладна № 48671663.

Відповідно до залізничної накладної № 48671663 Позивачем було відвантажено 11 пачок сталі тонколистової холодноканатної загальною масою 68990 кг., які закріплено і розміщено, згідно затверджених схем, правильно.

Ціна однієї тонни прокату чорних металів, відповідно до специфікації № 101 SF до контракту № 12 ЕХР/103-06 від 10.03.2006 року та розрахунку суми позову, доданого позивачем до позовної заяви, складає 480 доларів США, що еквівалентно 2424 грн.

Під час комісійного вивантаження та перевірки вагона № 56968431 на станції призначення виявлена нестача вантажу в обсязі –640 кг.

Нестача вантажу підтверджується:

- комерційним актом БК 039039*/71/202 від 21.07.2006 року, за яким «...здійснено комісійне перевантаження вагону №  56968431 на справних 150 т вагах; ваги вантажу виявилось брутто 90350 кг тара с бруса 22000, нетто 68350, за документом значиться: брутто 90990, тара с бруса 22000 кг, нетто 68990 кг; відповідно до накладної вага вантажу визначено вантажовідправником.  Навантаження в вагоні в два ярусі, в нижньому ярусі 8 пачок, а в верхньому 3 пачки, всього 11 пачок згідно перевізного документа вірно. Праворуч за рухом потягу  на 4-й пачці пошкодження одна пакувальна стрічка. В верхній пачці, укладеної по середині обірвані  всі пакувальні стрічки, пачка ув’язнена нестандартними ув’язками з дроту, діаметром 6 мм та маркірована синію фарбою. Маркування не пошкоджено, доступу до вантажу немає. Пачка не переважувалась із-за відсутності вагів на ст. Долинська. Інші пачки не порушені. Вага вантажу нетто 68350 кг –підтвердилась...»;

- Актами загальної форми № 2003 від 19.07.2006 року та № 496 від 20.07.2006 року.

Відповідно до п. 12 „Правил видачі вантажу” затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року та зареєстрованих в  Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 862/5083, з подальшими змінами та доповненнями, - на станції призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі прибуття вантажу  з  ознаками  недостачі,  псування  або пошкодження. У зазначених випадках тарні  й  штучні  вантажі, а саме таким є вантаж позивача, видаються  з перевіркою  кількості й стану вантажу тільки в пошкоджених місцях.

При подачі позову позивачем не в повній мірі враховані вимоги ст. 114 Статуту залізниць України щодо обчислення збитків з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Так саме, відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України, - залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а  якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми,  на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

У судовому засіданні від 05.02.2007 року Позивач надав до суду уточнення позовних вимог, де просить суд стягнути з відповідача 1488,34 грн. у зв’язку із допущеною помилкою в розрахунку позову.

Відповідно до ст. 22 ГПК України лише позивачу надано право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, саме суму в розмірі –1488,34 грн. господарський суд Одеської області вважає такою, що є предметом позову за цією справою.

Згідно зі ст. 908 ЦК України, - умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Згідно ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знищено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

За незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин (ст. 113 Статуту).

Одеською залізницею відсутність вини у нестачі вантажу позивача при перевезенні не доведено.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення –1488,34 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з Державного підприємства «Одеська залізниця»(65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19),  , р/р № 1 в Одеській філії АБ „Експорт-Банк” в м. Одеса, МФО 328801 на користь відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»(87504, м. Маріуполь, вул. Левченко,1), ,  р/р 0044 в філії «Іллічівське Головне відділення ПІБ»м. Маріуполь,  МФО 334442 –1488,34 грн. основного боргу, 102 грн. держмита  та 118 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Семенюк Г.В.