Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" червня 2007 р.                                                     Справа № 2/852

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді Тимошенка О.М.

при секретарі Савчук С.В.

за участю представників сторін

від позивача Ратинська Т.В. дов. від 22.05.07р.

від відповідача не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Корпорації "Поліська інвестиційна корпорація" (м. Житомир)

до Приватного підприємства "ДІС" (с. Маркуші Бердичівського району)

про стягнення 7601,09 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь звідповідача 7601,09грн., з яких: 6500 грн.- боргу за виконані роботи, 608,51 грн.- пені, 97,50 грн.- 3% річних, 395,08 грн.- інфляційних.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, письмового відзиву на позов не надав, про день розгляду справи був належним чином повідомлений.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалми, відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

17.07.06р. між Приватним підприємством "ДІС" та Корпорацією "Поліська Інвестиційна Корпорація" укладено договір №3/08, відповідно до якого відповідач доручає а позивач зобов'язується розробити за завданням відповідача проектні роботи по розрахунку фундаментів, конструкцій каркасу прибудови існуючої будівлі першого поверху, та елементів металевого каркасу другого поверху магазину "Колібріс", що знаходиться за адресою: м.Бердичів, вул.К.Маркса у строк до 27.07.06р.

За умовами договору , відповідач сплачує позивачу 16500,00грн.

Відповідно до п.3.2.1. договору, відповідач зобов'язувався перерахувати аванс в розмірі 10000,00грн. протягом п'яти банківських днів з моменту підписання договору.

Всупереч умовам договру аванс був перерахований відповідачем лише 07.08.06р.

Остаточний розрахунок за виконані роботи за умовами п.3.2.2. договору, відповідач зобов'язаний був провести протягом трьох банківський днів після прийняття проектних робіт.

Проектні роботи прийняті відповідачем 31.08.06р., про що свідчить акт здачі-приймання проектно-кошторисної документації, підписаний сторонами та скріплений печатками (а.с.8).

30.01.07р. позивачем була направлена притензія №2 з вимогою оплатити суму боргу, однак, відповідач залишив її без відповіді та задоволення (а.с.9).

Таким чином, борг відповідача перед позивачем становить 6500,00грн., яка на день розгляду спору не змінилась та підлягає стягненню.

За умовами п.5.2 договору, у випадку невиконання чи неналежного  виконання відповідачем умов даного договору, а саме виплати авансу та остаточного розрахунку за виконану роботу відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, що відповідно до розрахунку позивача становить 608,51 грн.

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку  позивача становить: 395,08 грн. - інфляційних та 97,50 грн.- 3% річних . Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобов'язання  має виконуватись належним чином , відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння  зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу не надав, у  судове засідання не з'явився.

Враховуючи  викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати , пов'язані з оплатою державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 – 85 ГПК України, Господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Приватного підприємства "ДІС" (13300, м.Бердичів, вул.Воровського,5, ) на користь Корпорації "Поліська Інвестиційна Корпорація" (10029, м.Житомир, вул.Шелушкова,95; ; р/р 3 в ЖФ КБ "Західінкомбанк" МФО 311670) - 6500,00 грн.- боргу за виконані роботи, 608,51 грн.- пені, 97,50 грн.- 3% річних, 395,08 грн.- інфляційних, 102,00грн.- державного мита, 118,00грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                     Тимошенко О.М.

Віддрукувати: 3 прим.