ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2007                                                                                   Справа № 15/402

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Чимбар Л.О.., Швець В.В.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Коваленко К.А., довіреність №119/20  від 25.01.07

від  відповідача : Погорілий Р.О., довіреність №21  від 11.01.07

розглянувши апеляційну скаргу дочірнього підприємства “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії”, м.Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від  03.01.07р.   у справі  № 15/402

за позовом дочірнього підприємства “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії”, м.Кіровоград

до комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №10, м.Кіровоград

про стягнення 115 202грн, 34коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03.01.2007р. у справі №15/402 (суддя Мохонько К.М.) дочірньому підприємству (далі-ДП) “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)“Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” відмовлено в задоволенні позову про стягнення з комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства (далі-КРЕП) №10 103 893грн.42коп. боргу, 1 092грн.90коп. збитків від інфляції, 310 грн. 53коп. - трьох процентів річних та 9905грн.49коп. пені;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ДП “Кіровоградтепло” ТОВ“Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи та на порушення ним норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що в порушення ч.1 ст.38 та ст.36 Господарського процесуального кодексу України господарським судом при розгляді справи не було вчинено дій, направлених на отримання інформації стосовно правонаступництва КРЕП №10 прав і обов’язків житлово-експлуатаційної контори №10 та, не визнані як докази існування боргу відповідача перед позивачем акти звірки взаємних розрахунків від 29.08.01р. та від 12.11.01р., про необґрунтовані посилання господарського суду на відсутність додаткових угод до договору на постачання теплової енергії щодо зміни тарифів, оскільки до компетенції підприємства –виробника не входять відповідні повноваження, а згідно з п.1.2 ст.7 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” встановлення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування, про те, що п.1 ст.73 Закону України “Про місцеве самоврядування” встановлена обов’язковість виконання всіма підприємствами, установами, організаціями актів органів місцевого самоврядування у зв’язку з чим невнесення змін до договору в частині зміни тарифів по теплопостачанню не тягне за собою звільнення як виробника так і споживача від обов’язків, покладених на них законодавством, а також про неправомірність висновків господарського суду стосовно зарахування сум по оплаті вартості теплоенергії по проведених сторонами взаємозаліках в рахунок поточних платежів, оскільки у відповідних угодах не було вказано зменшення заборгованості КРЕП №10 перед позивачем виключно в частині поточних нарахувань;

- 05.04.2007р. представник скаржника в судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином;

- відповідач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що відповідно до ч.2 ст.516 та ч.2 ст.517 Цивільного кодексу України підприємство не було письмово попереджено про заміну первісного кредитора за договором на постачання теплоенергії і має право не виконувати свого обов’язку перед новим кредитором, а також на те, що підприємство не має жодних договірних відносин з ДП“Кіровоградтепло” ТОВ“Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” у зв’язку з чим відсутні і будь-які обов’язки підприємства перед останнім;

- 05.04.2007р. відповідачем заявлено клопотання про необхідність застосування при розгляді даної апеляційної скарги норм Цивільного кодексу України, а саме ст.257, в якій йдеться про загальний строк позовної давності, який становить 3 роки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2001р. державним комунальним підприємством теплових мереж “Кіровоградтеплоенерго” (виробником) та КРЕП №10 (споживачем) укладено договір №35-10.

Відповідно до п.3 договору виробник взяв на себе обов’язки постачання теплової енергії на цілі опалення та гарячого водопостачання будівель та споруд споживача в період з 15 жовтня по 15 квітня.

П.п. 7, 8, 9 договору сторонами узгоджено, що споживач сплачує за спожиту теплову енергію виробнику згідно з діючими тарифами і розцінками. Загальна сума щомісячної оплати в опалювальний сезон дорівнює 2 175грн.,  які споживач повинен сплачувати через банк шляхом безготівкового перерахунку на розрахунковий рахунок виробника або готівкою в касу останнього, починаючи з 25 числа поточного місяця до 10 числа наступного місяця.

Згідно з п.10 договору за несвоєчасну оплату послуг теплопостачання нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожен прострочений день.

П.21 договору передбачено, що договір вважається діючим до тих пір, поки однією з сторін не буде подана заява про відмову або його перегляд.

Матеріали справи свідчать також і про те, що 01.11.2004р. між ДКПТМ ”Кіровоградтеплоенерго” (первісним кредитором) та позивачем (новим кредитором) укладено договір №51/20-04 про відступлення вимоги за договором на теплопостачання №31/10 від 29.09.2001р., укладеного первісним кредитором та КРЕП №10 (боржником).

На підставі договору №51/20-04 від 01.11.2004р. позивач одержав право вимоги від відповідача сплати грошових коштів за надані послуги теплопостачання.

Станом на 01.11.2004р., як передбачено в цьому договорі, сума боргу складає 98 578грн.61 коп. До нового кредитора переходить право на стягнення штрафних санкцій за порушення основного договору боржником.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення ДП”Кіровоградтепло” ТОВ” Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті послуг теплопостачання, збитків від інфляції, трьох процентів  річних та пені за несвоєчасну оплату отриманих послуг.

При цьому сума заборгованості визначена позивачем в розмірі 103 893грн.42 коп. за період з 01 місяця 2000 по 09 місяць 2006р.р. з урахуванням заборгованості, наявної станом на 01.01.2000 року в розмірі 627 552грн.79коп. (а.с.24-25). Даний розрахунок було покладено в обґрунтування позову, як пояснено представником позивача в судовому засіданні.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одночасно слід зазначити, що відповідно ст.ст.513,514 названого Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов’язанні вчиняється у такий самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов’язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже з наведеної норми випливає, що до нового кредитора переходить  право вимоги боргу в обсязі, який існував безпосередньо на момент переходу цього права.

Щодо досліджуваної справи, то на підставі договору №51/20 до позивача перейшло право вимоги боргу, який існував станом на момент укладення договору, тобто на 01.11.2004р.

Таким чином, право вимоги боргу, який виник після зазначеної дати у позивача відсутнє.

Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням набрання чинності Цивільним кодексом України з 01.01.2004 року, колегія суддів вважає можливим застосувати до правовідносин сторін, які виникли до цієї дати, строк позовної давності, встановлений ст.71 Цивільного кодексу Української РСР.

При умові строків оплати послуг, встановлених пунктами 7, 9 договору №35-10 від 29.03.2001р. та дати звернення позивачем з позовом до господарського суду стягненню з відповідача підлягає заборгованість, яка утворилася починаючи з жовтня 2003 року.

У цьому зв’язку позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, розмір якої визначено позивачем з 01.01.2000 року, у тому числі, сальдо станом на 01.01.2000р. цього року по вересень 2003 року задоволенню не підлягають внаслідок пропуску строку позовної давності.

За таких обставин відповідачу належить сплатити за цим позовом вартість отриманої з жовтня 2003 по жовтень 2004р.р. теплоенергії в сумі 10 152грн. 47коп., інфляційні витрати в сумі 187 грн.22 коп. та три проценти річних в сумі 61грн.69коп., нараховані відповідно до положень ст.625 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст.214Цивільного кодексу Української РСР, а також пеню за період з 12.05 по 09.11.2006р. в сумі 952грн.10коп.

Розміри інфляційних витрат, три проценти річних та пені визначені апеляційним судом на підставі розрахунків, наданих позивачем до матеріалів справи (а.с.12-14) з урахуванням основної суми боргу в розмірі 10 152грн. 47коп. та періодів, за які дана сума підлягає стягненню.

Суми проплат, наведені у розрахунку суми основного боргу (а.с.24) за період стягнення колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки при наявності заборгованості по попередніх періодах позивач не був позбавлений можливості зарахування сплачених сум в рахунок погашення заборгованості за ці періоди. При цьому на вимогу колегії суддів відповідачем не надані платіжні документи по оплаті вартості теплоенергії з зазначеними в них конкретними періодами, за які здійснювалася оплата.

З огляду на викладене рішення господарського суду слід скасувати частково як таке, що прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд , - ПОСТАНОВИВ :

- рішення господарського суду Кіровоградської області від  03.01.07р.   у справі  № 15/402  скасувати частково;

- позов задовольнити частково;

- стягнути з комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №10 м.Кіровоград на користь дочірнього підприємства “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії”, м.Кіровоград 10 152грн.47коп. основного боргу, 187грн. 22 коп. інфляційних витрат, 61грн. 69коп. трьох процентів річних, 952грн.10 коп. пені та 56грн.76коп. витрат по сплаті держмита, видати наказ;

- в решті рішення залишити без змін;

- видачу наказу доручити господарському суду Кіровоградської області.

Головуючий                                                                                            І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                        Л.О.Чимбар

Суддя                                                                                                       В.В.Швець