ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 р.
№ 36/313

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів:

головуючий суддя
Ходаківська І.П.

судді
Савенко Г.В.

Шаргало В.І.

розглянув

касаційну скаргу
Державного підприємства "Донецька залізниця"

на
постанову від 14.03.2007 р. Донецького апеляційного господарського суду

у справі
№ 36/313  господарського суду  Донецької області

за позовом
Державного підприємства "Донецька залізниця"

до
Закритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод"

Відкритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний комбінат "

про
стягнення 19933 грн. 93  коп.

За участю представників сторін:

від позивача –Шахова А.О., за довіреністю

від відповідача –1: Співак О.Є., за довіреністю

від відповідача –2:  Бойко М.І., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року позивач, Державне підприємство „Донецька залізниця” м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області  з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства „Макіївський металургійний завод” м.Макіївка про стягнення 19933грн.93коп. плати за користування вагонами. За клопотанням позивача ухвалою від 03.10.2006року до участі у справі у якості відповідача було залучено Відкрите акціонерне товариства „Макіївський металургійний комбінат” м.Макіївка.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.01.2007року, яке залишене без змін постановою від 14.03.2007 р. Донецького апеляційного господарського суду, у задоволені позовних вимог відмовлено з тих підстав, що згідно Порядку взаємодії митних органів і залізниць України під час переміщення через митний кордон України товарів (вантажів) залізничними вантажними поїздами” залізниці зобов'язані доставити в митний орган товари (вантажі) та перевізні документи на ці товари, а видача вантажу одержувачу здійснюється після митного оформлення; обов'язок сплатити вартість користування вагонами у відповідача виникає не з моменту митного оформлення вантажу, а з моменту видачі вантажу.

Державне підприємство "Донецька залізниця" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2007 р. та       рішення господарського суду Донецької області від 03.01.2007 р. у справі №36/313, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до розпорядження в.о. Заступника Голови Вищого господарського суду України Овечкіна В.Е. від 31.05.2007р. у зв’язку з відрядженням судді Першикова Є.В. справа розглядається колегією суддів у наступному складі: головуючий –Ходаківська І.П., судді –Савенко Г.В., Шаргало В.І.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач посилається на те, що з 5 по 7 березня 2006 року на станції Ясинувата державного підприємства „Донецька залізниця” на адресу Закритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод" надходили імпортні вантажі за перевізними документами №№ 11838-11841, 03610, 03611-03617, про що відповідач своєчасно повідомлявся. Однак зазначені вантажі не були одержані відповідачем, а затримані на станції Ясинувата в очікуванні митного оформлення та прийому вантажу одержувачем, що було засвідчено актами загальної форми №№ 222, 229, 232.

Відповідно до ст.119 Статуту залізниць України позивачем за даний період за користування вагонами №№ 032121, 032122, 033124, 033134, 034135  була нарахована плата на підставі відомостей по ст.Ясинувата у сумі 19933 грн. 93 коп. Дані відомості підписані Закритим акціонерним товариством „Макіївський металургійний завод” із зауваженням. Від оплати за користування вагонами, нарахованої за час затримки, відповідач відмовився, посилаючись на те, що вагони із вантажем були видані йому після проведення митних операцій.

Із матеріалів справи  вбачається, між Державним підприємством „Донецька залізниця” та  Закритим акціонерним товариством „Макіївський металургійний завод”  було укладено договір  №1/102/950/03 від 24.06.2003р. про експлуатацію залізнично-під'їзної колії.

Відповідно до п.13 договору №1/102/950/03 від 24.06.2003р „Власник колії” (відповідач у справі) сплачує Залізниці (позивач)  плату за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення 19933 грн. 93 коп. з підстав несплати відповідачем плати за користування вагонами з 5 по 7 березня 2006року.

Як встановлено попередніми судовим інстанціями, в даному випадку транспортні засоби були видані  після закінчення митного оформлення. Час видачі вантажів зазначений ст.Ясинувата у календарному штемпелі залізничних накладних і співпадає з часом закінченням митних операцій.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 1 Митного кодексу України митне оформлення –це виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 43 Митного кодексу України у разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Тривалість перебування товарів і транспортних засобів під митним контролем на території зони митного контролю у пункті пропуску на митному кордоні України встановлюється відповідно до технологічної схеми пропуску через митний кордон осіб, товарів і транспортних засобів.

Порядок та строки проведення митного контролю на залізничному транспорті у відповідності до ст. 140 Митного кодексу України визначаються спільними технологічними схемами, які затверджуються начальниками залізничних станцій, керівниками митних органів та органів охорони державного кордону України.

З метою узгодження дій посадових осіб митних органів і залізниць України, визначення їх прав, функціональних обов'язків і відповідальності під час проведення ними операцій із контролю і оформлення вантажів, що переміщуються через митний кордон України залізничними вантажними поїздами Державною митною службою України та Міністерством транспорту України розроблено Порядок взаємодії митниць і залізниць України при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів у вантажних залізничних поїздах (далі - Порядок), затверджений наказом Державної митної служби України та Міністерства транспорту України від 30.03.2001 р. №231/174 (зі змінами від 28.05.2004 р. №399/442).

Пунктом 2.3, 2.4 Порядку визначено, що залізниці зобов'язані доставити в митний орган, у зоні діяльності якого розташовано станцію призначення, товари (вантажі) без будь-яких змін упаковки або стану з непошкодженим митним забезпеченням, запірно-пломбу вальним пристроєм або пломбами, а також документи контролю за доставкою, супровідні й перевізні документи на ці товари (вантажі). Залізниці здійснюють перевезення товарів (вантажів) між митними органами як митні перевізники та гарантують обов'язкову доставку в митницю призначення товарів (вантажів), що перебувають під митним контролем.

Транспортні засоби з товаром (вантажем), що прибули на станцію призначення й перебувають під митним контролем, відповідно до пункту 3.10 Порядку, розміщуються на цій станції та перебувають під охороною залізниці. Про прибуття товару (вантажу) посадова особа станції призначення повідомляє митницю призначення та вантажоодержувача. За відсутності на станції призначення такого підрозділу митниці митниця призначення та залізнична станція погоджують окремий порядок повідомлення й передання документів залежно від місцевих умов, який відображається в Технологічному процесі роботи станції.

Відповідно до п. 3.13 Порядку після проведення митного оформлення товарів (вантажів) перевізні документи з відповідними відмітками, підписом і відбитками особистої номерної печатки посадової особи митниці призначення повертаються на станцію призначення та служать підставою для видачі товарів (вантажів) вантажоодержувачу. Видача вантажів до закінчення митного оформлення забороняється. (п. 3.12).

Посадові особи залізниць не мають права видавати вантажі, що перебувають під митним контролем, виконувати будь-які операції  з ними (навантажування, вивантажування, перевантажування, виправлення пошкоджень упаковки, розпакування, перепакування або зміну ідентифікаційних значків чи маркування, нанесених на упаковку) без дозволу митного органу, що передбачено  п.2.9 Порядку.

На виконання вимог вищевказаного Порядку було затверджено Порядок взаємодії Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці, яка знаходить у зоні діяльності Донбаської регіональної митниці, при переміщенні через митний кордон товарів та інших предметів у вантажних залізничних поїздах,  яким визначені права, функціональні обов'язки та відповідальність посадових осіб Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці під час проведення ним операцій з контролю й оформлення товарів (вантажів), що переміщуються через митний кордон України залізничними вантажними поїздами  (а.с.78).

У відповідності до п.п. 2.1, 2.1.1 Порядку взаємодії Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці транспортні засоби з товаром, що прибули на станцію і перебувають під митним контролем розміщуються на станції призначення та перебувають під охороною залізниці, подача таких транспортних засобів з товарами без проставлення на перевізних документах підпису та відбитків особистої номерної печатки особи митниці призначення допускається за зверненням вантажоодержувача.

В даному випадку, другий відповідач, Відкрите акціонерне товариство „Макіївський металургійний  комбінат”,  не звертався до залізниці з проханням про подачу транспортних засобів з товарами, які прибули за перевізними документами.

Таким чином, апеляційний суд прий          шов до вірного висновку, що дії представників комбінату по відмовленню від приймання транспортних засобів, які не пройшли митне оформлення, є обґрунтованими.

Пунктом 2.6 Порядку взаємодії Донбаської регіональної митниці і Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці визначено, що забороняється видача вантажів, що прибули на станцію й перебувають під митним контролем, з місць загального користування до закінчення митного оформлення. Видача імпортних вантажів, у відповідності до  пунктом 7 Правил видачі вантажу, провадиться після митного оформлення.

Донбаська регіональна митниця листом №11-8-2/2870 від 04.04.2003р.  не заперечувала проти подачі на під'їзні колії транспортних засобів з товарами, що прибули на станцію призначення і перебувають під митним контролем без проставлення на перевізних документах установлених відміток і відбитків  особистого митного забезпечення митниці призначення, за умови перебування  транспортних засобів та товарів (вантажів) під охороною. Та навпаки, заборонила до закінчення митного оформлення  здійснювати вивантаження з вагонів товарів, що знаходяться під митним контролем, з метою їх видачі власнику для вільного використання ( а.с.54).

Транспортні засоби були видані  після закінчення митного оформлення. Час видачі вантажів зазначений ст.Ясинувата у календарному штемпелі залізничних накладних і співпадає з часом закінченням митних операцій, оскільки  частиною 3 ст. 23 Статуту залізниць України визначено, що в разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Відповідно до ст. 13 Правил користування вагонами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Враховуючи, що час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника (п. 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами), а господарським судом встановлено факт видачі відповідачу вантажів після закінчення митного оформлення, висновки попередніх судових інстанцій про безпідставне нарахування відповідачу плати за користування вагонами за час знаходження вантажу під митним контролем на ст.Ясинувата в очікуванні видачі вантажу, є законними і обґрунтованими.

Отже, оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її  скасування не вбачається.

Відповідно до  ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін  оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5,  111-9, 111-7, 111-11   Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Донецька залізниця" залишити без задоволення.

Постанову від 14.03.2007 р. Донецького апеляційного господарського суду у справі № 36/313  господарського суду  Донецької області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                     І.  Ходаківська

Судді                                                                                               Г. Савенко

В. Шаргало