ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2007 р.                                                               Справа № 15/15-07

Суддя господарського суду Курко О.П.

при секретарі судового засідання Білоконна О.В. , розглянувши матеріали справи

за позовом: Вінницької міжрайонної державної податкової інспекції (м. Вінниця, вул. Островського, 14)

до: ВАТ "Гніванський кар’єр" (м. Гнівань, вул. Леніна, 85)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу №408 від 05.12.2005р.

Представники :

позивача     :   Миколенко Р.Л., за дорученням

відповідача :   Поворознюк В.В., за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Вінницька міжрайонна державна податкова інспекція звернулась в суд з позовом до ВАТ "Гніванський кар’єр" про визнання недійсним договору купівлі-продажу товарів № 408 від 05.12.2005р., укладеного між ТОВ "ТФ "Сфера" та ВАТ "Гніванський кар’єр" та зобов’язати ВАТ "Гніванський кар’єр" провести уточнення показників з податку на додану вартість, а саме зменшити суму податкового кредиту на 130000 грн. та зменшити суму  витрат на 650000 грн. шляхом подання уточнюючих декларацій з нарахуванням відповідних штрафних санкцій за відповідні періоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.12.2005р. між відповідачем та ТОВ "ТФ "Сфера" укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого продавець ТОВ "ТФ "Сфера" відвантажило продукцію - сталь марганцеву, а покупець ВАТ "Гніванський кар’єр"  отримало даний товар та оплатило його вартість 780000 грн.

Позивач звернувся із позовом про визнання даної угоди недійсною з підстав невідповідності її вимогам чинного законодавства, оскільки ТОВ "ТФ "Сфера"  на момент укладання оспорюваного правочину не мало необхідного обсягу цивільної правоздатності та дієздатності.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити.

Відповідач в наданих суду письмових запереченнях  позовні вимоги Вінницької МДПІ не визнав з тих підстав, що укладений 05.12.2005р. між ТОВ "ТФ "Сфера" та ВАТ "Гніванський кар’єр" двосторонній договір купівлі-продажу № 408 відповідає всім необхідним умовам про договір, які передбачені ст.ст. 626-632 ЦК України та ст.ст. 179-181 ч. 1 ст. 184 ГК України. На момент укладання оспорюваного правочину ТОВ "ТФ "Сфера" володіло належною цивільною правоздатністю юридичної особи  і її волевиявлення при укладанні вищевказаного договору не  викликало ніяких сумнівів, тим більше  що свої договірні зобов’язання обидві сторони виконали належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав викладені письмові заперечення та в задоволені позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи встановив наступне.

05.12.2005р. між ТОВ "ТФ "Сфера" та ВАТ "Гніванський кар’єр"  укладено договір купівлі продажу № 408, відповідно до якого ТОВ "ТФ "Сфера" відвантажило відповідачу продукцію - сталь марганцеву  на суму 780000 грн., за яку останній мав розрахуватись на протязі 90 банківських днів.

Факт виконання цієї угоди підтверджується актом прийому-передачі векселів від 28.12.2005р.,  податковою накладною № 408 виписаною ТОВ "ТФ "Сфера" на загальну суму 780000 грн.,  накладною № 408 від 09.12.2005р. на загальну суму 780000 грн.

Рішенням Солом’янського районного суду м. Києва від 21.04.2006р. по справі № 2-1702 визнано недійсними Статут ТОВ "ТФ "Сфера", зареєстрований Солом’янською райдержадміністрацією м. Києва за № 0004754 від 30.06.2005р. з моменту його реєстрації. Визнано недійсним  Свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ "ТФ "Сфера" від 30.06.2005р. з моменту його реєстрації, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ даного підприємства № 36115055 від 15.07.2005р. з моменту внесення до реєстру платників податків на додану вартість.

Відповідно до ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Підставою недійсності правочину згідно ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, та 6 ст. 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що статут ТОВ "ТФ "Сфера"  зареєстрований Солом’янською райдержадміністрацією м. Києва за № 0004754 від 30.06.2005р., дане підприємство було зареєстроване  в ДПІ у Солом’янському районі м. Києва як платник податків та отримало 15.07.2005р. відповідне свідоцтво платника ПДВ за № 36115055.

Таким чином судом встановлено, що при укладанні 05.12.2005р. оспорюваного договору ТОВ "ТФ "Сфера" володіло належною цивільною правоздатністю та дієздатністю юридичної особи, і волевиявлення цієї особи не викликало сумнівів, оскільки свої договірні зобов’язання обидві сторони виконали належним чином, що документально підтверджується та не оспорюється позивачем, а сам правочин на момент укладання повністю відповідав вимогам ст. 203 ЦК України.

Наступне визнання 21.04.2006р. Солом’янським районним судом м. Києва  недійсними установчих документів ТОВ "ТФ "Сфера" не  є  підставою для того, щоб вважати недійсною угоду, укладену 05.12.2005р. ТОВ "ТФ "Сфера" з ВАТ "Гніванський кар’єр"  до моменту виключення  його з реєстру.

Отже враховуючи викладене  суд не вбачає підстав для визнання правочину -  договору купівлі-продажу № 408, укладеного 05.12.2005р. між ТОВ "ТФ" Сфера" та ВАТ "Гніванський кар’єр" недійсним з підстав відсутності в ТОВ "ТФ "Сфера" на момент його укладання необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Відповідно до підпунктів 7.5.1  пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої події: або дата списання коштів із банківського рахунка платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунка (товарного чека) - в разі розрахунків із використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Отже, право ВАТ "Гніванський кар’єр" на податковий кредит безпосередньо залежить від того, чи мало право ТОВ "ТФ" Сфера" нараховувати йому ПДВ, складати і видавати податкову накладну.

Відповідно до підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 даного Закону зареєстровані платники податку мають право нараховувати покупцю ПДВ, складати та видавати йому податкову накладну.

Станом на 05.12.2005р. (дату укладання договору № 408) ТОВ "ТФ" Сфера" було платником податку на додану вартість, а відтак мало законні підстави видавати податкові накладні.

Визнання в судовому порядку недійсними з моменту реєстрації установчих документів платника податку і його свідоцтва як платника ПДВ, не є підставою для визнання вчинених ним з іншими суб'єктами господарювання юридично значимих дій недійсними, оскільки його контрагенти за договором можуть нести відповідальність за наявності вини.

Таким чином друга вимога позовної заяви щодо зобов’язання ВАТ "Гніванський кар’єр" провести уточнення показників з податку на додану вартість, а саме зменшити суму податкового кредиту на 130000 грн. та зменшити суму  витрат на 650000 грн. шляхом подання уточнюючих декларацій з нарахуванням відповідних штрафних санкцій за відповідні періоди жодним чином не обґрунтована та не відповідає матеріально-правовому способу захисту  порушених прав, крім того спрямована на безпосереднє втручання в господарську діяльність підприємства.

Відповідно до ст. 71 КАС України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України  оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки позивачем не надано обґрунтованих доказів невідповідності оспорюваного правочину, укладеного між ТОВ "ТФ" Сфера" та ВАТ "Гніванський кар’єр" вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94,  158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені позову - відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                    Курко О.П.