ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.02.07                                                                                           Справа  № 5/2442-28/244А

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Бойко С.М.,

суддів:                                         Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі   Ковалишин Ю.,

з участю представників:

від позивача  –   з”явився,

відповідача  –   з”явився,

третьої особи –   з”явився,

розглянув апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Бавовнопрядильна фабрика», м.Львів

на постанову господарського суду Львівської області від 16.10.2006 року, суддя Морозюк А.Я., в справі №5/2442-28/244А,

за позовом закритого акціонерного товариства «Бавовнопрядильна фабрика», м.Львів

до відповідача державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова, м.Львів

за участю третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ, в особі філії «ЛРУ»Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ, м.Львів

про    спонукання до вчинення дій та про зобов»язання внести зміни до картки особового рахунку платника,

в с т а н о в и в :

постановою господарського суду Львівської області від 16.10.2006 року відмовлено в позові   закритого акціонерного товариства «Бавовнопрядильна фабрика»до  державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова за участю третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ, в особі філії «ЛРУ»Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ про визнання  дій відповідача  щодо нарахування позивачу  податкового зобов»язання по податку на додану вартість в сумі 29494 грн.  неправомірними та зобов»язання  відповідача   вилучити з картки особового рахунку платника податку на додану вартість ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»податкове зобов»язання в сумі 29494 грн., нараховане за березень 2006 року.

Постанова суду мотивована тим, що  у позивача не було  підстав включати суму податкових зобов'язань по векселю до складу податкових зобов'язань в декларації за листопад 2005 року, а погашення зазначеного векселя на суму 29494 грн. 44 коп. повинно було здійснюватися шляхом перерахування коштів до бюджету, оскільки термін сплати по податковому векселю № 64 настав 16.12.2005 року (до закінчення терміну подачі податкової декларації по ПДВ за листопад 2005 року - звітний(податковий) період, в якому відбулася поставка векселя органу митного контролю).

В апеляційній скарзі скаржник (позивач)  просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю, з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що   висновки суду, щодо нарахування податкового зобов'язання по векселю не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивачем зобов'язання по векселю було віднесено до складу податкових зобов'язань в грудні 2005 р., а ДПІ у Личаківському районі м. Львова повторно проведено нарахування цих зобов'язань в березні 2006 р. без жодного нормативного обгрунтування.

В судовому засіданні  представник третьої особи вимоги апеляційної скарги підтримав та просить постанову місцевого суду скасувати, а позовні вимоги задоволити з аналогічних підстав.

В судовому засіданні  відповідач заперечив проти вимог апеляційної скарги та просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що відповідно до пункту 11.5 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (в редакції Закону України від 07.07.2005 року № 2771-IV) погашення векселя ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»по терміну 16 грудня 2005 року мало відбутись шляхом перерахування коштів до бюджету.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що скарга   підлягає задоволенню.

За результатами документальної невиїзної(камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість ЗАТ «Бавововнопрядильна фабрика» ДШ у Личаківському районі м.Львова складено акт перевірки №160/16-0 від 10.01.2006 року, яким зафіксовано, що згідно пункту 11.5 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, із змінами та доповненнями, податковий вексель №64, термін погашення 16.12.2005 року (до закінчення терміну подачі податкової декларації за звітний(податковий) період) платник податків не має права на включення суми зобов'язань по векселю до складу податкових зобов'язань. Погашення векселя по терміну 16.12.2005 року на суму 29494 грн. мало відбутися шляхом перерахування коштів до бюджету.

06 квітня 2006 року ДПІ у Личаківському районі м.Львова прийнято і надіслано позивачу першу податкову вимогу №1/314 від 06.04.2006 року, якою визначено до сплати 29456,95 гривнів податку на додану вартість, а 21.03.2006 року заборгованість за податковим векселем від 17.11.2005 року в сумі 29494 грн. 44 коп. відображено в обліковій картці по ПДВ платника ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика».

Проте, такий висновок податкового органу не відповідає встановленим обставинам по справі та діючому законодавству.

Судом встановлено, що 17.11.2005 року філією „ЛРУ" банку „Фінанси та Кредит" авальовано податковий вексель №64 від 16.11.2005 року, наданий ЗАТ «Бавововнопрядильна фабрика»органам митного контролю на суму податкового зобов'язання 29494 грн. 44 коп. з терміном погашення 16.12.2005 року.

Даний вексель видано і авальовано відповідно до пункту 11.5 ст11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (в редакції Закону України від 07.07.2005 року № 2771-IV) та «Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1997 року № 1104 (із змінами і доповненнями).

Позивачем (ЗАТ «Бавововнопрядильна фабрика») 14.12.2005 року подано до ДШ у Личаківському районі м.Львова податкову декларацію по ПДВ за листопад 2005 року № 2493052, в якій до складу податкових зобов'язань (рядок 6) включено зобов'язання по вищезазначеному векселю.

Відповідно до п.1.16 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин - далі Закон № 168/97-ВР), пункту 2 розділу 1 «Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1997 року № 1104 (із змінами і доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин - далі Порядок № 1104), податковий вексель-це письмове безумовне грошове зобов'язання платника податку сплатити до бюджету відповідну суму коштів у порядку та терміни, визначені Законом, яке підтверджене комерційним банком шляхом авалю та видається платником на відстрочення сплати податку на додану вартість, що справляється при імпорті товарів на митну територію України.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Порядку № 1104, зобов'язання щодо сплати податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України виникають у день оформлення вантажної митної декларації, але сплату можна відстрочити шляхом видачі податкового векселя. Відповідно до останнього абзацу пункту 5 розділу 1 Порядку № 1104, протест податкового векселя не здійснюється, сума, зазначена у непогашеному векселі, розглядається як податкова заборгованість, яка погашається у порядку, передбаченому законодавством для погашення податкового боргу.

17.11.2005 року філією „ЛРУ" банку „Фінанси та Кредит" авальовано податковий вексель №64 від 16.11.2005 року, наданий ЗАТ «Бавововнопрядильна фабрика»органам митного контролю на суму податкового зобов'язання 29494 грн 44 коп з терміном погашення 16.12.2005 року. Позивачем суму 29494 грн. було включено до складу податкового зобов'язання та відображено в декларації за листопад 2005 року. Відповідно до даної декларації сума податкового зобов'язання становила 53929 грн(в тому числі 29494 грн - зобовязання по векселю), сума податкового кредиту становила 49472 грн, в результаті чого до бюджету вчасно було сплачено 3239 грн., як різницю між податковим зобов'язанням та податковим кредитом. Окрім того, включення ЗАТ „Бавовнопрядильна фабрика" до складу податкових зобов'язань з податку на додану вартість суми зобов'язань по векселю в податковій декларації за листопад 2005 року не призвело до заниження податкових зобов'язань звітного податкового періоду, або до недоплати податку до бюджету, що підтверджується актом документальної невиїзної (камеральної) перевірки від 10.01.2006 року №1608/16-0.

У відповідності до вимог ст.71 КАСУ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведеного, дії ДПІ у Личаківському районі м.Львова  щодо нарахування ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»  податкового зобов»язання по податку на додану вартість в сумі 29494 грн.  є неправомірними, а позовні вимоги про зобов»язання  відповідача   вилучити з картки особового рахунку платника податку на додану вартість ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»податкове зобов»язання в сумі 29494 грн., нараховане за березень 2006 року підставними. Таким чином позовні вимоги закритого акціонерного товариства «Бавовнопрядильна фабрика»підлягаають задоволенню в повному обсязі, а постанова місцевого суду скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає  скасуванню, а апеляційна скарга позивача  –задоволенню.

У відповідності до вимог  ст.94 КАСУ проводиться новий розподіл судових витрат, де з Державного бюджету на користь позивача відкомпенсовуються понесені ним витрати за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 85  грн. та  апеляційне провадження  в  розмірі  42,5 грн.

Керуючись ст.ст. 198,202,205,207 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

постанову господарського суду Львівської області від 16.10.2006 року в справі  за номером  5/2442-28/244А -  скасувати.

Позов задоволити.

Визнати  дії ДПІ у Личаківському районі м.Львова  щодо нарахування ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»  податкового зобов»язання з податку на додану вартість в сумі 29494 грн. -  неправомірними.

Зобов»язати  ДПІ у Личаківському районі м.Львова   вилучити з картки особового рахунку платника податку на додану вартість ЗАТ «Бавовнопрядильна фабрика»податкове зобов»язання в сумі 29494 грн., нараховане за березень 2006 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь закритого акціонерного товариства «Бавовнопрядильна фабрика»(м.Львів, вул.Б.Хмельницького,188, р/р №5980 в філії «ЛРУ» Банку «Фінанси та Кредит», МФО 325923, ) 127,5 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              С.М.Бойко

Судді:                                                                      Т.Б.Бонк

Р.І.Марко