ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26.02.07р.

Справа № А23/23

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

до  відповідач-1: П'ятихатської районної ради, м. П'ятихатки, П'ятихатського району, Дніпропетровської області

відповідач-2: П'ятихатської міської ради, м. П'ятихатки, П'ятихатського району, Дніпропетровської області

Третя особа-1: Комунального комерційного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства П'ятихатської міської ради "П'ятихаткиводтранс", м. П'ятихатки, П'ятихатського району, Дніпропетровської області

Третя особа-2: Дочірнього підприємства Комунального комерційного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "П'ятихаткиводтранс" - "П'ятихаткиводозбут", м. П'ятихатки, П'ятихатського району, Дніпропетровської області

про визнання  рішенень недійсними

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Кривуля О.А. - ю/к, дов. від 21.12.06, №563

Від відповідача-1:Кочаткова Л.А. - представник, дов. від 23.01.07, б/н

Від відповідача-2:Плахотня Р.П. - юрист, дов. від 22.01.07, №43

Від третьої особи-1:Матвієнко В.П. - в.о. директора, розпорядження від 04.04.06, № 67/1-р

Від третьої особи-2: Головченко Н.Г. - директор, наказ №108-к від 01.12.04

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати недійсними:

- рішення П'ятихатської районної ради   від 19.12.03 № 197-15/XXIV "Про   передачу   майна,   що   належить   до   спільної   власності територіальних громад району";

- рішення П'ятихатської міської ради від 23.12.03 № 270-15/ХХІУ "Про прийняття майна у спільну власність територіальної громади міста";

- рішення П'ятихатської міської ради від 11.03.04 № 328-17/XXIV "Про питання подальшого функціонування міських комунальних підприємств та перерозподіл міської комунальної власності".

На поворот виконання п.1 рішення П'ятихатської районної ради від 19.12.03 № 197-15/XXIV "Про передачу майна, що належить до спільної власності територіальних громад району", та на поворот виконання п.1 рішення  П'ятихатської міської ради від 23.12.03 № 270-15/ХХІУ "Про прийняття майна у спільну власність територіальної громади міста" зобов'язати відповідача-1 та відповідача-2 здійснити передачу майна (цілісного майнового комплексу П'ятихатського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного       господарства) з спільної власності територіальної громади міста П'ятихатки у спільну власність територіальних громад П'ятихатського району.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні в державній виконавчій службі у П'ятихатському районі Дніпропетровської області знаходиться наказ господарського суду Дніпропетровської області № 3/307 від 19.08.02 про стягнення з Комунального підприємства  водопровідно-каналізаційного господарства м. П'ятихатки заборгованості на користь позивача в сумі 632752,50  грн., який на момент звернення позивача до суду не виконаний.

Всупереч Закону України "Про виконавче провадження" 11.03.04 П'ятихатською міською радою прийняте рішення №328-17/XXIV "Про питання подальшого функціонування міських комунальних підприємств та перерозподіл міської комунальної власності", яким майно з балансу Комунального комерційного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства П'ятихатськоїю міської ради "П'ятихаткиводтранс" передано на баланс Дочірнього підприємства "П'ятихаткиводозбут".

Крім того, на виконання вказаного рішення П'ятихатської міської ради, 13.03.04 здійснено передачу майна ККП ВКГ "П'ятихаткиводтранс" залишковою вартістю 8890300,00 грн. на баланс дочірнього підприємства ККП ВКГ "П'ятихаткиводтранс" –"П'ятихаткиводзбут".

Позивач зазначає, що майно Комунального підприємства "Водопровідно-каналізаційного господарства" м. П'ятихатки передано у спільну власність територіальної громади міста П'ятихатки неправомірно, оскільки на момент прийняття оскаржуваних рішень та передачі майна діяла заборона на його відчуження. Прийняття зазначених рішень порушує інтереси позивача на стадії виконання рішень суду, оскільки майно, що належало боржникові Комунальному підприємству "Водопровідно-каналізаційного господарства" м. П'ятихатки та на яке можливо було звернути стягнення, неправомірно передано іншій особі.

Відповідач-1 проти позовних вимог заперечує, посилається на пропущення позивачем строку позовної давності та на те, що він не є належним відповідачем по справі.

23.01.07 відповідачем-1 подано усне клопотання про залучення до участі у справі в якості належного відповідача Дніпропетровську обласну раду, м. Дніпропетровськ.

Відповідач-2 проти позову заперечує, посилається на те, що на момент винесення наказу господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.02 боржник, зазначений в наказі, належав територіальній громаді області і власником майна була обласна рада. Про наявність арешту на майно боржника відповідач-2 повідомлений не був.

23.01.07 відповідач-2 подав усне клопотання про залучення до участі в справі в якості свідка державну виконавчу службу у П'ятихатському районі Дніпропетровської області для подання додаткових доказів.

Ухвалою суду від 23.01.07 клопотання відповідачів щодо залучення до участі в справі в якості відповідача-1 Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ та Державної виконавчої служби у П'ятихатському районі Дніпропетровської області - в якості свідка залишені без задоволення за відсутністю правових підстав. В порядку ч. 2 ст. 69 КАС України суд витребував у державної виконавчої служби у П'ятихатському районі Дніпропетровської області додаткові докази.

Вимоги   суду   державною   виконавчою   службою  у   П'ятихатському районі Дніпропетровської області виконані, надані копії документів, в тому числі копії постанов  про  арешт майна боржника та оголошення  заборони  на його відчуження від 03.12.03, від 19.11.02.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, третіх осіб, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

19.08.02 господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення господарського суду від 06.08.02 у справі № 3/307 виданий наказ про стягнення з Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, м. П’ятихатки, на користь ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" 632752,50  грн.

В межах зведеного виконавчого провадження по примусовому виконанню рішень суду про стягнення заборгованості з боржника - Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, м. П’ятихатки, державною виконавчою службою у П'ятихатському районі Дніпропетровської області винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.12.03 (а.с.16), відповідно до якого заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент винесення господарським судом рішення від 06.08.02 у справі № 3/307 Комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, м. П'ятихатки належало до спільної власності територіальної громади Дніпропетровської області.

У відповідності із ст.43, абз.3 п.10 розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", враховуючи звернення П'ятихатської районної ради з метою збереження та ефективного використання майна, що належить до спільної власності територіальних громад області Дніпропетровська обласна рада винесла рішення від 23.10.03 № 234-10/ХХІV "Про деякі питання, пов’язані з діяльністю комунальних підприємств", яким було вирішено передати у спільну власність територіальних громад П'ятихатського району цілісні майнові комплекси П'ятихатського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, розташованого за адресою: м. П’ятихатки, вул. Удільна,1а, як майно, що належить до спільної власності територіальних громад області.

На виконання цього рішення 18.11.03 за актом приймання-передачі зі спільної власності територіальних громад області до комунальної власності територіальних громад П'ятихатського району був переданий у спільну власність територіальних громад П'ятихатського району цілісний майновий комплекс П'ятихатського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства.

19.12.03 П'ятихатською районною радою прийняте рішення № 197-15/XXIV "Про передачу майна, що належить до спільної власності територіальних громад району", яким на підставі ст.ст.43, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішено передати у спільну власність територіальної громади міста П’ятихатки (міську комунальну власність) цілісний майновий комплекс П'ятихатського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, розташований за адресою: м. П’ятихатки, вул.Удільна,1а, як майно що належить до спільної власності територіальних громад району.

23.12.03 на підставі ст.ст.26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"  П'ятихатською міською радою прийняте рішення № 270-15/XXIV "Про прийняття майна у спільну власність територіальної громади міста", яким вирішено прийняти до спільної власності територіальної громади міста (міської комунальної власності) цілісний   майновий комплекс П'ятихатського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, що розташований за адресою м. П'ятихатки, вул. Удільна, 1а, та затверджений  Статут підприємства в новій редакції.

02.02.04 здійснена перереєстрація Комунального підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства м. П'ятихатки П’ятихатською районною державною адміністрацією, відповідно до Статуту підприємство перейменовано в "Комунальне комерційне підприємство водопровідно-каналізаційного   господарства П'ятихатської міської ради "П'ятихаткиводтранс" і є правонаступником Комунального підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства м. П'ятихатки. Підприємство відноситься до сфери управління П'ятихатської міської ради, яка є органом управління майном підприємства.

Підпунктом 5.1.3 Статуту підприємству надано право створювати за згодою органу управління майном дочірні підприємства.

15.01.04 наказом № 50 по підприємству було вирішено створити дочірнє підприємство  "П’ятихаткиводозбут" шляхом виділення майна та частки основних засобів виробництва головного підприємства.

15.01.04 П'ятихатська міська рада винесла рішення № 311-16/XXIV про створення дочірнього підприємства  по водозабезпеченню та водовідведенню і передачу дочірньому підприємству "Комунальному комерційному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства П'ятихатської міської ради "П'ятихаткиводтранс" - "П’ятихаткиводозбут" в постійне безкоштовне користування спільної власності територіальної громади міста П’ятихатки, що забезпечує виробничий процес водопостачання та водовідведення.

11.03.04 П'ятихатською міською радою прийняте рішення № 328-17/XXIV "Про питання подальшого функціонування міських комунальних підприємств та перерозподіл міської комунальної власності", яким майно з балансу Комунального комерційного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства П'ятихатської міської ради "П'ятихаткиводтранс" передано на баланс дочірнього підприємства "П'ятихаткиводозбут". Одночасно цим рішенням наданий дозвіл КПП ВКГ "П'ятихаткиводтранс" на реалізацію частки майна міської комунальної власності для погашення заборгованості перед бюджетом усіх рівнів та заробітній платі на суму 221620,69 грн.

На виконання вказаного рішення П'ятихатської міської ради, 13.03.04 здійснено передачу майна ККП ВКГ "П'ятихаткиводтранс" залишковою вартістю 8890300 грн. на баланс дочірнього підприємства ККП ВКГ "П'ятихаткиводтранс" –"П'ятихаткиводзбут", про що складено відповідний акт приймання-передачі майна (а.с.13).

Державна виконавча служба у П'ятихатському районі Дніпропетровської області в межах виконавчого провадження щодо боржника - КПП ВКГ "П'ятихаткиводотранс" здійснила опис та наклала арешт на майно цього підприємства, що підтверджується актами опису й арешту майна: №427028 від 12.10.04, №427069 від 01.08.05, №427073 від 09.08.05, №427072 від 09.08.05.

Позивач вважає, що прийняття районною та міською радою оскаржуваних рішень порушує інтереси позивача на стадії виконання рішень суду, оскільки майно, що належало боржникові - Комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства м. П'ятихатки та на яке можливо було звернути стягнення, було неправомірно передано іншій особі, майно Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. П'ятихатки передано у спільну власність територіальної громади міста П'ятихатки неправомірно, так як на момент прийняття рішень та передачі майна діяла заборона на його відчуження.

Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Законом України "Про виконавче провадження"  в числі заходів примусового виконання рішень передбачено звернення стягнення на майно боржника (ст.4 Закону).

Згідно ст.50 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Порядок накладення арешту та вилучення майна боржника врегульований, зокрема, ст.55 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження;

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою відповідальність зберігача майна, передбачену законом.

Статтями 63, 64 цього ж Закону передбачений порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника - юридичної особи, відповідно до якого у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності або закріплене за ним, у тому числі на майно, яке обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи  (за винятком майна, виключеного з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

На зазначене майно накладається арешт.

У разі накладення арешту на об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировину і матеріали, призначені для здійснення виробництва, що належать боржнику - юридичній особі, державний виконавець у 3-денний строк повідомляє власника або уповноважений ним орган, до сфери управління якого належить майно, та у разі необхідності Фонд державного майна України про накладення арешту на майно боржника - юридичної особи, а також дані про склад і вартість майна, на яке накладено арешт, і про розмір вимог стягувача.

Як встановлено вище, боржник позивача перебуває в комунальній власності, яка на конституційному рівні визнана самостійною формою власності.

Закон України "Про місцеве самоврядування" дає визначення поняття права комунальної власності, а саме, - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування (стаття 1).

Статтею 143 Конституції України встановлено, що майном, що є в комунальній власності, управляють територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про місцеве самоврядування" первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами, є сільські, селищні, міські ради (частина перша статті 10 Закону).

Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад закріплюється у статті 26 Закон України "Про місцеве самоврядування".

Так, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Таким чином, суб'єктом права комунальної власності є відповідна територіальна громада села, селища, міста, від імені та в інтересах як якої діє, відповідно, сільська, селищна, міська ради, які управляють майном, що є в комунальній власності, утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю.

Разом з тим, відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органами, уповноваженими управляти об'єктами комунальної власності, є також районні та обласні ради.

Районні та обласні ради - це органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об'єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об'єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Розділом V Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об'єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Таким чином, виходячи з аналізу Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", передача Дніпропетровською обласною радою цілісного майнового комплексу П'ятихатського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства у спільну власність територіальних громад П'ятихатського району (рішення від 23.10.03 № 234-10/ХХІV), та подальші передача і прийняття зазначеного цілісного майнового комплексу у спільну власність територіальної громади міста П’ятихатки (міську комунальну власність), про що винесені оскаржувані рішення від 19.12.03 № 197-15/XXIV - відповідачем-1, від  23.12.03 № 270-15/XXIV - відповідачем-2,  в повній мірі відповідають нормам чинного на момент здійснення приймання-передачі законодавства і не підпадають під визначення відчуження майна в розумінні приписів Закону України "Про виконавче провадження", внаслідок чого, суд вважає, що в даному випадку права позивача як стягувача не порушуються.

Щодо прийняття 11.03.04 П'ятихатською міською радою рішення № 328-17/XXIV "Про питання подальшого функціонування міських комунальних підприємств та перерозподіл міської комунальної власності", суд, виходячи з наведених вище правових норм, також вважає, що зазначене рішення винесено в межах наданих міській раді повноважень і не суперечить положенням Закону України "Про виконавче провадження".

Наявність виконавчого провадження з примусового виконання рішень стосовно стягнення заборгованості з боржника, проведення передбачених Законом України "Про виконавче провадження" виконавчих дій, в тому числі, арешт та опис майна боржника,  не є перешкодою для реорганізації (злиття, приєднання, розділення, виділення, перетворення), ліквідації боржника - юридичної особи: стягнення за виконавчими документами в цьому випадку  звертається на кошти та інше майно тієї юридичної особи, на яку відповідно до закону покладено відповідальність за зобов'язаннями боржника - юридичної особи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскаржувані рішення прийняті відповідачами з дотриманням норм чинного законодавства, права, обов'язки та законі інтереси позивача не порушують, внаслідок чого правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

19.04.07

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна