ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 квітня 2007 р.

№ 2-20/13746-2006

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,

Самусенко С.С.,

Чабана В.В.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

СПД -фізичної особи ОСОБА_1

на рішення
та  постанову

господарського суду Автономної
республіки Крим  від 12 жовтня 2006
року Севастопольського апеляційного господарського суду  від 17 січня 2007 року

у справі

№ 2-20/13746-2006

господарського суду

Автономної республіки Крим

за позовом

Кримського республіканського
підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного
господарства  м. Алушти"

до

СПД -фізичної особи ОСОБА_1

про

стягнення 12 121 грн. 42 коп.

В с т а н о в и В :

Касаційна скарга СПД -фізичної
особи ОСОБА_1 підлягає поверненню в порядку ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України з наступних підстав.

Касаційна скарга (вх.№3688) подана
СПД -фізичною особою ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України без доказів
надіслання її копії стороні у справі -позивачу Кримському республіканському
підприємству "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства
м. Алушти".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1113
ГПК України касаційна скарга (подання) не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги (подання) не додано доказів надіслання її
копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Згідно п. 36 Правил надання
поштового зв'язку від 17.08.2002 належним доказом надіслання копії скарги і
доданих до неї документів може вважатися розрахунковий документ (касовий чек,
розрахункова квитанція), виданий відправникові поштового відправлення.

Враховуючи, що до касаційної скарги
СПД -фізичної особи ОСОБА_1 не було додано розрахункового документу,
передбаченого п. 36 Правил надання поштового зв'язку, в даному випадку наявні
підстави для повернення касаційної скарги згідно п. 3 ч. 1 ст. 1113
ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 46 ГПК України
державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі,
встановлених законодавством України.

Порядок і розмір сплати державного
мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне
мито”.

Відповідно до п.п. “а”, “б” пункту
2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” ставки
державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв, що подаються до
господарських судів, зокрема, із заяв майнового характеру 1 відсоток ціни
позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше
1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового
характеру -5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За заявою майнового характеру про
стягнення 12 121 грн. 42 коп. держмито при поданні заяви для розгляду спору в
першій інстанції становить 121 грн. 21 коп.

Відповідно до п.п. “г” пункту 2
статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” із апеляційних
і касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів ставка
державного мита встановлюється в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає
сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів
майнового характеру -50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

До касаційної скарги СПД -фізичної
особи ОСОБА_1 не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у
встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 111 ГПК України не
допускаються посилання у касаційній скарзі (поданні) на недоведеність обставин
справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК
України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування
господарським судом норм матеріального чи процесуального права.

У касаційній скарзі СПД -фізичної
особи ОСОБА_1 зазначено, що господарським судом Автономної республіки Крим та
Севастопольським апеляційним господарським судом не в повному обсязі
встановлені обставини справи, а також не прийняті до уваги докази, що мають
значення для вирішення спору, при цьому не зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права
господарськими судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні
оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1113
ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом,
якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Після усунення обставин, зазначених
у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої статті 1113  ГПК України сторона у справі має право
повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в
загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 86, п.п. 3, 4, 6 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В
:

Касаційну скаргу СПД -фізичної особи
ОСОБА_1 по справі № 2-20/13746-2006 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий
В.
Карабань

Судді
С. Самусенко

В. Чабан