ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.07                                                             права № 4/842-8/77(4/1635-11/221)

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Габаковській Х.В.

розглянув матеріали позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю “Орімі Трейд Лтд”, м.Київ

до: Товариства з обмеженою відповідальністю “Фреш”, м.Львів

про стягнення 99 600,00 грн. боргу

за участю представників:

від позивача: Семеній В.І. –представник, Калюжна О.В. - представник

від відповідача: Шелемей В.В. - представник

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Орімі Трейд ЛТД" звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фреш" про стягнення 99600,00грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.12.2005 року у справі № 4/2789-20/411 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Орімі Трейд Лтд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фреш" про стягнення 99 600,00 грн.

Постановою від 09 березня 2006 року Львівський апеляційний господарський суд за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фреш" рішення господарського суду Львівської області від 20.12.2005 року скасував в частині стягнення пені в сумі 4 211,38 грн., в решті - залишив без змін.

Постановою від 04 липня 2006року Вищого господарського суду України рішення та постанова у справі скасовані, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді рішенням від 24.10.2006року господарського суду Львівської області позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

За апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фреш" постановою від 13.12.2006 року Львівський апеляційний господарський суд рішення господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Постановою Вищого господарського суду України у справі від 27.03.2007 р. рішення господарського суду Львівської області від 24.10.2006 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р.скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Ухвалою від 24.04.2007 р. справу призначено до розгляду на 22.05.2007 р.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 22.05.2007 р.

У судовому засіданні 19.06.2007 р. оголошувалась перерва до 22.06.2007 р. для надання можливості сторонам надати додаткові докази.

Представник позивача у судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав в обсязі змін та уточнення до позовної заяви.  В уточненні позовних вимог ТОВ "Орімі Трейд ЛТД" просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 95388,62 грн. яка виникла в наслідок несплати переданого товару за накладними № 5-006620 від 2 серпня 2005 року на суму 85 183,52 грн, № 5-007154 від 16 серпня 2005 року на суму 35 140,14 грн., № 5-007464 від 25 серпня 2005 року на суму 45 213,44 грн. та отриманого за довіреностями ЯКЖ № 605112 від 2 серпня 2005 року, ЯКЖ № 605126 від 17 серпня 2005 року, ЯКЖ № 120866 від 13 вересня 2005 року, а також 3 % річних у розмірі 2 422,38 грн. та віднести на відповідача судові витрати. Ухвалою суду у справі від 05.10.2006 р. прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог. Відтак підлягають розгляду вимоги позивача в межах заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 19.06.2007 р. прибув, вимоги суду не виконав, вимоги позивача заперечив повністю, оскільки вважає, що позивач не звернувся у встановленому порядку з вимогою про сплату боргу. Після перерви у судове засідання 22.06.2007 р. представник відповідача не з’явився, вимоги суду не виконав, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, поважну причину відсутності представника у судовому засіданні відповідач не повідомив, хоч належним чином  був повідомлений про час і місце розгляду справи після перерви (повідомлення про оголошення перерви з підписом представника відповідача долучено до матеріалів справи), відтак суд вважає за можливе розглянути справу після перерви без участі відповідача за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Позивач поставив відповідачу товар за накладними № 5-006620 від 2 серпня 2005 року на суму 85 183,52 грн, № 5-007154 від 16 серпня 2005 року на суму 35 140,14 грн., № 5-007464 від 25 серпня 2005 року на суму 45 213,44 грн.  та на підставі довіреностей ЯКЖ № 605112 від 2 серпня 2005 року, ЯКЖ № 605126 від 17 серпня 2005 року, ЯКЖ № 120866 від 13 вересня 2005 року, всього на суму 165 537,10 грн. До матеріалів справи долучено копії вкзаних накладних оригінали були надані суду та представнику відповідача для огляду у судовому засіданні 19.06.2006 р.

Стаття 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зокрема згідно статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарський операцій.

Представник позивача подав у судовому засіданні 22.06.2007 р. оригінали первинних бухгалтерських документів для огляду і копії для долучення до матеріалів справи  щодо часткової сплати відповідачем частини суми боргу, а також повернення ним на адресу позивача частини отриманого товару, а саме:  25.08.2005 р. відповідачем проведена часткова оплата товару, отриманого за накладною № 5-006620 на суму 17 000,00 грн. (копія банківської виписки долучена до матеріалів справи); згідно з накладною № 5-00295 від 27.09.2005 р. відповідач повернув позивачу товар на суму  53 148,48 грн. (копія накладної долучена до матеріалів справи). Отже позивач надав суду відповідні докази – первинні бухгалтерські документи, які підтверджують часткову оплату суми основного боргу відповідачем, а також належні докази повернення відповідачем на адресу позивача частини товару, всього на суму  70 148,48 грн. Відтак сума основного боргу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 95 388,62 грн., що додатково підтверджено актом звірки між повноважними представниками сторін, підписи яких засвідчені печатками.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати   такий   обов'язок  у   семиденний   строк   від  дня   пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530).

Враховуючи, що строк виконання зобов’язання не визначений, то необхідно встановити дату вимоги, від якої починається відлік семиденного строку, у який боржник повинен виконати зобов'язання.

У своєму клопотанні про зміну та уточнення до позовної заяви (а.с. 74) позивач доводить, що відповідач не розрахувався за товар, поставлений за накладними № 5-006620 від 2 серпня 2005 року, № 5-007154 від 16 серпня 2005 року, № 5-007464 від 25 серпня 2005 року, в зв'язку з чим йому була направлена претензія 10.11.2005 та повідомлення від 31.08.2006р.

Представник позивача надав у судовому засіданні для огляду оригінал поштового повідомлення про вручення 10.11.2005 р. відповідачу (отримав за довіреністю Шелемей) поштового відправлення з претензією позивача від 04.10.2005 р. Копія повідомлення є в матеріалах справи (а.с. 98 –на звороті). Представник позивача не спростував належними доказами цього факту та не обгрунтував отримання іншої кореспонденції у цьому поштовому відправленні.

Відтак позивач належними доказами обгрунтував отримання 10.11.2005 р. відповідачем вимоги щодо сплати суми боргу. Отже семиденний строку для виконання  грошового зобов’язання відповідачем сплив 17.11.2005 р. Прострочення виконання зобов’язання наступило з 18.11.2005 р.

Позивач у змінах та уточненні до позовної заяви виконав розрахунок 3 % річних за період з 17.11.2005 р. до 01.09.2006 р. на суму 2 422,38 грн. З урахуванням наведеного такий розрахунок необхідно було виконати починаючи з 18.11.2005 р. Відтак сума 3 % річних за період з 18.11.2005 р. до 01.09.2006 р. (288 днів) становить 2 257,96 грн.Отже стягненню на користь позивача підлягає 3 % річних на суму 2 257,96 грн., а в частині стягнення  3 % річних на суму 164,42 грн. необхідно відмовити.

Відтак вимоги позивача в межах заяви про уточнення позовних вимог в частині стягнення основного боргу на суму 95 388,62 грн. та 2 257,96 грн. –3 % річних є обгрунтованими, доведеними матеріаламти справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно до суми задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85, 115-117 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Фреш” (м. Львів, вул.Промислова,53,  р/р  27 в ЛФ АТ “ВА-Банк”, МФО 325763, ) на користь позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Орімі Трейд Лтд” (м.Київ, вул. Академіка Білецького, 30, р/р в АБ “Ажіо”, МФО 300175, ) –95 388,62 грн. –основного боргу, 2 257,96 грн. –3% річних, 976,47 грн. –державного мита 115,69 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог -  відмовити.

Суддя