ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2007                                                                                       Справа № А17/85

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

за участю представників:

позивач: Кохан В.М., довіреність №б/н  від 01.03.06,  представник;

позивач: Гордеев А.М., довіреність №б/н  від 01.03.06,  представник;

відповідач-2: Логойда Т.В., довіреність №6/82/10/10  від 09.01.07, головний державний податковий інспектор;

відповідач-2: Зайченко Н.В., довіреність №2/78/10/10  від 09.01.07,  старший держподатінспектор;

прокурор: Акопова Л.В., посвідчення №98 від 14.03.04, старший прокурор відділу.

представник відповідача-1 та третьої особи у судове засідання не з"явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, місто Кривий Ріг, Дніпропетровської області;

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2006 року;

у справі №А17/85;

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Металпром”, с Вільне, Криворізького району, Дніпропетровської області;

до:

відповідача-1 відділення Державного казначейства у Криворізькому районі Дніпропетровської області;

відповідача-2 Криворізької міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, місто Кривий Ріг;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Управління Державного казначейства у Дніпропетровській області, місто Дніпропетровськ;

за участю прокурора Дніпропетровської області, місто Дніпропетровськ;

про стягнення суми відсотків з бюджетної заборгованості у розмірі 221572,66 гривень.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Металпром” звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з державного бюджету України суми відсотків з бюджетної заборгованості у розмірі 221572,66 гривень, а саме відповідача-1 відділення Державного казначейства у Криворізькому районі Дніпропетровської області та відповідача-2 Криворізької міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області за участю третьої особи Управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області №Н27/106 від 19-23 вересня 2002 року у справі, позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі.

Вказаним рішенням було зобов’язано відповідача-2, Криворізьку міжрайонну державну податкову інспекцію Дніпропетровської області надати третій особі Управлінню Державного казначейства у Дніпропетровській області висновок щодо відшкодування позивачеві з державного бюджету процентів по бюджетній заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 221572,66 гривень.

Вказане рішення набрало чинності, але станом на дату подання адміністративного позову не було виконано.

Постановою господарського суду у справі №А17/85 від 16 травня 2006 року (суддя Стрелець Т.Г.) позовні вимоги задоволені повністю.

Приймаючи спірну постанову господарський суд виходив з того, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19-23 вересня 2002 року у справі №Н27/106 про зобов’язання відповідача-2, Криворізьку міжрайонну державну податкову інспекцію Дніпропетровської області надати третій особі Управлінню Державного казначейства у Дніпропетровській області висновок щодо відшкодування позивачеві з державного бюджету процентів по бюджетній заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 221572,66 гривень, набрало законної чинності.

Тому господарський суд вважає, що факт правомірності визначення сум процентів по бюджетному відшкодуванню, розрахованих позивачем у розмірі 221572,66 гривень, не потребує доказування.

Крім того, наявність виконавчого провадження про зобов’язання відповідача-2 Криворізьку міжрайонну державну податкову інспекцію Дніпропетровської області надати висновок третій особі не позбавляє позивача вимагати права стягнення з бюджету сум заборгованості і процентів.

З обставин справи господарський суд зробив висновок, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19-23 вересня 2002 року у справі №Н27/106 не виконується саме з вини відповідача-2 Криворізької міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області.

Відповідача-2, Криворізька міжрайонна державна податкова інспекція  Дніпропетровської області не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вона винесена з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні постанови неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідача-2, Криворізька міжрайонна державна податкова інспекція  Дніпропетровської області, просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись на те, що питання про стягнення бюджетної заборгованості розглянуто судом і рішення суду з цього питання повинно бути виконано в порядку передбаченому положенням Закону України “Про виконавче провадження”.

На підставі рішення суду до виконавчої служби надійшли відповідні накази суду, але виконанні не були.

Таким чином бюджетна заборгованість виникла у зв’язку з неналежним виконанням службою рішень суду.

Позивач, який є стягувачем у виконавчому провадженні, не реалізував передбачені Законом України “Про виконавче провадження” права щодо спонукання державних виконавців належним чином виконати накази суду, внаслідок чого на фактично стягнуту заборгованість нарахував відсотки.

На апеляційну скаргу заперечення позивач не надав.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову місцевого господарського суду Дніпропетровської області скасувати.

Задовольняючи апеляційну скаргу судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19-23 вересня 2002 року у справі №Н27/106 за позовом позивача до відповідача-2 про зобов’язання видати висновок, позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, а саме:

відповідача-2 Криворізьку міжрайонну державну податкову інспекцію  Дніпропетровської області було зобов’язано надати третій особі Управлінню Державного казначейства у Дніпропетровській області, висновок щодо відшкодування позивачеві процентів по бюджетній заборгованості з податку на додану вартість за період з 15 червня 2000 року по 15 вересня 2002 року в розмірі 221572,66 гривень.

Судова колегія вважає, що питання про стягнення бюджетної заборгованості та процентів розглянуто судом, рішення суду набрало законної чинності.

Відповідно до пункту 3 Порядку взаємодій між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі судового розгляду та виконання рішень суду щодо безспірного списання коштів з рахунків на яких обліковуються надходження Державного бюджету України з податку на додану вартість, затверджений спільним наказом Державного казначейства України та Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2004 року №82/245, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 травня 2004 року за №645/9244, Державне казначейство України виконує рішення суду про від-шкодування податку на додану вартість на підставі оригіналу виконавчого документа (наказу суду).

Крім того, відповідно до частини 1 статті 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідні накази суду надійшли до виконавчої служби, але виконані не були.

Таким чином, бюджетна заборгованість продовжує існувати лише у зв’язку з неналежним виконанням службою рішень суду, які набрали чинності.

Позивач, який є стягувачем у виконавчому провадженні, не реалізував передбачені Законом України “Про виконавче провадження” права щодо спонукання державних виконавців належним чином виконати накази суду, внаслідок чого на фактично стягнуту заборгованість продовжував нараховувати відсотки.

Органи Державного казначейства України здійснюють відшкодування податку на додану вартість на підставі висновку ДПІ або оригіналу наказу суду, виданого на виконання відповідного рішення суду про відшкодування податку на додану вартість.

Документи, відповідно до яких повинно здійснюватись відшкодування з бюджету податку на додану вартість на користь ТОВ “Металпром” на вказану у позові суму до відділення не надходили, у зв’язку з чим останнє не має можливості щодо проведення зазначеного відшкодування.

Судова колегія прийнявши до уваги той факт, що відповідні накази суду надійшли до відділу виконавчої служби, але виконані не були, вважає, що позивач, який є стягувачем у виконавчому провадженні, не реалізував передбачені Законом України “Про виконавче провадження” права щодо спонукання державних виконавців належним чином виконати накази суду внаслідок чого на фактично стягнуту за рішенням судів заборгованість продовжується нарахування відсотків.

Бюджетна заборгованість, починаючи продовжує існувати лише у зв’язку з неналежним виконанням виконавчою службою рішень судів, які набрали чинності.

Судова колегія вважає, що господарський суд врахувавши нарахування відсотків на суму бюджетної заборгованості на підставі Закону України “Про податок на додану вартість” не врахував того, що нарахування відсотків передбачено лише у тих випадках, коли податковий орган чи орган, що обслуговує бюджетні кошти (тобто Казначейство), є винними у затримці відшкодування.

Невідшкодування бюджетної заборгованості після 16.09.2002 р.  виникло через бездіяльність позивача та державних виконавців при виконанні наказів господарського суду по вищенаведеним справам, а не через винні дії відповідачів, що в свою чергу унеможливлює задоволення позову в частині нарахування на цю заборгованість відсотків, передбачених підпунктом 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

На підставі наказу Міністерства фінансів України від 6 липня 2006 року №644 “Про затвердження Типової структури Головного управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та реорганізацію територіальних органів Державного казначейства”, наказів Державного казначейства України від 12 липня 2006 року №343-к “Про реорганізацію територіальних органів Державного казначейства України”, від 1 серпня 2006 року №191 “Про внесення змін та доповнень до наказу Державного казначейства України від 12 липня 2006 року №343-к”, наказу управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області від 4 серпня 2006 року №157  “Про створення комісії з реорганізації управління Державного казначейства у Дніпропетровській області та здійснення заходів щодо припинення юридичних осіб - відділень Державного казначейства у районах, містах, районах міст у Дніпропетровській області” відділення Державного казначейства у Криворізькому районі Дніпропетровської області було припинено як юридичну особу шляхом приєднання до Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області.

Тому відповідно до статті 52 КАС України судова колегія вважає за необхідне замінити відповідача по справі замість відповідача-1, відділення Державного казначейства у Криворізькому районі Дніпропетровської області залучити Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області.

Таким чином, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, потягла за собою неправильне застосування норм матеріального права, що згідно статті 202 Кодексу адміністративного судочинства є підставою для зміни чи скасування постанови.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу задовольнити, постанову скасувати, в позовних вимогах відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 202, 205, 207 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, місто Кривий Ріг, Дніпропетровської області, задовольнити.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2006 року у справі №А17/85, скасувати.

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                    І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                            В.В. Швець

Л.О. Чимбар