ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.07 р.                                                                             Справа № 34/3а

11 год.25 хвилин,                   м. Донецьк, вул.Артема,157,

зал судових засідань (каб.) №212

Господарський суд Донецької області у складі  судді  Кододової О.В.  при секретарі судового засідання Котельніковій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Донвнешторг”  м. Донецьк

до відповідача  Державної податкової інспекції у Київському районі  м. Донецька

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0-17263/10/23-413 від 15.11.2006року та №19773/10/23-413 від 14.12.2006року.

За участю:

представників сторін

від позивача –  Марченко В.І., Шляхов В.В. (за довіреностями)

від  відповідача –  Пушкар Т.А., Комаровська Л.О.(за довіреностями)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Товариством з обмеженою відповідальністю “Донвнешторг”                         м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Київському районі  м. Донецька  про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0-17263/10/23-413 від 15.11.2006року та №19773/10/23-413 від 14.12.2006року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на невідповідність податкових повідомлень-рішень вимогам чинного законодавства.

Позивач зазначає, що ним відповідно до п.п.7.7.2 п.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” у деклараціях з податку на додану вартість за липень, серпень, вересень 2006року саме й були включені суми податку на додану вартість які підлягають відшкодуванню з бюджету, які дорівнюють сумам податку які були  фактично сплачені ТОВ “Донвнешторг” (одержувачем товару)  у попередніх податкових періодах ( у червні, липні, серпні відповідно) своїм постачальникам товару.

Відповідач у письмових запереченнях від 19.02.2007року (вхід.№02-41/6600) проти позовних вимог заперечує за тих підстав, що позивачем порушено п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону  України “Про податок на додану вартість” та включено до бюджетного відшкодування  податок на додану вартість, не сплачений у попередньому податковому періоді ТОВ “Укрспецторг-К”. Таким чином як зазначає відповідач, у результаті перевірки встановлено завищення суми бюджетного відшкодування за липень, серпень, вересень 2006року.

З огляду на вищенаведене відповідач просить у позові відмовити.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін  та дослідивши письмові докази, суд встановив:

Позивачем до податкового органу подано податкову декларацію за липень 2006року  №75621 та розрахунок суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок складає 76167грн. Залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку згідно поданої декларації, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду складає 178699грн., сума податкового кредиту  попереднього податкового періоду складає 98586грн. Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам складає 76167грн.

Також позивачем до ДПІ надана податкова декларація за серпень 2006року №78303 та розрахунок суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню  на розрахунковий рахунок за серпень складає 57167грн. Залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду складає 181428грн. та сума попереднього податкового кредиту складає 78896грн. Сума  податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам товарів складає 57167грн.

Позивачем подано до ДПІ  податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2006року №19814 та розрахунок суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню  на розрахунковий рахунок за вересень 2006року складає 67667грн., залишок від’ємного значення попереднього  податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду складає 201794грн., сума податкового кредиту попереднього податкового періоду  складає 77533грн. та сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам товарів складає 67667грн.

ДПІ у Київському районі м. Донецька проведено перевірку позивача за результатами якої складено акт №2196/23-4/32805224 від 30.10.2006року про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування  податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень, серпень 2006року.

З висновку акту перевірки вбачається , що позивачем порушені вимоги: п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97/ВР “Про податок на додану вартість”, зі змінами та доповненнями, завищено заявлено суму бюджетного відшкодування за липень 2006року на суму 29393грн., за серпень 2006року на суму 51812грн. Перевіркою не підтверджено заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2006р. в сумі 46774грн., серпень 2006р. у сумі 5355грн. в зв’язку з відсутністю інформації по ланцюгу до виробника.

На підставі Акту перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0-17263/10/23-413 від 15.11.2006року  яким зменшено  суму бюджетного відшкодування у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов’язань наступних періодів з податку на додану вартість у розмірі 81205грн.

Відповідачем проведено перевірку позивача за результатами якої складено акт №2566/7/23-4/32805224 від 06.12.2006року про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування  податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2006року.

Актом перевірки  №2566/7/23-4/32805224 від 06.12.2006року встановлено порушення з боку позивача п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97/ВР “Про податок на додану вартість”, зі змінами та доповненнями, завищено заявлено суму бюджетного відшкодування за вересень 2006року на суму 67667грн.

Відповідачем за результатами акту перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення № 19773/10/23-413 від 14.12.2006року яким зменшено суму бюджетного відшкодування у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов’язань наступних періодів з податку на додану вартість у розмірі 67677грн.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та ТОВ “Укрспецторг-К”  був укладений договір  від 01.07.2005року по придбанню шкіряного полуфабрикату. На підставі договору  ТОВ “Укрспецторг-К” складені податкові накладні №11 від 21.06.2006р. на суму  591518,93грн., №12 від 13.07.2006р. на суму 473378,40грн., №13 від 10.08.2006р. на суму  465200,95грн., №15 від 11.09.2006р. на суму  439359,72грн., №14 від 01.09.2006р. на суму 440665,62грн.

Позивачем згідно наявних матеріалах справи платіжних доручень було оплачено поставлений товар, а саме  :

За липень 2006року:

№43 від 21.06.2006р. на суму 150000грн. у т.ч. ПДВ 25000грн.;

№44 від 22.06.2006р. на суму 2000грн. у т.ч. ПДВ 333,333грн.;

№45 від 23.06.2006р. на суму 15000грн. у т.ч. ПДВ 2500грн.;

№49 від 26.06.2006р. на суму 150000грн. у т.ч. ПДВ 25000грн.;

№59 від 29.06.2006р. на суму 140000грн. у т.ч. ПДВ 23333,333грн.

За серпень 2006 року:

№62 від 13.07.2006р. на суму 10000грн. у т.ч. ПДВ 1666,67грн.;

№62 від 13.07.2006р. на суму 180000грн. у т.ч. ПДВ 30000грн.;

№64 від 14.07.2006р. на суму 63000грн. у т.ч. ПДВ 10500грн.;

№70 від 18.07.2006р. на суму 10000грн. у т.ч. ПДВ 1666,67грн.;

№92 від 20.07.2006р. на суму 3000грн. у т.ч. ПДВ 500грн.;

№93 від 20.07.2006р. на суму 5000грн. у т.ч. ПДВ 8333,333грн.;

№94 від 24.07.2006р. на суму 70000грн. у т.ч. ПДВ 11666,67грн.;

№96 від 27.07.2006р. на суму 2000грн. у т.ч. ПДВ 333,333грн.

За вересень 2006 року:

№100 від 01.08.2006р. на суму 10000грн. у т.ч. ПДВ 1666,67грн.;

№97 від 04.08.2006р. частково на суму 2000грн. у т.ч. ПДВ 333,333грн.;

№99 від 09.08.2006р. на суму 10000грн. у т.ч. ПДВ 1666,67грн.;

№100 від 15.08.2006р. на суму 150000грн. у т.ч. ПДВ 25000грн.;

№101 від 16.08.2006р. на суму 60000грн. у т.ч. ПДВ 10000грн.;

№102 від 17.08.2006р. на суму 165000грн. у т.ч. ПДВ 27500грн.;

№105 від 21.08.2006р. на суму 4000грн. у т.ч. ПДВ 666,67грн.;

№106 від 22.08.2006р. на суму 5000грн. у т.ч. ПДВ 833,333грн.

Всього на загальну суму 201000,01грн. у т.ч. ПДВ 1196000грн.

Крім того оплата поставленого за договором товару підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок з банку на відповідний період.

Тобто позивачем проведено оплату за поставлений ТОВ “Укрспецторг-К” товар всього на загальну суму 201000,01 грн. , у тому числі податок на додану вартість 1196000грн. який включений до складу податкового кредиту цих податкових періодів. Таким чином правомірність визначення позивачем суми бюджетного відшкодування , що заявлена у деклараціях за липень у розмірі  76167грн., серпень у розмірі 57167грн., вересень 2006року у сумі 67667грн.  підтверджується повністю.

Між позивачем (продавець) та фірмою “Genius Business Solutions LLC” (покупець) , укладено контракт №2 від 01 лютого 2006року  по придбанню шкіряного полуфабрикату. На підставі укладеного контракту ТОВ “Донвнешторг”. Поставка товару за укладеним договором підтверджується наявними в матеріалах справи копіями вантажно митних декларацій №783, №795, №792, №804.  Оплату за поставлений товар підтверджують  меморіальні валютні ордери №64_3 від 12.07.2006р. на суму 398081,10грн., №64_1 від 15.08.2006р. на суму 391796,93грн., №64_ від 15.09.2006р. на суму 369651,36грн.

Суд вважає, що вимоги позивача про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0-17263/10/23-413 від 15.11.2006року та №19773/10/23-413 від 14.12.2006року підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Загальний порядок обчислення та сплати податку на додану вартість визначений ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до п. п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97/ВР “Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 п.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97/ВР “Про податок на додану вартість”, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Звітний (податковий) період, у розумінні п. 1.5 ст. 1 Закону України від 03.04.1997р. №168/97/ВР “Про податок на додану вартість”, це період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету .

Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97/ВР “Про податок на додану вартість”, якщо у наступному податковому періоді сума розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Позивачем в повному обсязі доведено оплату  товару отриманого за договором від 01.07.2005року по придбанню шкіряного полуфабрикату укладеного з                               ТОВ “Укрспецторг-К” та правомірність визначення суми бюджетного відшкодування, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень .

Основними засадами судочинства відповідно до ст. 129 Конституції України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАСУ)  обставини,   які  за  законом  повинні  бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами  доказування,  крім  випадків,  коли  щодо  таких обставин не виникає спору.

Згідно до приписів статті 86 КАСУ суд  оцінює  докази,  які є у справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.1 ст.2 цього Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно до ст.71 КАСУ кожна  сторона  повинна  довести  ті обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 3 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади.

Відповідач  належними доказами не довів правомірність зменшення податкового кредиту за липень, серпень, вересень 2006року та правомірність прийняття спірних повідомлень - рішень.

З огляду на вищевикладене вимоги позивача про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0-17263/10/23-413 від 15.11.2006року та №19773/10/23-413 від 14.12.2006року є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена вступна і резолютивна  частина у судовому засіданні 18 червня 2007року в присутності представників сторін.

Керуючись конституцією України, Законом України “Про податок на додану вартість”,  ст.ст.17 - 20, 69 - 72, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186, 254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

П О С Т А Н О В И В  :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Донвнешторг”  м. Донецьк  до Державної податкової інспекції у Київському районі  м. Донецька  про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0-17263/10/23-413 від 15.11.2006року та №19773/10/23-413 від 14.12.2006року задовольнити повністю.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька  №/0-17263/10/23-413 від 15.11.2006року та №19773/10/23-413 від 14.12.2006року

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю “Донвнешторг”  (83004,                    м. Донецьк, вул. Університетська, 138/46, р/р 111 у ВАТ “Кредит промбанк”               м. Донецька, МФО 335593, , ІНН 43) з  Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова виготовлена у повному обсязі 22 червня 2007року.

Суддя