ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.07
Справа №12/102-07.

за позовом: Державної податкової інспекції в м. Суми

до відповідача: Дочірнього підприємства «Сумиліфт» Товариства з обмеженою

відповідальністю «СКС «Консалд», м. Суми

про  зупинення операцій на рахунку

СУДДЯ  Л.А. КОСТЕНКО

Представники сторін:

Від позивача:  Селюха С.В. (доручення  № 11754/9/46-937 від 20.02.2007р.),

Шаповал Л.О.  (довіреність № 387/9/10-009 від 09.01.2007р.)

Від відповідача: Дяковська Л.М. (доручення  № 1 від 03.01.2007 р.)

За участю секретаря судового засідання  Бардакової О.М.

Суть справи: Державна податкова інспекція в м. Суми  звернулася до суду з поданням про зупинення операцій на рахунку боржника ДП «Сумиліфт» Товариства з обмеженою  відповідальністю «СКС «Консалд» накладення арешту на рахунки боржника (крім операцій з погашення податкових зобов’язань та податкового боргу) до кінця строку застосування адміністративного арешту.

Відповідач проти подання заперечує, посилаючись на його невідповідність законодавству.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружного адміністративного суду, справи, підвідомчі господарським судам відповідно до господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до Закону України “Про державну податкову службу в Україні” № 509-ХІІ від 04.12.1990 року із змінами та доповненнями, органи державної податкової служби діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб’єкти владних повноважень. Згідно до п. 4 ч. 1 ст.17 КАС України, спори за зверненнями суб’єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства і належать до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи викладене, дана справа підлягає розгляду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

22.02.2007р. господарським судом Сумської області прийняте рішення у справі № 12/84-07 за поданням Держаної податкової інспекції в м. Суми до ДП «Суми ліфт» Товариства з обмеженою  відповідальністю «СКС «Консалд», м. Суми, подання задоволене, продовжений строк дії умовного арешту активів платника податків ДП «Суми ліфт» Товариства з обмеженою  відповідальністю «СКС «Консалд» на 7320 годин.

Посилаючись на факт продовження судом строку дії умовного арешту як на обставину ДПІ в м. Суми звернулася до господарського суду з поданням про зупинення операцій на рахунках боржника та арешт рахунків (крім операцій з погашення податкових зобов’язань та податкового боргу) до кінця строку застосування адміністративного арешту.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку  про необґрунтованість подання та його незадоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за таким угодами, а в інших випадках – коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Статтею 9 ( п. 9.3. п.п. 9.3.3) Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено право керівника відповідного податкового органу (його заступника) на звернення до суду з поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності визначених Законом обставин. Відповідне подання про продовження строку умовного арешту ДПІ в м. Суми господарським судом було розглянуто 22.02.2007р. та задоволено.

ДПІ в м. Суми вважає що подання про арешт коштів та зупинення руху коштів на рахунках боржника, передбачено Законом 2181,та Порядком застосування адміністративного арешту активів платників податків, затверджених наказом ДПА України від 25.09.2000р. № 386, однак, якщо в ст. 1 Закону 2181 визнано кошти, матеріальні цінності як єдине поняття активи платника податків, то статтею  9 Закону порядок застосування арешту активів та коштів чітко розмежений.

Відповідно до п.п. 9.3.9 ст. 9 Закону арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється за заявою податкового органу виключно на підставі рішення суду, в порядку передбаченому законодавством.

Закон 2181 не передбачає арешт коштів на рахунках платника в разі його заборгованості перед бюджетом.

Також випадки зупинення операцій за рахунками суб’єктів господарювання встановлені ст. 243 Господарського кодексу України, а саме: у разі відмови органів управління або посадових осіб суб’єкта господарювання у проведенні документальної перевірки чи у допуску працівників податкових органів для обстеження приміщень, що використовуються для здійснення господарської діяльності, ненадання податковим органом чи їх посадовим особами встановленої законом звітності, розрахунків, декларацій чи інших документів, пов’язаних з обчисленням та сплатою податків, зборів (обов’язкових платежів), операцій цього суб’єкта за його рахунками в установах банку зупиняються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання  – відмовити.

Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,  якщо таку заяву не було подано. В разі подання  апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,  набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.