ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.
№ 4/2131-25/300

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представника позивача Р. Мицька (дов. від 29.12.06), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” на рішення господарського суду Львівської області від 12 січня 2007 року у справі № 4/2131-25/300 за позовом дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України“ до міського державного комунального підприємства “Розділтеплокомуненерго” про стягнення 419 741 грн. 42 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” звернулась до господарського суду Львівської області з позовом до міського державного комунального підприємства “Розділтеплокомуненерго” про стягнення боргу в сумі 335 018 грн. 38 коп., пені - 30 421 грн., збитків від інфляції - 26 274 грн. 69 коп., річних - 28 027 грн. 56 коп. з підстав неналежного виконання зобов’язання, що виникло з договору.

В процесі судового розгляду представник позивача подав суду клопотання, проти якого не заперечував представник відповідача, припинити провадження у справі в частині стягнення 15 700 грн. основного боргу з підстав сплати цієї суми боржником.

Міське державне комунальне підприємство “Розділтеплокомуненерго” позов заперечило з огляду на відсутність вини.

Рішенням господарського суду Львівської області від 12 січня 2007 року (суддя В.Пазичев) позов задоволено частково: стягнута сума основного боргу - 319 318 грн. 38 коп.; пеня - 30 421 грн. 38 коп., збитки від інфляції - 26 274 грн. 69 коп.; річні - 28 027 грн. 56 коп.; судові витрати; в частині стягнення основного боргу в розмірі 15 700 грн. провадження у справі припинено за відсутністю предмету спору.

Дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” просить рішення в частині припинення провадження у справі щодо стягнення 15 700 грн. скасувати з підстав неправильного застосування господарським

судом статей 22, 32,33, 34, 43, 84, 87 Господарського процесуального кодексу України та ухвалити нове рішення, яким вимоги в цій частині задовольнити.

Сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, проте міське державне комунальне підприємство “Розділтеплокомуненерго” право на подання відзиву на касаційну скаргу не використало і його представник в судове засідання не з’явився.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Господарським судом встановлено, що 1 квітня 2005 року сторони уклали договір за № 06/05-898-ТЕ-21 (далі-Договір), на умовах якого позивач передав у власність відповідачеві у квітні-липні та вересні-грудні 2005 року природний газ в обсязі 16947, 804 тис.м3 на загальну суму 3 252 983 грн. 48 коп., що підтверджується актами прийому - передачі.

Відповідач зобов’язання в частині оплати ціни газу виконав частково - в сумі 2 917 965 грн. 10 коп. - і його борг дорівнює 335 018 грн. 38 коп.

За обставин невиконання відповідачем грошових зобов’язань господарський суд, встановивши в його діях склад цивільно-правової відповідальності, застосувавши до спірних відносин правила статей 525 і 526 Цивільного кодексу України, обґрунтовано задовольнив позов в частині стягнення суми боргу.

За правилами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та річних і господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині відшкодування збитків від інфляції в розмірі та річних.

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За обставин порушення відповідачем зобов’язання господарський суд на підставі підпункту 7.2 пункту 7 спірного договору, статті 549 Цивільного кодексу України та статей 230 і 232 Господарського кодексу України обґрунтовано задовольнив позов в частині стягнення пені за період з 11 березня 2006 року по 11 вересня 2006 року на загальну суму 30 421 грн.

Водночас, припиняючи провадження у справі в частині стягнення 15 700 грн., господарський суд не перевірив обсяг повноважень представника позивача на право вчинення такої процесуальної дії; не перевірив відповідних доказів про сплату боржником спірної суми; не встановив чи не суперечить клопотання законодавству і чи не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб; не умотивував рішення в цій частині та не послався на відповідне законодавство.

Неправильне застосування господарським судом статей 237, 244 Цивільного кодексу України, статей 22, 32, 33, 34, 43, 84 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування судового рішення в цій частині і, враховуючи межи розгляду справи в касаційній інстанції, передачі її в частині припинення провадження на новий розгляд.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 12 січня 2007 року у справі № 4/2131-25/300 в частині припинення провадження щодо стягнення 15 700 грн. скасувати.

В цій частині справу передати на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

В іншій частині рішення господарського суду Львівської області в даній справі залишити без змін.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій