ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2007                                                                                             Справа № А17/334-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.(доповідач)

суддів: Чимбар Л.О., Швеця В.В.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Данилюк С.І., протокол №5  від 01.06.06,  директор

від  відповідача: Кізик А.М., довіреність №2/10-023 від 03.01.07

розглянувши апеляційну скаргу Орджонікідзевської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, м.Орджонікідзе на постанову господарського суду від  16.11.06р.  у справі № А17/334-06

за позовом закритого акціонерного товариства “Орджонікідзевська автобаза”, м.Орджонікідзе Дніпропетровської області

до Орджонікідзевської об’єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, м.Орджонікідзе

про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

- постановою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2006р. у справі №А17/334-06 (суддя Т.Г.Стрелець) позов закритого акціонерного товариства (далі-ЗАТ) “Орджонікідзевська автобаза” задоволено, податкове повідомлення-рішення Орджонікідзевської об’єднаної державної податкової інспекції (далі-ОДПІ) від 23.08.2006р. №/0 визнано недійсним;

- не погодившись з прийнятою постановою, Орджонікідзевська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить цю постанову скасувати, прийняти нове рішення по справі та відмовити в задоволенні позову;

-  у поданій скарзі йдеться про неповне з’ясування судом обставин, які мають істотне значення для справи, у тому числі, обставин щодо наявності виданих товариством податкових накладних на придбання у останнього товариством з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) “Орсон” комплексу “Марганецького гаражу”, а також щодо необхідності визначення бази оподаткування господарської операції по операції з безоплатної передачі цього комплексу, виходячи з залишкової (балансової) вартості, яка становить 451 143грн.81коп.;

- позивач вважає постанову суду обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2006р. Орджонікідзевською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким визначено суму податкового зобов’язання ЗАТ “Орджонікідзевська автобаза” по податку на додану вартість в розмірі 139 784грн.13коп., у тому числі, 93 189грн.42коп. –основний платіж, 46 594грн.71коп. –штрафні(фінансові) санкції.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту №199/23-118 від 10.08.2006р., складеного за результатами виїзної планової перевірки ЗАТ ”Орджонікідзевська автобаза” з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2004 по 31.03.2006р.р.

Даною перевіркою встановлено, що в порушення п.4.2 ст.4, п.7.1 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” товариством не нараховано податкові зобов’язання з податку на додану вартість при безоплатній передачі “Марганецького гаражу”.

Так, згідно з податковими накладними від 30.09.2004р. №46 та від 17.10.2004р. №50 ТОВ”Орсон” придбало у ЗАТ “Орджонікідзевська автобаза” відповідно за 27 664грн, у тому числі, податок на додану вартість 4 610грн.66коп. та за 19 336грн, у тому числі, податок н додану вартість 3 222грн.64коп. комплекс “Марганецький гараж”. Податкові накладні занесено до книги продажу товарів, робіт, послуг, але ні на розрахунковий рахунок, ні в касу товариства грошові кошти від ТОВ”Орсон” не надходили, платіжне доручення для перевірки не надано, в дебіторах назване товариство також не рахується, тобто здійснена операція безоплатної передачі товару.

З посиланням на п.п.1.20.5 п.1.20 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 “основні засоби”, якими передбачені наслідки неможливості застосування звичайних цін та визначено поняття “чистої вартості реалізації необоротного активу” та на данні бухгалтерського обліку товаристваё відповідно до яких залишкова (балансова) вартість “Марганецького гаражу” станом на 01.10.2004р. складала 451 143грн.81коп. перевіряючими зазначено, що база оподаткування податком на додану вартість з операції по безоплатній передачі гаражу ТОВ”Орсон” повинна бути визначена, виходячи з цієї вартості об’єкта.

Отже виявлене порушення призвело до заниження податку на додану вартість в жовтні 2004р. на суму 90 228грн.76коп.

Перевіркою також встановлено і порушення товариством п.п.7.3.1 п.7.34 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Відповідно до акту перевірки в жовтні 2004 року методом “сторно” безпідставно зменшено податкові зобов’язання по податку на додану вартість на суму 2 960грн.66 коп. по податковій накладній від 30.09.2004р. №47, яка була видана покупцю ТОВ”Орсон” на суму 17 764грн., у тому числі, податок на додану вартість.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до п.1.4 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” (в редакції до 31.03.2005р.) під терміном “продаж товарів” слід розуміти будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацією незалежно від строків її надання, а також операціях з безоплатного надання товарів та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або надання майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

П.4.2 ст.4 названого Закону передбачено, що у разі продажу товарів (робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг) база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни.

Згідно з п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону датою виникнення податкових зобов’язань з продажу товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу;

або дата відвантаження товарів.

У відповідності з ч. ч. 2, 4 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову; суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на наведені норми господарським судом цілком вірно зазначено, що податковою інспекцією не надано належних і допустимих доказів того, що ЗАТ “Орджонікідзевська автобаза” здійснило операцію з безоплатної передачі товарів.

Приймаючи постанову про задоволення позовних вимог в цій частині, господарський суд правильно послався на документи, наявні в матеріалах справи, а саме: договір від 18.10.2004р., укладений між ЗАТ ”Орджонікідзевська автобаза”(продавцем) і фізичною особою Герасіним Олександром Миколайовичем (покупцем) купівлі-продажу нежитлового приміщення та обладнання, що знаходиться в місті Марганці Дніпропетровської області по вул. Загородна за №1 на земельній ділянці загальною площею 0.4848га та складаються з боксів для вантажних автомобілів залізобетонних площею 1713.9кв.м, майданчику для стоянки автомобілів з обладнанням та огородженням, довідку Марганецького бюро технічної інвентаризації від 16.08.2006р. №463 щодо продажу перелічених об’єктів та платіжні документи на оплату цих об’єктів.

При цьому господарський суд дійшов правильного висновку про те, що факт неотримання грошових коштів саме від ТОВ”Орсон” не може бути підставою для стверджень про проведення ЗАТ “Орджонікідзевська автобаза” операції з безоплатної передачі комплексу “Марганецькій гараж” та для нарахування податкових зобов’язань по податку на додану вартість за умов наявності належних доказів отримання таких коштів від фізичної особи.

Отже донарахування товариству податку на додану вартість в сумі 90 228грн.76коп. є необґрунтованим.

Правомірно задоволені господарським судом і вимоги в частині визнання нечинним названого вище податкового повідомлення-рішення щодо визначення податкових зобов’язань в сумі 2 960грн.66коп. з огляду на те, що матеріали попередньої перевірки товариства, свідчать про факт заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 2960,66 грн., який був встановлений податковою інспекцією і відображений в цьому акті перевірки, а також про те, що вказана сума податку на додану вартість була добровільно сплачена товариством.

В порушення ч. ч. 2, 4 ст. 71 КАС України податковою інспекцією не надано належних і допустимих доказів того, що недоїмка з податку на додану вартість не була погашена товариством після здійснення попередньої перевірки.

Вказане свідчить про те, що висновки акту перевірки стосовно донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість є необгрунтованими і недоведеними.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 23.08.2006р. №/0 прийнято податковою інспекцією неправомірно і має бути визнане недійсним у повному обсязі.

Тому постанова місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

У зв’язку зі складністю справи у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

- постанову господарського суду Дніпропетровської області від від  16.11.06р.  у справі № А17/334-06 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

І.Л.Кузнецова

Суддя
Л.О.Чимбар

Суддя

В.В. Швець