СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

18 квітня 2007 року

Справа № 2-16/19053-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Дворніков М.С.

за участю представників сторін:

позивача: Герасимовський Сергій Васильович, довіреність №  29   від 13.11.06,  Одеська національна юридична академія;

відповідача: Кримов Андрій Станіславович, довіреність №  1677   від 14.12.06,  Державна інспекція з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Омельченко В.А.) від 19.02.2007 у справі № 2-16/19053-2006А

за позовом           Одеської національної юридичної академії (вул. Піонерська, 2, місто Одеса, 65009)

до           Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим (вул. Павленка, 20, місто Сімферополь, 95006)

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Одеська  національна  юридична академія України,  звернувся  до господарського суду  Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача - Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим про скасування рішення № 40 від 25.02.2005 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, мотивуючи свої вимоги неправомірністю прийнятого рішення.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.02.2007 (суддя Омельченко В.А.) у справі № 2-16/19053-2006А позов Одеської  національної  юридичної академії України задоволено.

Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим № 40 від 25.02.2005 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін скасовано.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, у позові відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідач вказує на те, що позивач обґрунтовує збільшення розміру вартості навчання для студентів першого курсу через завищення офіційно визначеного рівня інфляції у зв’язку з подорожчанням робіт, послуг і товарів, збільшенням рівня мінімальної заробітної платні, передбаченою нормативними актами, необхідністю індексації заробітної платні, що, на думку відповідача, є порушенням пункту 2 Порядку надання платних послуг державними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 27.10.1997 № 383/239/131, зареєстрованого Міністерством юстиції України 12.12.1997 № 596/2400.

Також за твердженнями апелянта, при розгляді справи суд вийшов за межі принципу диспозитивності сторін, оскільки не вправі був розглядати будь-які інші підстави, якими позов не обґрунтовується, що є порушенням норм Кодексу адміністративного судочинства України.

З причин відрядження головуючого судді Лисенко В.А., на підставі розпорядження виконуючого обов’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.04.2007, головуючим у справі № 2-16/19053-2006А призначено суддю Антонову І.В.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Одеська  національна юридична академія України є навчальним закладом і надає платні послуги по отриманню вищої освіти.

З 02.02.2005 по 23.02.2005  Державною інспекцією з контролю за цінами в АР Крим було проведено перевірку дотримання Економіко-правовим факультетом Одеської національної юридичної академії України, що розташована в місті Сімферополі, державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні плати за навчання за період з 01.09.2003 по 02.02.2005.

В ході перевірки співробітники Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим дійшли висновку про необґрунтоване отримання Одеською національною юридичною академією України виручки у розмірі 846,00 грн., яке виразилося у завищенні офіційного рівня інфляції на 1,2 % при визначенні вартості навчання за 2004-2005 при офіційно визначеному Державним комітетом статистики України рівні інфляції 108,2 % Одеською національною юридичною академією України застосований рівень інфляції 109,4 %, внаслідок чого вартість навчання одного студента заочного відділення за семестр у 2004-2005 роках збільшилась на 18,80 грн., чим порушені вимоги Закону України „Про вищу освіту” та „Про ціни і ціноутворення”.

Висновки перевірки містяться в акті № 1084 від 23.02.2005.

На підставі акту перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим було прийнято рішення № 40 від 25.02.2005 про застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін,  яким з  позивача стягнута необґрунтовано отримана сума виручки в розмірі 846,00 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 1692,00 грн.

Не погодившись з рішенням Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, позивач звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про його скасування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим з наступних підстав.

Згідно з пунктом 6 статті 64 Закону України “Про вищу освіту” розмір  плати  за  весь  строк  навчання  або  за  надання додаткових освітніх послуг встановлюється вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Типовий договір затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі освіти і науки.

У відповідності до статті 7 Закону України „Про ціни і ціноутворення” вільні ціни і тарифи встановлюються на  всі  види  продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Порядку надання платних послуг державними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 27.10.1997 № 383/239/131, зареєстрованого Міністерством юстиції України 12.12.1997 № 596/2400, розмір плати за той чи інший вид послуги визначається на підставі її ціни. Базою для визначення ціни послуги є  розрахунок  валових витрат, пов'язаних з наданням послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не змінював щорічно  вартість навчання  у бік збільшення  плати за навчання з 2000- 2003 рік, а лише  проіндексував  один раз  розмір плати за навчання у 2004 році на 9,4 %, у тому числі  відповідно  до офіційного  індексу інфляції за попередній 2003 календарний рік в розмірі 8,2%.

На підставі викладеного судова колегія дійшла висновку про те, що збільшення Одеською національною академією України розміру плати за навчання студентів, які поступили на заочне відділення 2004-2005 учбового року на 9,4 % здійснено у відповідності до діючого законодавства, що регулює дане питання.

Доводи відповідача стосовно того, що при розгляді справи суд вийшов за межі принципу диспозитивності сторін, оскільки був не вправі розглядати будь-які інші підстави, якими позов не обґрунтовується, є безпідставними, оскільки позивач обґрунтуванням вартості плати за навчання студентів заочної форми Економіко-правового факультету у 2004-2005 навчальному році додатково доповнив підстави позову, право на яке надано стороні у справі статтею 51 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що постанова у справі прийнята при правильному застосуванні норм процесуального права  у зв'язку з чим вимоги Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.02.2007 у справі № 2-16/19053-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку,  передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        І.В. Антонова

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

О.В. Дугаренко