Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді , ,

при секретарі

за участю представників сторін:

позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  (вх. № ) на рішення господарського суду  області від р. по справі №

за позовом

до

про , -

встановила:

У грудні 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ланкон" (м. Харків) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинівський склозавод" (смт. Малинівка, Харківська область) про стягнення про стягнення 24 531, 88 грн. основної заборгованості, 3 760,83 грн. пені та 619,45 грн. % річних за неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором підряду № 02-07 від 15.07.2005 р., а також просило стягнути з останнього судові витрати по справі.

Заявою від 30.01.2007 р. позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на свою користь 33 640,52 грн. заборгованості за договором підряду № 02-07 від 15.07.2005 р., з яких: 24 300,00 грн. - основного боргу, 5 254,13 грн. пені, 878,79 грн. 3 % річних та 3 207,60 грн. втрат від інфляції, а також судові витрати по справі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.02.2007 р. по справі № 38/391-06 (суддя Жельне С.Ч.) позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача 24 300,00 грн. основного боргу, 5 254,13 грн. пені, 878,79 грн. 3 % річних, 3 207,60 грн. інфляційних, 336,41 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2007 р. скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при його прийнятті.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2007 р. законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представника ТОВ "Малинівський склозавод" Садовську І.С., яка підтримала апеляційну скаргу, представника ТОВ "Ланкон" Яковлєва А.А., який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2007 р. –без змін, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених матеріалами справи обставин спору за яким встановив, що 15 липня 2005 року між ТОВ "Малинівський склозавод" (замовник) та ТОВ "Ланкон" (підрядник) був укладений договір підряду № 02-07, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов’язання виконати: робочий проект на перенесення газопроводу, узгодження робочого проекту, монтаж газопроводу 260 м/п і демонтаж діючого газопроводу ф200 мм, а замовник зобов'язався прийняти та сплатити виконані роботи.

Згідно з п. 2.1. спірного договору та підписаного між сторонами протоколу договірної ціни (додаток № 1 до договору) - загальна вартість робіт складає 81 000,00 грн., а згідно п. 2.3. цього договору договірна ціна, прийнята Протоколом узгодження договірної ціни, є залишковою і не підлягає зміні.

Як зазначив суд першої інстанції, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором, що підтверджується актом приймання закінченого будівництвом об'єкту системи газопостачання від 11 жовтня 2005 року.

Даний акт підписаний уповноваженими представниками відповідача, позивача та Держнаглядохоронпраці і має всі реквізити, які необхідні для його правомочності. Зокрема, будь-яких претензій по виконаним роботам щодо якості їх виконання як з боку відповідача, так і з боку Держнаглядохоронпраці не надходило.

Відповідно до пункту 3.1 Договору загальний термін виконання робіт складає 60 календарних днів.

Згідно з пунктами 2.2., 3.2 Договору до початку робіт замовник перераховує підрядникові аванс у розмірі 70 % від загальної вартості робіт; підрядник починає проектні, монтажні роботи не пізніше 2-х банківських днів від дати отримання авансу.

Як встановив місцевий господарський суд, зобов'язання відповідача по перерахуванню авансу за договором було виконане в повному обсязі 12 серпня 2005 року (оплати проводилися 11.08.2005 р. - 28 000,00 грн. та 12.08.2005 р. –28 700,00 грн.), відповідно порушення термінів виконання робіт з боку позивача не було.

Відповідно до акту приймання закінченого будівництвом об'єкту системи газопостачання відповідачем роботи були прийняті 11 жовтня 2005 р.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що замовник здійснює оплату виконаних робіт у 5-ти денний термін, з моменту підписання акту виконаних робіт, тобто до 16 жовтня 2005 року.

На думку суду першої інстанції, враховуючи те, що сума заборгованості відповідачем не сплачена позовні вимоги ТОВ "Ланкон" є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі основної заборгованості у розмірі 24 000,00 грн.

Зокрема, на підставі п. 10.4. Договору та статті 625 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд визнав вимоги позивача по стягненню з відповідача 5254,13 грн. пені, 878,79 грн. 3 % річних та 3 207,60 грн. втрат від інфляції також обґрунтованими і задовольнив їх.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, тому є підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення і прийнятого по справі рішення –без змін, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач надав докази того, що він дійсно виконав взяті на себе зобов’язання по здійсненню для відповідача робіт у передбачені договором строки, що підтверджується актом приймання закінченого будівництвом об'єкту системи газопостачання від 11 жовтня 2005 року на загальну суму 81 000,00 грн., а господарський суд Харківської області належним чином дослідив та оцінив докази, які свідчать про невиконання відповідачем своїх договірних зобов’язань щодо своєчасної і в повному обсязі оплати за виконані роботи.

Зазначені обставини і стали підставою для захисту позивачем своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів. Тобто, позивач у повній відповідності з чинним законодавством матеріально обґрунтував та довів правомірність своїх позовних вимог до відповідача.

Відповідач же ні під час вирішення спору у господарському суді Харківської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного документального доказу обґрунтованості та правомірності як своїх заперечень проти позову, так і висловлених в апеляційній скарзі тверджень про відсутність у нього боргу перед позивачем. Його позиція стосовно того, що у позивача відсутні докази прийняття відповідачем робіт у зв'язку з відсутністю належно оформленого обома сторонами акту виконаних робіт (форми № КБ-2в), виконавчої документації, актів випробування та сертифікатів на матеріали, довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) є необґрунтованою та не відповідає наданим до суду доказам.

Як стверджує позивач, надані ним для підписання акти виконаних робіт за спірним договором, акти випробування, сертифікати на матеріали та довідки про вартість виконаних робіт не були підписані відповідачем. Разом з тим 11.10.2005 р. сторонами був підписаний акт приймання закінченого будівництвом об'єкту системи газопостачання, який слід вважати актом виконаних робіт за договором підряду № 02-07 від 15.07.2005 р., оскільки його зміст повністю відповідає загальним вимогам, що звичайно ставляться до актів виконаних робіт та має всі необхідні реквізити.

Слід зазначити, що даний акт складався приймальною комісією, за участю представників сторін та Держнадзорохоронпраці. Крім того, він належним чином оформлений (містить всі необхідні реквізити, підписи та печатки членів приймальної комісії, у тому числі підписи та печатки позивача як генерального підрядника за договором і відповідача як замовника). Ніяких зауважень щодо виконаних робіт у відповідності до п. 4.1. Договору від замовника ні при підписанні зазначеного акту, ні після приймання виконаних робіт, не надходило.

На думку колегії суддів, акт приймання закінченого будівництвом об'єкту системи газопостачання від 11 жовтня 2005 року є доказом того, що позивач виконав роботи за спірним договором у повному обсязі в передбачені договором строки, а відповідач їх прийняв. Ніяких інших договорів між сторонами не укладалось. Зокрема, питання про визнання зазначеного акту недійсним відповідачем не ставилося.

Крім того, належність прийняття документації по виконаним роботам підтверджує сам відповідач, надавши до матеріалів справи будівельний паспорт, що підтверджує належне виконання робіт позивачем.

Разом з тим, посилання відповідача на відсутність у ТОВ "Ланкон" законних підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спірним договором, є необґрунтованим.

Заперечуючи проти доводів заявника, викладених в апеляційній скарзі, позивач обґрунтовано зазначає, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, законною підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за спірним договором, яка складається з договірної ціни (сума основного боргу), пені, 3% річних та інфляційних) є невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати виконаних позивачем робіт.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Як свідчать матеріали справи, сторонами був затверджений твердий кошторис, в якому чітко була визначена вартість виконаних робіт –81 000,00 грн., яка є остаточною і не підлягає зміні.

Позивач виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором у повному обсязі, належним чином та в передбачені договором строки. Ніяких претензій чи зауважень до якості робіт відповідачем ні під час виконання робіт позивачем, ні після приймання виконаних робіт заявлено не було. У зв'язку з чим, згідно п. 4.2. Договору, після спливу 5-ти денного терміну з моменту підписання сторонами акту приймання закінченого будівництва, у позивача виникло право вимоги виконання відповідачем у повному обсязі своїх грошових зобов'язань за договором підряду № 02-07 від 15.07.2005 р.

У зв'язку з чим твердження відповідача про те, що у нього не має підстав для здійснення оплати за виконані роботи за спірним договором, є необґрунтованим, не відповідає умовам договору та наявним у справі доказам.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив істотні умови договору підряду № 02-07 від 15.07.2005 р., своєчасно та в повному обсязі не здійснив оплату за виконані роботи, колегія суддів приходить до висновку, що господарський суд Харківської області, з урахуванням матеріалів справи, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ТОВ "Ланкон" в сумі 24 300,00 грн. основного боргу, 5 254,13 грн. пені, 878,79 грн. 3 % річних, 3 207,60 грн. інфляційних.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Малинівський склозавод"  позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2007 р. по справі № 38/391-06 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статтями 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинівський склозавод" (смт. Малинівка, Харківська область) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 13 лютого 2007 року по справі № 38/391-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді