ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/13
31.01.07

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Асконі-Центр»

До                      Товариства з обмеженою відповідальністю «Людмила»

Про                       стягнення 1 454,11 грн.

Суддя Хілінська В.В.

Представники:

Від позивача           Брагар А.А. –по дов. № 22/01/07-1 від 22.01.2007

Від відповідача          не з’явились

В засіданні приймали участь

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Асконі-Центр»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Людмила»1 273,24 грн. основного боргу, 114,32 грн. пені, 38,21 грн. штрафу та 3% річних в сумі 27,85 грн. за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору купівлі-продажу від 15.01.2005 № 1092.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав,  вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 15.12.2006 та ухвалі від 22.01.2007 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Асконі-Центр» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Людмила»(покупець) було укладено договір № 1092 (далі - договір).

Відповідно до п. 1. договору продавець продає, а покупець купує продукцію в асортименті, у кількості, за ціною і загальною вартістю, зазначеними в супровідних документах (накладній) (надалі –товар). Передача товару продавцем покупцеві в межах терміну дії даного договору здійснюється партіями.

Позивач поставив, а відповідач отримав згідно договору по видатковим накладним А-0001925 від 16.02.2006 та № А-0006666 від 24.05.2006 товар на загальну суму 2 779,22 грн.

Пунктом 5. договору передбачено, що оплата за відвантажений товар здійснюється в термін 21 (двадцять один) календарних днів грошовими коштами на розрахунковий рахунок продавця.

Однак, відповідач в порушення умов договору, взятих на себе зобов’язань по оплаті товару повністю не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем і не оспореного відповідачем розрахунку, становить 1 273,24 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 1 273,24 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно п. 6.1. договору у випадку несвоєчасного виконання або часткового виконання покупцем умов, викладених у розділі 5 даного договору, встановлюється штраф у розмірі 3% від не перерахованої суми за поставлений покупцю товар.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у випадку прострочення платежу покупець зобов’язаний відшкодувати всі понесені продавцем у зв’язку з цим збитки, а також сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня) застосовується позовна давність в один рік.

При укладанні договору № 1092 від 15.01.2005 сторони визначили розмір відповідальності за порушення зобов’язання щодо оплати поставленого  товару.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті товару відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 6.2. договору оренди та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», розмір якої, за розрахунками суду, становить 114,27 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 114,27 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення штрафу, який за розрахунками суду становить 38,19 грн., обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками суду розмір 3% річних становить 27,83 грн. Вимоги позивача в частині стягнення 3% річних в розмірі 27,83 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу, пені та 3% річних в загальному розмірі 0,09 грн. задоволенню не підлягають, оскільки штрафні санкції нараховані на суму боргу в розмірі 1273,73 грн., що не відповідає наявним у справі доказам.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню  частково.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Людмила»            (м. Київ, пров. Шевченка, 3, код 16473396) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Асконі-Центр»(м. Київ, вул. М.Тимошенка, 19, код 31611370) 1 273 (одну тисячу двісті сімдесят три) грн. 24 коп. основного боргу, 114 (сто чотирнадцять) грн. 27 коп. пені, 38 (тридцять вісім) грн. 19 коп. штрафу, 3% річних в сумі 27 (двадцять сім) грн. 83 коп., 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення штрафних санкції в розмірі 0,09 грн. в позові відмовити повністю.

Суддя
В.В.Хілінська