КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2007                                                                                           № 35/488

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача -від позивача – Жидейкіна Н.Д. – юрист, Туркевич Н.В. – юрист,

від відповідача – Тарадай К.В.– юрист,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Телеком"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.02.2007

у справі № 35/488

за позовом                               КП  "Київжитлоспецексплуатація"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Телеком"

про                                                  виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.02.2007р. у справі № 35/488  позов КП «Київжитлоспецексплуатація» задоволено повністю, виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком» з приміщення загальною площею 16,90 кв. м., розташованого в будинку №1 літер А по вул. Каменєва у м. Києві, повернуто зазначене                приміщення  КП «Київжитлоспецексплуатація» та стягнуто 85,00 грн. - державного мита та 118,00 грн. - витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Зокрема, апелянт стверджує, що він користується спірним приміщенням на підставі договору суборенди від 01.09.2005 р., укладеного між Відповідачем та Печерським районним у м. Києві військовим комісаріатом, термін дії якого ще не закінчився, а тому, на його думку,  підстави для виселення відсутні.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Відповідно до рішення Київської міської ради №151/1585 від 29.11.2001р. «Про затвердження переліку нежитлових будівель комунальної власності територіальної громади міста Києва» нежиле приміщення в будинку №1 на вулиці Каменєва у місті Києві (згідно поверхового плану БТІ: буд. №1 літер А на вул. Каменєва) віднесено до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації №347 від 22.02.2002р. «Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва» нежиле приміщення по вул. Каменєва №1 у місті Києві закріплено на праві повного господарського відання за КП «Київжитлоспецексплуатація».

12 листопада 2006 року представниками КП «Київжитлоспецексплуатація» було проведено перевірку використання нежилих приміщень в будинку №1 літер А по вул. Каменєва у місті Києві та встановлено, що відповідач, без правових підстав, фактично користується нежилим приміщенням (підвалом) загальною площею 16,90 кв. м. у вищевказаному будинку.

За результатами перевірки було складено Акт обстеження нежитлового будинку №1 літер А по вул. Каменєва у м. Києві від 12.11.2006р.

Оскільки, між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини, позивач вважає протиправним використання відповідачем нежилого приміщення (підвалу) загальною площею 16,90 кв. м. в будинку №1 літер А по вул. Каменєва у місті Києві та просить суд виселити його і повернути вказане нежиле приміщення позивачу.

Оскільки спірне приміщення є комунальним майном, то спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

З матеріалів справи не вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладено відповідного Договору оренди приміщення, розташованого в будинку №1 літер А по вул. Каменєва, у м. Києві.

Згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації №347 від 22.02.2002р. «Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва» нежиле приміщення по вул. Каменєва №1 у місті Києві закріплено на праві повного господарського відання за КП «Київжитлоспецексплуатація».

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про власність» майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання, крім випадків, передбачених законодавством України.

Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать закону та цілям діяльності підприємства. До права повного господарського відання застосовуються правила про право власності, якщо інше не встановлено законодавчими актами України.

В ст. 48 Закону України «Про власність» передбачено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про власність» власник має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння.

В ст. 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача відсутні будь-які правові підстави для користування нежилим приміщенням (підвалом) загальною площею 16,90 кв. м. в будинку №1 літер А по вул. Каменєва у місті Києві, що підтверджується Актом обстеження нежитлового будинку від 12.11.2006р.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач ні при розгляді справи в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги не надав суду належні докази, які б свідчили про наявність у нього законних підстав користуватись спірним приміщенням.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги щодо виселення відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 16,90 кв.м., розташованого в будинку №1 літер А по вул. Каменєва у м. Києві, є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що він використовує спірне нежиле приміщення в будинку № 1 літер А на вул. Каменєва на підставі договору суборенди від 01.09.2005 р., укладеного між Відповідачем та Печерським районним у м. Києві військовим комісаріатом (зараз Печерсько-Голосіївський районний у м. Києві об’єднаний військовий комісаріат).

З даним висновком суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки строк дії зазначеного договору суборенди закінчився 30.08.2006 р., оскільки 30.08.2006 р. припинив дію договір оренди від 02.02.2006р. № 06/2222, укладений між КП «Київжитлоспецексплуатація» та Печерським районним у м. Києві військовим комісаріатом.

Частина 2 статті 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає, що строк надання майна в суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди. Дана умова міститься і в частині 2 статті 774 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 17 вищевказаного Закону позивач у встановлений термін і належним чином повідомив Печерський районний у м. Києві військовий комісаріат про закінчення строку дії договору оренди від 02.02.2006 № 06/2222.

Крім того, відповідно до Порядку передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 р. № 34/91, підставою для укладення договору суборенди майна є рішення Київради, а передача комунального майна орендарем у суборенду дозволяється тільки за згодою орендодавця.

На даний час рішення щодо надання дозволу Печерсько-Голосіївському об’єднаному районному у м. Києві військовому комісаріату надавати в суборенду нежилого приміщення в будинку № 1 літер А на вул. Каменєва Київською міською радою не приймалось.

Рішенням Київради від 31.10.2006 р. № 138/195 «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, продовження термінів дії договорів оренди, надання дозволів на встановлення пільгових орендних ставок» надано дозвіл на укладення договору оренди нежилого приміщення в будинку № 1 літ. А по вул. Каменєва з КП «Київжитлоспецексплуатація» тільки Печерському районному у м. Києві військовому комісаріату.

Таким чином, у Відповідача відсутні правові підстави для зайняття нежилого приміщення № 1 літер А по вул. Каменєва.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення місцевого господарського суду відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду м. Києва від 08.02.2007р. у справі № 35/488 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Телеком» – без задоволення.

2. Матеріали справи № 35/488 повернути до Господарського суду м. Києва

Головуючий суддя

Судді

29.05.07 (відправлено)