ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2007 р.                                                           Справа № 11/350-04

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарях                                                              ,                     Гаврилюк Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача:     Харькова Г.П. (довіреність  №20 від 24.01.2007р.);

від відповідача:  Федик Ю.Ю. (довіреність №25/10/10 від 10.01.2007р.),

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Калинівському районі

на постанову господарського суду Вінницької області

від "13" вересня 2006 р.  у справі

за  позовом Закритого акціонерного товариства "Калинівське будівельно-монтажне управління №5" (м.Калинівка Вінницької області)

до Державної податкової інспекції у Калинівському районі (м.Калинівка

Вінницької області)

про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2004 року Закрите акціонерне товариство "Калинівське будівельно-монтажне управління №5" (далі "акціонерне товариство") пред'явило позов до Державної податкової інспекції в Калинівському районі (далі "ДПІ у Калинівському районі") про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 12.08.2003р. №/0 щодо визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 47198,00грн. (т.1 а.с. 2 - 5).

Постановою господарського суду Вінницької області від 13.09.2006р. позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Калинівському районі від 12.08.2003р. №/0.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ЗАТ "Калинівське БМУ-5" 3грн.40коп. судового збору (т.16     а.с. 163-168).

В апеляційній скарзі ДПІ у Калинівському районі просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Зазначає, що податкова інспекція правильно донарахувала податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 24134грн. та згідно з п.п. 17.1.3 Закону України "Про порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" застосувала штрафну санкцію у розмірі 23064грн. за обставин, наведених в пунктах 2.1 і 2.5 акта перевірки від 10.08.2003р. №2301/69-0629.

Податкове повідомлення-рішення від 12.08.2003р. №/0 складено за формою "р" і надіслано підприємству згідно з Порядком направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001р. №253 (т.17 а.с. 6 - 8).

В запереченні на апеляційну скаргу акціонерне товариство "Калинівське БМУ-5" наводить пояснення по обставинах справи на спростування доводів податкової інспекції (т.17 а.с. 12 - 16).

Заслухавши пояснення представників  сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

ДПІ у Калинівському районі  провела комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства ЗАТ "Калинівське БМУ-5" за період з 01.10.2001р. по 01.04.2003р., про що склала  акт від 10.08.2003р. №2301/69-0629           (т.1 а.с. 10 - 29). В п.2.5 акта перевірки записано про несвоєчасність проведення підприємством нарахування сум податкових зобов'язань і податкового кредиту по податку на додану вартість,  чим порушено вимоги п.п. 3.1.1 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість".

Зокрема, наведено  такі порушення:

- у жовтні 2001 року до складу податкового зобов'язання не включені суми ПДВ по виконаних роботах на загальну суму 39068,40грн., ПДВ - 651грн. (замовники ДПІ у Калинівському районі, відділ капітального будівництва УМВС України у Вінницькій області) та передоплата по вінницькому водоканалу за ремонт каналізації у сумі 15000грн., ПДВ - 2500грн.;

- у грудні 2001 року до податкового зобов'язання не віднесено передоплату на загальну суму 47744,55грн., ПДВ - 7957,43грн.;

- в лютому 2002 року до податкових зобов'язань не включена передоплата по "Укртара-Інвест" згідно додаткової угоди від 29.01.2002р. №1 до договору №3/90-К-1 ПК від  06.04.1999р. на дольову участь у будівництві житла на  суму 9483грн.;

- у липні 2002 року до податкового кредиту віднесено суму ПДВ 454,46грн. по ТОВ ВКФ "Лаіра" без підтвердження податковою накладною, чим порушено п.п.7.4.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість";

- у грудні 2002 року до складу податкових зобов'язань не віднесено ПДВ в сумі 4516грн. на списану кредиторську заборгованість 27098,50грн. (бухгалтерська проводка, Дт 717 Кт 641 на суму 4516 грн. відсутня);

- у березні 2003 року встановлено прострочену кредиторську заборгованість терміном позовної давності більше трьох років, в результаті чого слід збільшити податкове зобов'язання на суму 2788грн. Перелік організацій, по яких встановлено прострочену кредиторську заборгованість на загальну суму 16726,66грн., наведено в п.2.1 акта перевірки.

В таблиці 5 пункту 2.5 показані:                                                                                                - відхилення податкових зобов'язань в сторону їх заниження, і зокрема:

- в жовтні  і грудні 2001 року - відповідно на 9011грн. і 7957грн.;

- в лютому, квітні, червні, липні, вересні, жовтні, грудні 2002 року - відповідно на 9483грн., 546грн., 1480грн., 3661грн., 2618грн., 237грн.;

- в січні і березні 2003 року - відповідно на 230грн. і 3648грн.;                                                         - завищення податкових зобов'язань за листопад 2001 року, січень, березень, травень, серпень, листопад 2002 року на загальну суму 21448грн.

Всього заниження податкових зобов'язань за актом перевірки склало 24134грн. (а.с. 16, 19 - 20).

На підставі акта перевірки ДПІ у м.Вінниці прийняла податкове           повідомлення-рішення від 12.08.2003р. №/0, яким підприємству визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 24134грн. і застосовано  штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 23064грн. (т.1 а.с.34).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з необгрунтованості прийняття податковою інспекцією спірного податкового повідомлення-рішення, з чим погоджується апеляційний господарський суд.

Згідно з п.1.5, 1.7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок  щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності  - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 16.09.2002р. №429 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2002 року за №1023/7311), акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень, зокрема, норм законодавства; факти порушень викладаються чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Акт перевірки від 10.08.2003р. не відповідає наведеним вимогам, оскільки  дані описової частини в п.2.5 суперечать даним табл.5, зокрема, за липень і грудень 2002 року, березень 2003 року; не викладена суть порушень з посиланням на первинні чи інші документи бухгалтерського та податкового обліку за листопад 2001 року, січень, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень - лютий 2003 року.

Інших доказів на підтвердження порушень по цих епізодах податкова інспекція не надала.

Тому, виходячи з приписів ч.2 ст.71 КАС України щодо обов'язку суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність свого рішення, якщо він заперечує проти адміністративного позову, апеляційна інстанція  погоджується з  судовим рішенням, яке грунтується на висновку судово-бухгалтерської експертизи від 12.05.2006р. №Е-88, про недоведеність зазначених порушень по перерахованих періодах 2001 - 2003 років (т.16 а.с. 127 - 128, 131 - 135).

Стосовно тих порушень, які описані в п.2.5 акта перевірки, то суд враховує наступне.

За  жовтень 2001 року.

Факт виконання акціонерним товариством "Калинівське БМУ-5" в жовтні 2001 року робіт  за замовленням ДПІ у Калинівському районі ( будівництво чотирьох гаражів по вул.Дзержинського в м.Калинівка) та відділу капітального будівництва УМВС України у Вінницькій області (будівництво 35-квартирного житлового будинку по вул.Пирогова в м.Вінниці) на загальну суму 39068,40грн., а тому числі податок на додану вартість 6511грн., підтверджується довідкою  про вартість підрядних робіт за жовтень 2001 року, договором на завершення будівництва від 28.11.2000р. №6, контрактом №1 (287) від 22.01.2001р.  та не заперечується обома сторонами (т.1 а.с. 84, т.3 а.с. 11 - 16).

Розрахунки названих бюджетних організацій із ЗАТ "Калинівське БМУ-5" проведені не в жовтні 2001 року, а пізніше:  ДПІ у Калинівському районі сплатила кошти платіжним дорученням від вересня 2004 року на суму 20000грн., а ВКБ УМВС України у Вінницькій області - векселем, що підтверджує й представник відповідача.

Відповідно до п.п.7.3.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження  таких коштів на поточний рахунок платника податку  або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Отже, в підприємства не виникло податкових зобов'язань за цими операціями в жовтні 2001 року.

В книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) ЗАТ "Калинівське БМУ-5"  відобразило ці операції в листопаді 2001 року (т.1 а.с. 93 - 95, т.16 а.с. 5 - 14, 15 - 16,          17 - 18).

За даними перевірки в цей звітний податковий період у підприємства малася переплата з податку на додану вартість в сумі 5524грн.

Згідно з висновком судово-бухгалтерської експертизи на початок жовтня           2001 року по замовнику "Вінницяводоканал" рахується  неоплата виконаних робіт в сумі 29960,17грн. В цьому ж місяці від "Водоканалу" надійшла оплата в сумі 15420грн., залишок неоплачених робіт  на кінець жовтня становив 14540,17грн. Податкова інспекція  не подала  доказів про те, що  перераховані боржником кошти є авансом, а не погашенням заборгованості. За таких обставин немає підстав для нарахування з суми оплати 15000грн. податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 2500грн. (т.3 а.с. 17).

За грудень 2001 року.

У висновку судово-бухгалтерської експертизи зазначено, що записи у відомості розрахунків із замовниками за грудень 2001 року по замовнику КП "Калинівське БМУ-5" свідчать про те, що в обліку не рахується надходження попередньої оплати, а проведено перенесення раніше проведених записів по кредиту рахунка 361/1 з одного об'єкта будівництва (24-квартирного житлового будинку в м.Калинівка) на інший          (90-квартирний житловий будинок в м.Калинівка).

Ця обставина підтверджується наявними у справі договорами на будівництво, даними рахунка 361/1 (т.1 а.с.78 - 81, 85 - 87, 87 - 98, т.2 а.с. 41 - 76).

За лютий 2002 року.

За висновком судово-бухгалтерської експертизи записи у відомості розрахунків із замовниками за лютий 2002 року по замовнику "Укртара-Інвест" свідчать, що в обліку не рахується надходження попередньої оплати, а проведено перенесення раніше проведених записів по кредиту  рахунка 361/1 з одного об'єкта будівництва                 (90-квартирний житловий будинок в м.Калинівка) на інший (12-квартирний житловий будинок в м.Хмільнику).

В додатковій угоді №1 від 25.01.2002р. до договору №3/90-к-1 ПК від 06.04.1999р. на дольову участь у будівництві  записано таке:

1. Зменшити дольову участь у будівництві 90-квартирного житлового будинку по вул. Возз'єднання в м.Калинівка до 60,71 м. кв. загальної площі;

2. Зменшити загальну суму фінансування по договору для отримання              60,711 м.кв. загальної площі до 56896,15грн.;

3. Зарахувати проведене фінансування по договору №3/90-к-1 ПК від 06.04.1999р. як фінансування по договору №3/12-х від 14.06.1999р. на суму 56896,15грн., що відповідає 60,711 кв.м загальної площі (т.2 а.с. 77 - 82, т.3 а.с. 6 - 10).

Таким чином, попередня оплата в цьому випадку відсутня, а відповідно, відсутній об'єкт оподаткування.

За липень 2002 року.

В книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг) за липень 2002 року за №87 є запис про придбання за податковою накладною №161 від 31.07.2007р. товару на суму 17613грн. (без ПДВ), податок на додану вартість з якої складає 3522,60грн. (т.1 а.с. 92).

На ці ж суми складено акт №1 приймання виконаних робіт за липень 2002 року, який підписаний підрядником - ТОВ "Лаіра" та замовником - ЗАТ "Калинівське БМУ-5" (т.1 а.с. 89 - 91).

На суму передоплати в розмірі 19885,28грн., перерахованої акціонерним товариством "Калинівське БМУ-5", ТОВ "Лаіра" видала податкову накладну №161 від 31.07.2002р., в якій сума ПДВ становить 3977,06грн. (т.1 а.с. 88).

Отже, в липні 2002  року позивач використав податкового кредити від ТОВ "Лаіра" на 454,46грн. менше ніж мав на це право за податковою накладною.

Тому, не відповідає дійсності висновок податкової інспекції про віднесення до податкового кредиту 454,46грн. без підтвердження податковою накладною.

За грудень 2002 року.

Експертами встановлено, що у відомостях обліку розрахунків із замовниками не міститься бухгалтерських проводок по списанню простроченої кредиторської заборгованості в сумі 27098,50грн. (ПДВ - 4516грн.), тому документально таке списання підприємством кредиторської заборгованості не підтверджено.

В акті перевірки не міститься переліку кредиторів та сум заборгованості, які, на думку перевіряючого, необхідно було списати, та немає інформації про те, що при виникненні заборгованості був використаний податковий кредит.

У зв'язку з цим відсутні підстави стверджувати про документальне обгрунтування визначеної податковим органом суми донарахування ПДВ. Стосовно решти зазначеного в табл.5 п.2.5 акта перевірки заниження податкового зобов'язання в сумі 2741грн., то ні пояснень, ні документів щодо цього податкова інспекція не подала.

За березень 2003 року.

Порядок перерахунку податку на додану вартість при списанні, простроченої заборгованості регулюється п.4.5 ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість", яким передбачено, що у разі, коли після продажу  товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації за продаж товарів (робіт, послуг), включаючи перерахунок у випадку повернення проданих товарів чи права власності на такі товари продавцю, а також у зв'язку з визнанням боргу покупця  безнадійним у порядку, визначеному законодавством України,  податок, нарахований у зв'язку з таким продажем, перераховується відповідно до зміг бази оподаткування. При цьому продавець зменшує суму податкового зобов'язання на суму надмірно нарахованого податку, а покупець відповідно збільшує суму податкового зобов'язання на таку ж суму в період, протягом якого була зменшена сума компенсацій продавцю. У зворотному порядку відбувається перегляд сум податкових зобов'язань при збільшенні суми компенсації продавцю.

В акті перевірки не наведено пояснень і посилань на документи, які стали підставою для висновку про прострочену кредиторську заборгованість (ПДВ  в сумі 3648грн.) поза терміном давності.

В письмовому поясненні від 22.12.2004р. податкова інспекція зазначила, що не може надати докази в підтвердження кредиторської заборгованості по підприємствах, вказаних в п.2.1 акта перевірки (т.16 а.с. 125).

Отже, наведене в акті перевірки порушення щодо заниження суми податкового зобов'язання за березень 2003 року нічим не підтверджується.

За наведених обставин суд першої інстанції правомірно визнав у повному обсязі протиправним податкове повідомлення-рішення від 12.08.2003р.

Оскільки постанова суду є законною, то підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6 і 7 Прикінцевих таперехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Калинівському районі залишити без змін, а постанову господарського суду Вінницької області від 13 вересня 2006р. - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя

судді:

віддрук. 3 прим.

1- до справи,

2- позивачу,

3- відповідачу,