ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 квітня 2007 р.

№ 2-2986/04

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В.

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ОСОБА_1

на ухвалу

Апеляційного суду Київської області від
03.12.04 (про скасування заборони проводити певні дії з відчуження майна та
заборони внесення змін до установчих документів ТОВ “Енергетик”)

у справі

№ 2-2986/04 Вишгородського  районного суду Київської області

за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою відповідальністю
“Енергетик”

про

відновлення становища ОСОБА_1, як
члена     ТОВ “Енергетик” (справа
№6/2-1566/04)

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: ОСОБА_1-
паспорт; ОСОБА_2- за дов. від 25.05.05;

від відповідача: Волковська Н.М.-
директор.

доповідач: Добролюбова Т.В.

ОСОБА_1 у червні 2004 року
заявлений позов до  Товариства з
обмеженою відповідальністю “Енергетик” про відновлення його, як члена
товариства у реєстраційних документах
Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергетик”.

За заявою ОСОБА_1, з метою
забезпечення позову Вишгородський районний суд Київської області  ухвалою від 05.08.04, прийнятою суддею
Толкачовою Л.А., заборонив
ТОВ “Енергетик” провадити дії з
відчуження  майна, яке належить
йому на праві власності та вносити зміни до установчих документів.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 03.12.04, у складі колегії суддів Коваленко В.К. - головуючого,
Касьяненко Л.У., Олійника В.У., перевірена ухвала в частині вжиття заходів до
забезпечення позову скасована та прийнята нова ухвала про відмову у  забезпеченні позову.  Вмотивовуючи ухвалу суд посилався на рішення
апеляційного суду від 23.06.04, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних
вимог про визнання недійсними рішень зборів учасників товариства від 15.04.03
щодо виключення його з учасників товариства.

ОСОБА_1 звернувся до  Верховного суду України з касаційною
скаргою,  в якій просить ухвалу
Апеляційного суду Київської області скасувати, як прийняту з порушенням норм
процесуального права. Обґрунтовуючи вимоги, скаржник посилається на порушення
судом вимог пункту 8 статті 313 Цивільного процесуального кодексу України,
оскільки апеляційна інстанція приймаючи ухвалу не навела норми закону, якими
керувалася. Заявник вказує, що посилання суду на рішення  від 23.06.04 є помилковим, адже, воно не
стосується предмету спору у даній справі. Разом з тим, заявник стверджує про
порушення судом приписів статті 202 Цивільного процесуального кодексу України
щодо об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Від
Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергетик” надійшло пояснення
на касаційну скаргу, в якому товариство просить в задоволенні касаційної скарги
відмовити, а ухвалу апеляційної інстанції просить залишити без змін.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих
положень  Закону  України “Про внесення змін до  деяких законодавчих актів  України щодо визначення підсудності   справ
з   питань   приватизації   та
з   корпоративних спорів”
Верховний суд України супровідним листом від 12.02.07 №6-6271 кс 05 дану
касаційну скаргу передав Вищому господарському суду України  для
розгляду.

Згідно приписів пункту 5
Прикінцевих положень цього Закону касаційні скарги на судові рішення у згаданих
справах, розглядаються касаційною інстанцією за правилами Господарського
процесуального кодексу України.

Вищий  господарський
суд  України,  заслухавши
доповідь  судді  Добролюбової Т.В. і пояснення представників
сторін, переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
процесуального
законодавства,  відзначає
наступне.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція  на підставі встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом першої інстанції норм процесуального права.
Касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим,
збирати нові докази або додатково перевіряти їх. У касаційній інстанції не
приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді
першої інстанції.

Судами встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що предметом позову уданій справі є вимога ОСОБА_1 про   відновлення
його,    як    засновника
товариства у    реєстраційних

документах  Товариства з
обмеженою відповідальністю
“Енергетик”.    Відповідно до
приписів статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від
18.07.1963 з наступними змінами і доповненнями) суд на прохання осіб, які
беруть участь у справі, або за своєю ініціативою

може вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стації справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання
рішення. Відповідно до статті 151 Цивільного процесуального кодексу України
заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення сторін.
Відтак, тягар доказування покладається на особу, яка подала заяву про
забезпечення позову.  Розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Приймаючи ухвалу
про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу провадити дії з відчуження
майна, яке належить йому на праві власності та вносити зміни до
установчих документів,  судом першої
інстанції вирішені питання не пов'язанні з розглядом справи про відновлення
становища позивача у якості засновника товариства і виконанням можливого
рішення за результатами її розгляду. Позивачем не доведено, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд
апеляційної інстанції наведене врахував, і прийняв законну ухвалу про відмову у
забезпеченні позову.

За таких встановлених обставин
справи, доводи касаційної скарги щодо порушення судом приписів процесуального
законодавства не спростовують правильність висновків апеляційної інстанції про
відсутність підстав для задоволення вимог позивача стосовно забезпечення
позову.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями  1117, 1118,
1119,  11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Апеляційного суду Київської
області  від  03.12.2004 року у справі №2-2986/04 залишити
без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Головуючий     суддя
Т. Добролюбова

С у д д і
Т.Гоголь

Л.Продаєвич