СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

11 квітня 2007 року

Справа № 20-11/280

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Злобіна Андрія Анатолійовича, довіреність №  3567/0/2-07   від 12.03.07;

відповідача: Щербакової Тетяни Євгенівни, довіреність №  б/н   від 20.12.06;

відповідача: Щербакова Анатолія Івановича, довіреність №  134   від 05.03.07;

3-ої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу житлово-будівельного кооперативу "Парус-7" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя    Дмитрієв В.Є.) від 26.02.2007 у справі № 20-11/280

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" (вул. Хрустальова, 44,Севастополь,99040)

до           житлово-будівельного кооперативу "Парус-7" (вул. Сімонок, 62, кв. 47, м. Севастополь,99002)

3-тя особа  Державне підприємство "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Севастопольліфтсервіс-3"  (вул. Заміська балка, 3,Севастополь,99008)

про стягнення заборгованості за електричну енергію

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 26.02.2007 у справі № 20-11/280 позов відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" до житлово-будівельного кооперативу "Парус-7", третя особа: Державне підприємство "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Севастопольліфтсервіс-3" про стягнення заборгованості за електричну енергію задоволено.

Стягнуто з житлово-будівельного кооперативу "Парус-7" на користь відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" заборгованість у розмірі 2861,98 грн., 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

В основу рішення покладено головний висновок суду про те, що акт порушень був складений позивачем у відповідності з Правилами користування електричної енергією, а також те, що позивачем був дотриманий порядок стягнення вартості обсягів недорахованої електричної енергії.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд необґрунтовано не прийняв до уваги той факт, що до тарифу 1 кв. м. на послуги по утриманню і експлуатації житлових будинків не входять витрати на електроенергію ліфтів. При цьому, відповідач посилається на додаток до рішення № 1256 від 23.01.2007, відповідно до якого відшкодування збитків електроенергії ліфтів передбачено з державного бюджету.

Крім того, відповідач зазначає, що ліфти, згідно з актом про готовність та приймання ліфтів, передані власнику РЕП 13, тоді як на баланс житлово-будівельного кооперативу "Парус-7" вони не передавались.

Також відповідач посилається на інші обставини, які, на його думку, мають значення для справи і які викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, надав суду відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення господарського суду міста Севастополя законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачає.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, своїм процесуальним правом на участь у судовому засідання не скористалась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи за наявними документами в матеріалах справи.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга житлово-будівельного кооперативу "Парус-7" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2006 представниками відкритого акціонерного товариства Енергетична компанія "Севастопольенерго" була проведена перевірка стану обліку електроенергії у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Севастополь, вул. Симонок, 62. В ході перевірки було встановлено порушення п. 6.40 Правил користування електричної енергією, а саме - самовільне підключення ліфтів житлового дома до сетів відкритого акціонерного товариства Енергетична компанія "Севастопольенерго", про що 07.04.2006 був складений акт № 0089086.

На підстави даного акту про порушення правил користування електричною енергією та п. п. 2.6, 7 Методики нарахування обсягу електричної енергії недооблікованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією відкритим акціонерним товариством Енергетична компанія "Севастопольенерго" проведено розрахунок вартості недооблікованої електроенергії та виставило рахунок № 18745 від 19.04.2006 на суму 2861,98грн.

Дані обставини справи перевірені судовою колегією в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України "Про електроенергетику", Порядком постачання електричної енергії споживачем, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 24.03.1999 № 441 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2002 № 475 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 в редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910.

Господарським судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Суду не надано доказів укладення договору на споживання електричною енергією між відкритим акціонерним товариством "Енергетична компанія "Севастопольенерго" та житлово-будівельним кооперативом "Парус-7".

При цьому, посилання відповідача на те, що ним підготовлений позов про примусове укладення такого договору з відкритим акціонерним товариством "Енергетична компанія "Севастопольенерго", судовою колегією не можуть бути прийняти до уваги, оскільки суд приймає до уваги тільки ті докази та факти, які мають місце на теперішній час.

Відповідно до пункту 1.3 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 в редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Думка відповідача про те, що переважну силу доказу, в частині встановлення факту персоналізації володіння ліфтів, - є акт про готовність та приймання ліфтів, яким ліфти передані власнику РЕП 13, апеляційною інстанцією вважаються неспроможними, тому що господарським судом м. Севастополя обґрунтовано та належним чином, на підставі довідки БТІ та ДРОНМ м. Севастополя, встановлено, що право власності на приміщення ліфтів по вул. Симонок, 62, зареєстровано саме за житлово-будівельним кооперативом "Парус-7".

Господарським судом першої інстанції також вірно зазначено, що відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій затверджених Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 та статті 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку", шахти та машинні відділення ліфтів з ліфтовим обладнанням та у житлових будинках - є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку, які належать житлово-будівельному кооперативу "Парус-7".

Згідно з пунктом 12.12 Правил користування електричною енергією відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію електроустановок несе власник цих електроустановок.

Також, апеляційна інстанція вважає доведеним факт відповідності нормам законодавства дій позивача при виявленні під час контрольного огляду і технічної перевірки порушень Правил користування електричною енергією з боку відповідача, про що на місці виявлення порушення у присутності представника споживача належним чином оформлений двосторонній акт порушень.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення про начислення розміру відшкодовування збитків, виниклих в наслідок без облікового споживання електроенергії, прийнято було на засіданні комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією у присутності представника житлово-будівельного кооперативу "Парус-7". У встановлений для оскарження строк відповідач рішення комісії не оскаржив.

Обставини справи свідчать про те, що 19.04.2006 на адресу житлово-будівельного кооперативу "Парус-7" був виписаний розрахунковий документ № 18745 на суму 2861,98грн. для сплати відповідно до законодавства України, якій протягом 5 операційних днів від дня отримання рахунка відповідачем сплачений не був.

Несплата відповідачем цієї суми відповідачем не заперечується.

Крім того, з матеріалів справи, а саме з додатку до рішення СМДА № 349-р - „Тарифи на послуги по експлуатації і утриманню житлового фонду” (а. с. 65) вбачається, що вартість електроенергії ліфтів входить до складу витрат пов’язаних з утриманням будинків і прибудинкових територій при тарифі 0,33 грн. за 1 кв. м., що, відповідно, також спростовує обґрунтованість апеляційної скарги в цієї частині.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає правомірним покладення відповідальності за самовільне підключення токопріємників - ліфтів до сетів позивача на житлово-будівельний кооператив "Парус-7".

З урахуванням викладеного, судова колегія  вважає, що рішення господарського суду міста Севастополя є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу житлово-будівельного кооперативу "Парус-7" залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду міста Севастополя від 26.02.2007 у справі № 20-11/280 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                Н.П. Горошко

О.А. Щепанська