АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.05.07
Справа  № 14/289

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник
Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну
скаргу СПДФО ОСОБА_1 №1/01 від 4.01.07р.

на рішення господарського
суду Рівненської області від 20.12.2006р.

у справі    №14/289

за позовом СПДФО
ОСОБА_1, с. Зоря, Рівненського району

до відповідача ВАТ
Рівненський «Райагрохім», м. Рівне

третя особа 1, яка не завляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
Клеванська сільська Рада

третя особа 2, яка не завляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача:
ПП «Профіт Рівне Плюс», м. Рівне

про
встановлення земельного сервітуту

За участю:

Від позивача ОСОБА_2,
ОСОБА_1

Від відповідача
не з'явився;

Від третіх осіб:
не з'явилися;

В ході судового засідання позивачу
права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз'яснено, заперечення щодо
складу суду не поступило.

Встановив:
рішенням господарського суду Рівненської області (суддя Марач В.В.) від
20.12.2006р. у справі №14/289 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач з рішенням не погоджується,
подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, позов залишити без
розгляду, з огляду на те, що господарським судом не було з'ясовано питання про
можливість у майбутньому набуття позивачем прав власності або користування
земельною ділянкою, суміжної з тією, стосовно якої останній просить встановити
сервітут.

Відповідач та треті особи відзиву на
апеляційну скаргу не подали, в судове засідання не з'явилися, причин неявки не
повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час розгляду справи, тому
колегія вирішила розглянути справу без їх участі.

За клопотанням позивача справа
слуханням відкладалася з 3.04.05р. на 22.05.07р.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника
позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що
рішення господарського суду Рівненської області від 20.12.2006 року слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з
наступного:

На підставі договору купівлі-продажу
від 04.03.2005 р. підприємець ОСОБА_1 придбав у ВАТ Рівненський
"Райагрохім" будівлю профілакторію, будівлю заправки, 33/100 частки
гаража, 9 боксів, що знаходяться в АДРЕСА_1. Ці будівлі знаходяться на
земельній ділянці орієнтовною площею 0,7 га, яка надана відповідачу в постійне
користування на підставі Державного акту про право постійного користування
землею серії НОМЕР_1.

По договору від 15.05.2005 року
відповідач продав ПП "Профіт Рівне Плюс" будівлю СТО, будівлю СТО
МТП, будівлю котельні, що також знаходиться в АДРЕСА_1. Ці будівлі знаходяться
на земельній ділянці орієнтовною площею 1,8 га, яка надана відповідачу в
постійне користування на підставі Державного акту про право постійного
користування землею серії НОМЕР_1.

Загальна площа земельної ділянки, на
якій знаходяться вище перераховані будівлі становить 3,3777 га, обведена
огорожею та має один центральний заїзд з вул. Центральна.

Встановлено, що земельні ділянки, якими
користується позивач та ПП "Профіт Рівне Плюс" є суміжними, при
цьому, проїзд транспортних засобів та прохід до будівель позивача здійснюється
через ділянку ПП "Профіт Рівне Плюс".

У зв'язку з тим, що ПП "Профіт
Рівне Плюс" звернулось до Клеванської селищної ради з заявою про надання
йому в оренду земельної ділянки площею 1,8 га по АДРЕСА_1 і при   цьому,
в   поданій   технічній
документації  не передбачено
будь-яких обтяжень щодо проходу та проїзду через таку ділянку інших осіб, позивач,
вважаючи, що його право може бути порушеним звернувся до господарського суду з
позовом про встановлення земельного сервітуту на обмежене платне або безоплатне
користування земельною ділянкою, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Статтею 404 ЦК України передбачено
право користування чужою земельною ділянкою, що полягає у можливості, зокрема,
проходу та проїзду через чужу земельну ділянку, а також надано право вимагати
від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки надання земельного
сервітуту.

Відповідно до статті 98 Земельного
кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або
землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне
користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Відповідно до ч. 1 ст.100 Кодексу
власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення
земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що
право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає
після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації.

Враховуючи те, що позивач не надав суду
документів, які б свідчили про виникнення у нього права власності чи права
постійного користування на земельну ділянку, суміжну з земельною ділянкою,
стосовно якої він просить встановити земельний сервітут, колегія погоджується з
висновком місцевого господарського суду про відсутність у позивача права на встановлення
земельного сервітуту Сам факт придбання нерухомого майна, не є підставою
виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою, на якій
воно розміщене.

Апеляційна вимога позивача про
залишення позову без розгляду колегією не береться до уваги, оскільки не
відповідає положенням ст. 81 ГПК України.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам
справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює
дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою
згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Рівненської
області від 20.12.2006р. по справі за №14/289 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються в
господарський суд Рівненської області.

Головуючий-суддя                         Мельник Г.І.

Судді                                    Новосад
Д.Ф.

Михалюк О.В.