ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 16/1337
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"29" березня 2007 р.

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Спаських Н.М. при секретарі  Волна С.В. , за участю представників сторін :

від  позивача:  Максунова Р.І., Соколов В.М. -  за довіреностями;

від відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Енергопласт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Етекс"  про стягнення 68 254,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача основного боргу за виконані роботи в сумі        61 757,20 грн. , пені в розмірі 5 522,60 грн. та 974,50 грн. процентів річних за прострочення проведення розрахунків на підставі договору № 60222 від 22.02.2006 року, укладеного між сторонами. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 620.00 грн.  Позивач відмовився від оцінки позовних вимог як завданих збитків, про що вніс зміни до назви позовної заяви. Позовні вимоги представник  позивача підтримали повністю.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в засідання жодного разу не направив. У відзиві на позов відповідач просить у випадку неявки представника розгляд справи провести без його присутності. Проти позову відповідач заперечив з мотивів, що роботи позивачем виконані не в повному об'ємі, строк виконання зобов'язання по оплаті робіт не настав, позивач сам повинен на користь відповідача сплатити пеню за порушення строків виконання робіт за договором № 60222 від 22.02.2006 року і відповідач має право по цих сумах на зарахування зустрічних однорідних вимог за позовними вимогами.

Суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності представника відповідача за наявними документами, оскільки він не скористався своїм правом на участь у розгляді справи.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача, дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позов підлягає до  часткового  задоволення, виходячи з такого:

22 лютого 2006 року між сторонами по справі було укладено договір № 60222 (далі - Договір), у відповідності до умов якого відповідач замовив і зобов'язався прийняти і оплатити, а позивач прийняв на себе зобов'язання виконати роботи для запуску котельні в існуючому приміщенні відповідача по вул. Чигиринська, 13 в м. Черкаси згідно робочого проекту по встановленню парового котла та здійснити інші монтажі та зварювальні роботи з використанням своїх матеріалів.

Даний договір є договором підряду. У відповідності до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона - Підрядник зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони - Замовника, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.  У відповідності до ст. 843,844 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Суд оцінює Договір як укладений належним чином з узгодженням сторонами всіх істотних його умов. Договір сторонами частково виконаний.

У відповідності до розділу 2 Договору, вартість будівельно-монтажних робіт за договором визначається локальним кошторисом і договірною ціною і складає 460 012,00 грн. з ПДВ. Вартість пусконалагоджувальних робіт визначається додатком 13 до договору та договірною ціною і складає 14 686,00 грн. з ПДВ.

Загальна ціна договору складає  474 698,00 грн. з ПДВ.

Додатковими угодами до договору № 1-4, які наявні у справі, за угодою сторін було збільшено вартість робіт по договору на загальну суму 42 432,00 грн. Таким чином, остаточна ціна договору склала -- 517 130,00 грн. (  474 698,00 + 42 432,00).

За доводами позивача, кошториси складалися лише за підписами позивача і були основою для складення договірної ціни за підписами вже обох сторін ( копії договірних цін знаходяться у справі).

Позивач зобов'язався виконати роботи по договору до 15.05.2006 року ( п. 3.1. договору). З укладеної стонами 18 травня 2006 року додаткової угоди № 4 до Договору також вбачається, що сторони домовилися про збільшення вартості робіт в зв'язку зі збільшенням їх об'єму проти передбачених у робочому проекті та кошторисі. Зміни до договору з приводу дати остаточного закінчення робіт сторони не внесли, а тому суд вважає, що уклавши додаткову угоду 18.05.2006 року ( тобто після терміну остаточного закінчення робіт по договору, який визначався датою 15.05.2006 року) сторони фактично домовилися про продовження строків виконання робіт за договором на невизначений термін.

У відповідності до п. 2.2., 4.2.,4.3. договору, оплата проводиться на розрахунковий рахунок позивача, йому надається передоплата. Розрахунки за виконані роботи проводяться згідно графіку розрахунків після надання відповідачу підписаних повноважними представниками сторін актів здачі-приймання фактично виконаних робіт. Підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти приймання-здачі робіт ( форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт ( форма КБ-3), які подаються відповідачу для підписання до 29 числа відповідного місяця.

У відповідно до ст. 193 ГК, ст. 526 ЦК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону або договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За доводами представника позивача, графік розрахунків сторонами не підписувався, а тому питання строків здійснення остаточних розрахунків за договором залишилося не врегульованим. Доказів про підписання такого графіку відповідач суду не надав.

За доводами позивача, підрядні роботи за договором ним були виконані на загальну суму -496 357,20 грн., що підтверджується наявними у справі копіями актів прийняття виконаних робіт за період березня-червня 2006 року.  За доводами позивача, пусконалагоджувальні роботи на суму 14 686,00 грн. ( п. 2.1. договору) не здійснені і їх вартість за даним позовом з відповідача не стягується.

Доказів про наявність між строронами спору з приводу якості виконаних робіт відповідач суду не надав.

Оплату виконаних робіт відповідачем було здійснено лише частково на суму 434 600,00 грн. з урахуванням передоплати, що підтверджується копіями банківських виписок, наявними у справі. В призначеннях платежу відповідач посилався на договір.

Залишок заборгованості за виконані роботи таким чином становить 61 757,20 грн.                 (496 357,20 - 434 600,00)

У відповідності до п. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у 7-денний строк від дня пред'явлення вимоги.

Оскільки форма вимоги чинним законодавством не встановлена, то суд розцінює як вимогу направлену відповідачу претензію  № 1 від 01.12.2006 року про сплату заборгованості в сумі 61 757,20 грн., пені та процентів річних за виконані роботи на котельні. Претензію вручено відповідачу 06.12.2006 року, що підтверджується копією поштового повідомлення ( а.с. 35). Таким чином, вона повинна бути виконана відповідачем 14 грудня 2006 року. Борг відповідачем сплачено не було, з чого і виник спір.

Суд вважає, що сторонами чітко обумовлено в договорі проведення оплат після підписання кожного акту прийняття виконаних робіт, оскільки підрядні роботи виконуються по договору поетапно. Договором не передбачено оплату виконаних робіт одномоментно після закінчення їх повного об'єму.

Розділом 7 договору передбачено, що після закінчення виконання позивачем всіх робіт здійснюється здача об'єкта за актом введення в експлуатацію. Після підписання акту введення в експлуатацію об'єкта та усунення всіх виявлених недоліків  вважається що позивач виконав всі види робіт, передбачені за даним договором.

За доводами позивача, акт здачі об'єкта в експлуатацію сторонами не підписувався, оскільки відповідач в односторонньому порядку припинив фінансування робіт передоплатою та ухилився від  проведення пусконалагоджувальних робіт.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що він повинен здійснювати оплату лише після остаточної здачі якісно виконаної роботи, оскільки ст. 854 ЦК України передбачає, що замовник повинен оплачувати роботи після остаточної їх здачі лише у випадку, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи чи окремих її етапів. В укладеному сторонами договорі якраз і передбачено  попередню оплату та поетапну оплату робіт за кожним підписаним актом приймання-здачі.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача залишку боргу за фактично виконаними роботами по договору в сумі 61 757,20 грн. і  позов у цій частині підлягає до повного задоволення.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 5 522,60 грн. та проценти річних за прострочення розрахунків за період 01.08.2006 року по 09.02.2007 року.

Вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до п. 6.2. договору, у разі порушення з вини відповідача строків розрахунків за виконані  роботи, відповідач повинен заплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення за період, за який платиться пеня.

Доказів про відсутність своєї вини у простроченні платежів за виконані роботи відповідач суду не надав.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, у випадку порушення строків виконання грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора повинен сплати на суму боргу 3% річних, якщо інша сума процентів не обумовлена договором.

Позивач просить стягнути з відповідача 5 522.60 грн. пені та 974,50 грн. процентів річних за період з 01.08.2006 року по 09.02.2007 року.

Суд вважає, що з урахуванням того, що строк виконання зобов'язання по оплаті виконаних робіт у відповідача настав з 14 грудня 2006 року, то пеню і проценти річних можна стягувати лише за період з 14.12.2006 року по 09.02.2007 року, як визначив кінцевий строк позивач.

Таким чином, до стягнення з відповідача належить 61 757,20 х 17% :365 х 54 = 1 553,24 грн. пені та 61 757,20 х 3% : 365 х 54 = 274,10 грн. процентів річних.

Доводи відповідача про те, що він має право на зарахування зустрічних однорідних вимог по пені, яку повинен на його корисить сплатити позивач, суд також відхиляє, оскільки :

У відповідності до ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог , строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних однорідних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Доказів направлення позивачу заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідач суду не надав. Отримання такої заяви позивач заперечив. Проти здійснення зарахування позивач також заперечив.

Суд вважає, що зарахування вимог може здійснюватися лише за згодою обох  сторін, або за наслідками пред'явлення відповідного позову відповідача до позивача за захистом свого права у випадку непогодження сторони на зарахування вимог (постанова ВГСУ від 22.07.2004 року № 15-03/186, справа v1503600-04).

Крім того, відповідач не прострочив термінів остаточного виконання робіт і не повинен платити за це пеню, оскільки за додатковою угодою № 4 до договору строк завершення виконання робіт було перенесено на невизначений термін.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача належить 61 757,20 грн. заборгованості за фактично виконані роботи по договору № 60222 від 22.02.2006 року, 1 553,24 грн. пені та 274,10 грн. процентів річних, а всього - 63 584,54 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити повністю.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам держмито в сумі 635,84 грн.  та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 109,74 грн.

З приводу стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката, судом встановлено наступне:

У відповідності до ст. 44, 49 ГПК України, до складу судових витрат відносяться в т.ч. витрати на оплату послуг адвоката, які при частковому задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач надав у справу копію квитанції на оплату адвокатських послуг від 20.01.2007 року на суму 620,00 грн. та копії свідоцтва і посвідчення на адвоката Майшеву Л.О.  Суд вважає, що позивач не довів підстав стягнення витрат на послуги адвоката, оскільки адвокат участі у розгляді справи не приймала, ніяких доказів складення нею позовних матеріалів у справі нема, договір між адвокатом та позивачем про надання послуг  у справі відсутній.

За таких обставин підстав для стягнення з відповідача витрат на надання адвокатських послуг немає .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Етекс", ідентифікаційний код 25208241, м. Черкаси, бул. Шевченка, 208 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Енергопласт", м. Черкаси, вул. Хрещатик. 135 --       61 757,20 грн. заборгованості за виконані роботи по договору № 60222 від 22.02.2006 року,                  1 553,24 грн. пені, 274,10 грн. процентів річних, 635,84 грн. державного мита та  109,74 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити.

Наказ видати.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

СУДДЯ                                                                                             Н.М. Спаських