КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

24.04.07 р.          № 32/689-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Борисенко  І.В.

суддів:            Алданової  С.О.

Шипка  В.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Кушнаренко О.О. – дов. від 20.03.2007           Грішина Н.О. – дов. від 20.03.2007

від відповідача - Ярмола О.В. – дов. № 10-2316/4046 від 13.09.2006

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДПА України

на постанову Господарського суду м.Києва від 01.02.2007

у справі № 32/689-А  (Хрипун О.О.)

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт"

до           ДПА України

про          визнання недійсним рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Стандарт” (надалі – позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Державної податкової адміністрації України (надалі – відповідач, апелянт) про визнання недійсним рішення від 09.08.2006 № 8735/6/25-0415 про залишення повторної скарги без задоволення.

Постановою Господарського суду м. Києва від 01.02.2007 р. у справі № 32/689-А позов задоволено повністю: визнано недійсним рішення Державної податкової адміністрації України від 09.08.2006 № 8735/6/25-0415 про залишення повторних скарг без розгляду; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Стандарт” 3,40 грн. судового збору.

Господарський суд м. Києва свою постанову мотивував тим, що, оскільки зобов’язання суб’єктів господарювання, що виникають з порушень у сфері валютного контролю, передбачені не податковим, а спеціальним законодавством та мають інші підставі виникнення, ніж податкові зобов’язання, то залишення скарги позивача без розгляду у зв’язку з пропуском десятиденного строку є неправомірним.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 14.02.2007р., в якій просить скасувати постанову Господарського суду м. Києва від 01.02.2007 р. у справі №32/689-А та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ТОВ „Стандарт” відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права (а саме абз.1 пп.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України від 11.12.1996 № 29) та процесуального права.

Представник апелянта (відповідача) в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти доводів апелянт заперечували  та просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, перевіривши правильність застосування норм права місцевим господарським судом, судова колегія Київського апеляційного господарського суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва прийнято рішення № /0 від 09.03.2006 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яким до позивача за порушення ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю” застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 4 128,67 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту перевірки ДПІ у Дніпровському районі м. Києва № 342/22-31954068 від 01.03.2006р. „Про результати виїзної планової перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю „Стандарт”, код 31954068, за період з 01.01.2003 по 30.09.2005” (надалі – акт перевірки від 01.03.2006р.).

Копії названих документів наявні в матеріалах справи.

Позивачем зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено в порядку адміністративного узгодження до ДПІ у Дніпровському районі м.Києва та ДПА у м.Києві та за результатами адміністративного оскарження скарги позивача були залишені без задоволення, а рішення про застосування штрафних санкцій – без змін.

Позивачем в порядку адміністративного узгодження подано до ДПА України повторну скаргу від 31.07.2006 (вих. № 62).

Рішенням Голови Державної податкової адміністрації України № 8735/6/25-0415 від 09.08.2006 повторна скарга позивача була залишена без розгляду у зв‘язку з порушенням встановлених строків, передбачених пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та п. 4 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, співпадають з його доводами, викладеними у запереченнях на адміністративний позов.

Судова колегія з доводами апелянта не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби (на який є посилання в рішенні №8735/6/25-0415 від 09.08.2006), норми вказаного пункту стосуються подачі первинної скарги.

Згідно з пп. 5.1 п. 5 вказаного Положення у разі, коли орган державної податкової служби надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до органу державної податкової служби вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до органу державної податкової служби вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Отже, нормами вищевказаного пункту Положення передбачений єдиний десятиденний строк подання повторної скарги.

Однак, Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено два строки оскарження рішень податкових органів, а саме - загальний строк у десять днів та спеціальний строк у тридцять днів, який стосується випадків визначення контролюючим органом податкового зобов’язання за причинами, не пов’язаними із порушенням податкового законодавства.

Так, у відповідності до пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

З урахуванням положень пункту 16.2 статті 16 цього Закону керівник відповідного контролюючого органу (або його заступник) може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги платника податків понад строки, визначені в абзаці першому цього підпункту, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Остаточне рішення вищого (центрального) органу контролюючого органу за заявою платника податків не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Якщо відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення або відповіді контролюючого органу на скаргу, замість десятиденного строку, визначеного у абзаці першому цього підпункту.

Місцевим судом правильно встановлено, що штрафні санкції у розмірі 4 128,67 грн. застосовані до позивача за порушення ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю”, тобто, за порушення валютного законодавства.

Відповідно до преамбули Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю” цей Декрет установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Штраф за порушення порядку здійснення валютних операцій не передбачений у переліку податків і зборів (обов’язкових платежів), визначеному ст. ст. 14 та 15 Закону України „Про систему оподаткування”.

За таких обставин судова колегія вважає, що до правовідносин, що виникають з приводу стягнення штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, підлягає застосуванню абз.5 пп.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, яким передбачений спеціальний тридцятиденний строк оскарження. А тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача не було підстав для залишення повторної скарги позивача без розгляду у зв’язку з пропуском строку звернення зі скаргою.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга Державної податкової адміністрації України підлягає залишенню без задоволення, а постанова Господарського суду м. Києва від 01.02.2007р. у справі № 32/689-А – залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 86, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 212 та 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний господарський суд,  –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації України б/н від 14.02.2007р. на постанову Господарського суду м. Києва від 01.02.2007р. у справі № 32/689-А залишити без задоволення, а постанову Господарського суду м. Києва від 01.02.2007р. у справі №32/689-А за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Стандарт” до Державної податкової адміністрації України - без змін.

2.  Матеріали справи № 32/689-А направити до Господарського суду м. Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, передбачені ст.ст. 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя          Борисенко  І.В.

Судді

Алданова  С.О.

Шипко  В.В.