ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.05.07 р.                                                                               Справа № 15/150пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Акускомт” м. Маріуполь ()

про припинення  юридичної особи

за участю представників сторін:

від позивача: Лукащук Т.М. –  старший податковий державний  інспектор юридичного відділу за довіреністю № 3 від 09.01.2007 р.

від відповідача:  не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя до товариства з обмеженою відповідальністю „Акускомт” м. Маріуполь про припинення юридичної особи.

Ухвалою суду від 13.04.2007 р. була прийнята позовна заява до розгляду та порушено провадження у справі №15/155пн, сторони зобов’язані представити документи та учинити певні дії.

21.05.2007 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні  представником позивача було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу.

Заслухавши у судовому засіданні 21.05.2007 р. пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд:

ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію  суб’єкта підприємницької діяльності – юридичної особи  ТОВ „Акускомт”, довідки Донецького обласного управління статистики  № 92-19-94 про включення до ЄДРПОУ ТОВ „Акускомт” є юридичною особою, ідентифікаційний код – 34027569; дата реєстрації 02.02.2006 р.; місцезнаходження – 87547, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 50 років СРСР, 24/56.

Згідно ст. 67 Конституції України  кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно    додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 9 Закону України “Про систему оподаткування”   № 1251 –ХІІ від 25 червня 1991 року зі змінами та доповненнями, платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів                    (обов’язкових платежів).

Відповідно до пункту 1.11 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) -  документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки,  встановлені  законодавством, на підставі  якого  здійснюється  нарахування  та/або сплата податку, збору  (обов'язкового  платежу).

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає у податковій декларації. Пунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 наведеного закону податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період.

Пунктом 3 статті 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” № 509 –ХІІ від 4 грудня 1990 року передбачено, що державні податкові інспекції в районах у містах контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов’язаних з обчисленням податків, інших платежів.

Згідно акту перевірки Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя № 7/15-114-2 від 24.01.2007 р. відповідач, за юридичною адресою не знаходиться.  Крім того, згідно довідки № 95/15-114-2 від 05.04.2007 року, відповідач з моменту державної реєстрації не надає до податкового органу податкові декларації, документи бухгалтерської звітності, які є обов’язковими формами звітності, згідно чинного законодавства.

Згідно частини 2 статті 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” неподання юридичною особою протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для винесення судового рішення про припинення юридичної особи.

У відзиві на позовну заяву від 21.05.2007 року відповідач не заперечував проти припинення юридичної особи за рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. В даному випадку дії відповідача, пов’язані з визнанням позовних вимог щодо припинення юридичної особи не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не представив доказів надання податкових декларацій та документів фінансової звітності до податкового органу протягом року, вимоги позивача про припинення підприємницької діяльності відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім винесення рішення про припинення юридичної особи, позивач просив суд зобов’язати орган державної реєстрації виключити відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, в той же час не надав доказів про порушення своїх прав з боку органу державної реєстрації щодо відмови про виключення відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. У позовній заяві позивач орган держреєстрації як відповідача по справі не зазначив.Тому дана вимога, на думку суду, не підлягає задоволенню.

Державне мито стягується з відповідача на користь Державного бюджету України відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з виникненням спору з вини відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2; 4; 12; 32-35; 43; 49; 78; 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Припинити державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю „Акускомт” (87547, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 50 років СРСР, 24/56; ) як юридичну особу.

Відмовити в задоволенні вимог Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції   м. Маріуполя щодо зобов’язання органу державної реєстрації виключити відповідача з  Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Акускомт”  (юридична адреса: вул. 50 років СРСР, 24/56; ; поточний рахунок 8771 в Маріупольській філії АКБ „Укрсоцбанк” м. Маріуполь; МФО 334185) на користь Державного бюджету України (рахунок 0006 банк ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, , одержувач – УДК у Київському районі м. Донецька)  державне мито у розмірі 85,00 грн.

У судовому засіданні 21.05.2007 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

У день набрання рішенням законної сили направити копію рішення державному реєстратору для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя