Харківський апеляційний
господарський суд
Ухвала

Іменем України

Адміністративна
справа
Головуючий по 1-й інстанції
№ АС-13/506-06
Суддя -Водолажська Н.С.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя
-Бабакова Л.М.

02 квітня 2007 р.
м. Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду у складі:        головуючого судді Карбань І.С., суддів
Бабакової Л.М., Шутенко І.А.

При секретарі  Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_1
-паспорт серії ІНФОРМАЦІЯ_1

відповідача -Гусь А.М.
-дов. № 3657/9/10-008 від 22.11.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду
заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу (вх. НОМЕР_1)
відповідача, Харківської ОДПІ, на Постанову господарського суду Харківської
області від 16.01.2007 року по справі № АС-13/506-06

за позовом ПП ОСОБА_1,
м. Люботин

до  Харківської ОДПІ у Харківській області

про скасування повідомлення-рішення

Встановила:

Постановою господарського суду Харківської області від
16.01.2007р. (суддя  Водолажська Н.С.)
позов було задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Харківської
ОДПІ Харківської області НОМЕР_2 від 14.02.2005р. про застосування фінансових
санкцій в розмірі 2913,55 грн. Стягнуто з держбюджету України на користь ПП
ОСОБА_1 3,40 судового збору.

Відповідач, Харківська ОДПІ, з Постановою господарського суду не
згодний, подав заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в яких
просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач, ПП ОСОБА_1, заперечень на апеляційну скаргу не надав, у
судовому засіданні просить залишити апеляційну скаргу відповідача без
задоволення, постанову господарського суду Харківської області від 16.01.2007р.
без змін, вважає, що постанова суду першої інстанції обґрунтована та прийнята у
відповідності до чинного законодавства з урахуванням усіх фактичних обставин
справи.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представників сторін,
колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття
оскарженого податкового повідомлення-рішення є акт від 03.02.2005 р. перевірки
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності магазину, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить позивачу.

В даному акті перевірки вказано, що перевіряючі діяли на підставі
посвідчень на перевірку від 01.02.2005 р. НОМЕР_3 та НОМЕР_4, дійсні до
07.02.2005 р. Відповідачем до матеріалів справи надані копії вищевказаних
посвідчень, в яких в порушення законодавства вказано, що працівнику органу ДПС
доручається провести перевірку декількох суб'єктів підприємницької діяльності
(8 осіб), в т.ч. позивача.

У відповідності з "Порядком оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого законодавства", затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. № 327,
Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 925/11205
факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства  викладаються в акті невиїзної документальної,
виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі,
із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених
фактів, а у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити
перелік цих документів.

Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством
України.

Перевірка була проведена з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про застосування РРО в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" 265/95-ВР від
06.07.1995р. (із змінами та доповненнями) ,контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Згідно ст. 16 цього Закону планова перевірка здійснюється органами,
уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові
платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з
пунктами 5-9 статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше
одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків,
визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації)
такими особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне
нарахування, здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не
підлягає виконанню.

Позапланова перевірка, що провадиться уповноваженими контролюючими
органами стосовно осіб, визначених у частині другій цієї статті, може
здійснюватися виключно на підставі постанови слідчого, органу дізнання або
відповідно до рішення суду.

Позивач перебуває на єдиному податку, що підтверджується наданим
ним до матеріалів справи свідоцтвом про сплату єдиного податку у 2005 р., що
також відображено в акті перевірки. Відповідач не надав суду докази дотримання
строків перевірки позивача.

Дана перевірка не може вважатися ні плановою, ні позаплановою, так
як план перевірок на лютий 2005р. не був затверджений керівником ДПА
Харківської області, позивач не був належним чином повідомлений про дату
проведення перевірки, також перевірка позивача до жодних з визначених Указом
Президента України № 817/98 від 23.07.1998р. обставин для проведення такої
перевірки не підпадає.

Також, відповідачем не надано доказів наявності на час її
проведення або постанови слідчого, або органу дізнання, або рішення суду, що
свідчить про порушення порядку призначення та проведення позапланової
перевірки.

Згідно акту перевірки, перевірка розпочата о 17-45 год. і
закінчена о 19-30 год. Магазин працює до 17-00 год. і це відображено на
вивісці, яка розміщена на дверях магазину, що свідчить про проведення перевірки
у неробочий час. В обґрунтування даного твердження позивачем також надана копія
трудового договору з гр. ОСОБА_2 (продавець), в якому записано, що час
виконання робіт встановлений з 8-00 год. до 17-00 год.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" проведення перевірок органами державної податкової
служби не повинно порушувати нормального режиму роботи платників податків.

В акті перевірки вказано, що перевіряючими були виявлені порушення
п. 2 ст. З Закону України "Про застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг", а саме, при реалізації товару на
загальну суму 10,5 грн. продавець не виписала та не видала розрахунковий документ
на суму покупки.

Товар на вказану суму був проданий не перевіряючим, а невідомому
чоловіку, оскільки він вимагав у продавця відпустити йому товар, не зважаючи на
її відмову у зв'язку з закінченням робочого часу. Товар був виданий для
запобігання подальшого конфлікту. Крім того, підприємниця вказала на те, що
придбавши товар громадянин вийшов з ним з магазину і тільки після цього в
магазині з'явилися перевіряючі, пред'явили посвідчення і повідомили про
проведення перевірки. Але перевіряючі відмовилися від запису в журналі
перевірок і самі покупки не робили.

Ні в акті перевірки, ні документах, що до нього прикладені,
відсутні відомості про особу, яка купувала товар в магазині під час проведення
перевірки. Відсутні також дані про те, яким чином перевіряючими був встановлений
сам факт здійснення покупки і те, що продавець не видала покупцю квитанцію,
оскільки перевіряючими товар не купувався. Таким чином, висновки стосовно
невидачі розрахункового документу при реалізації товару зроблені на припущенні,
а тому є недоведеними.

Також при проведенні перевірки були виявлені невідповідності суми
готівки на місці проведення розрахункових операцій даними РК та КОРО на суму
494,71 грн.

Після закінчення роботи магазину о 17-00 год. ці кошти були
вилучені із каси і оформлена квитанція про службову видачу і зроблений запис у
КОРО, що підтверджуються наданими позивачем копіями КОРО та квитанції від
03.02.05 р., але ці обставини помилково не були прийняті до уваги
перевіряючими.

Також, первіряючими було неправильно складено опис готівкових
коштів, в якому вказано "мелочь -тридцать девять" і не вказано
фактично які кошти знаходились в касі.

На підставі викладеного, судом першої інстанції зроблено
обґрунтований висновок, що акт перевірки не відповідає фактичним обставинам,
докази перевіряючими отримані з порушенням вимог чинного законодавства,
висновки відповідача є незаконними.

На підставі порушень, встановлених перевіркою, яка була проведена
в порушення законодавства в неробочий час, не можуть бути підставою для
нарахування штрафних санкцій.

Прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення про
застосування фінансових санкцій за порушення вимог Закону України „Про
застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"
суперечить також положенням ст. 17 цього Закону, якою передбачено прийняття при
наявності підстав відповідного рішення. Оскільки прийняття податкового
повідомлення-рішення (податкового повідомлення) передбачено Законом України
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", який не розповсюджується на правовідносини, що
регулюються Законом України „Про застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг", у відповідача не було законних підстав
для визначення застосованих санкцій податковими зобов'язаннями.

Суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок, що оскаржене
податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі неправомірної перевірки,
без врахування фактичних обставин, з порушенням вимог спеціального
законодавства, воно є незаконним і позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли
підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія вважає, що постанова господарського суду
Харківської області від 16.01.2007р.
підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача -без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206,
209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Харківської області від 16.01.2007р. по справі №
АС-13/506-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати
касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий
суддя          Карбань І.С.

Судді
Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.