СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.07                                                                                 Справа № 3/167

Суддя Доманська М.Л.,   розглянувши матеріали  за позовом

Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м. Ровеньки Луганської області

до Малого приватного підприємства "ЖЕНЬШЕНЬ", м. Луганськ

про стягнення 7 429 грн. 40 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Кузнєцова Г.П. (дов. від 29.12.06 № 1-3/3д-109),

від відповідача –не прибув (явка обов'язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суму несплаченої провізної плати 7429 грн. 40 коп.

Представником позивача подано клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, яке судом розглянуто та підлягає до задоволення.

Відповідач відзиву на позов не надав, у судове засідання не прибув.          Справу  озглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представника позивача,  суд прийшов до наступного.

Між сторонами у справі  укладено договір від 07.03.03 № У-31-03,  за умовами  якого “Постачальник” (ДХК «Ровенкивугілля», правонаступником якого є позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання передати у власність, а “Покупець” (відповідач у справі)–прийняти і оплатити  відповідний товар (вугілля) на умовах цього договору. Договором передбачено, що розрахунки за поставлений товар здійснюються на умовах 100% передоплати; п.3 договру передбачено, що витрати, пов»язані із доставкою вугілля до станції призначення несе «Покупець»на умовах передоплати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на підставі листів-заявок відповідача у квітні-липні 2003 поставив за реквізитами, вказаними відповідачем, вугілля у 19-ти вагонах, провізна плата у яких склала 30718 грн. 80 коп..

У зв»язку з тим, що  відповідач лише частково погасив борг перед позивачем з оплати витрат, пов»язаних із доставкою вугілля до станції призначення позивач просить стягнути з відповідача на свою користь провізну плату у сумі 7429 грн. 40 коп..

Відповідач  відзиву на позовну заяву не надав, позовні вимоги не спростував.

Оцінивши обставини справи та доводи позивача у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Зобов’язання сторін ґрунтуються на умовах договору від 07.03.03 № У-31-03.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на адресу відповідача у справі  за відповідними залізничними накладними у період з квітня по липень 2003 було  поставлено вугілля за договором від 07.03.03 № У-31-03 у відповідних вагонах, витрати позивача, пов»язані із доставкою вугілля до станції призначення у цих вагонах відповідач оплатив лише частково. Відповідач вказаний факт не спростував, належних доказів погашення заявленої у позові заборгованості не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України,  якщо строк виконання боржником  обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вищевказаним договором від 07.03.03 № У-31-03 не встановлений строк виконання боржником (відповідачем у справі) обов’язку щодо оплати витрат позивача, пов»язаних із доставкою вугілля до станції призначення (передбачена  100% передоплата), тому відповідно до ст.530 ЦК України позивачем на адресу відповідача надіслана вимога від 20.04.06 № 37юр про оплату боргу у сумі 7429 грн. 40 коп..

Відповідач заборгованість своєчасно не погасив.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач  виконав свої зобов’язання за договором та  передав відповідачеві  відповідний товар (вугілля), що підтверджується відповідними документами, у тому числі: листами-заявками відповідача, залізничними квитанціями про приймання вантажу , вимогою від 20.04.06 № 37юр. Відповідач у повному обсязі не розрахувався з позивачем з оплати витрат позивача, пов»язаних із доставкою вугілля до станції призначення, у зв’язку з чим за ним утворився борг, який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь  у сумі 7429 грн. 40 коп., що підтверджений матеріалами справи, та відповідачем не спростований.

Таким чином, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного,  ст.ст. 526, 530 ЦК України, керуючись ст.ст.44, 49, 75,82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з  Малого приватного підприємства "ЖЕНЬШЕНЬ", м. Луганськ , вул..Леніна,45, код 21810699,

на користь Державного підприємства «Ровенькиантрацит», Луганська область, м. Ровеньки, вул. Комуністична, 6, код 32320704, борг у сумі 7429 грн. 40 коп.,  витрати по державному миту –102 грн. 00 коп. та 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ позивачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –25.05.07.

Суддя                                                                                                       М. Л. Доманська