СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

12 квітня 2007 року

Справа № 20-7/416

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Заплава Л.М.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: Кухарєнко Віра Миколаївна, довіреність №  04-02   від 10.01.07

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Ілюхіна Г.П.) від 07.02.2007 по справі № 20-7/416

за позовом Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Гоголя, 20-а, місто Севастополь, 99011)

до Дочірного підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" (вул. Делегатська, 4, місто Севастополь, 99001)

про стягнення 19686,00 грн адміністративно-господарських санкцій за недотримання нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 році

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Севастополя від 07.02.2007 у адміністративній справі № 20-7/416 (суддя Ілюхіна Г.П.) відмовлено у задоволенні позову Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" про стягнення 19686,00 грн.  штрафних санкцій за недотримання нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 році.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену вище постанову та задовольнити позовні вимоги.

Позивач вважає, що судом першої інстанції невірно застосовані положення статей 18, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991 № 875 та пунктів 13,14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 № 314, якими передбачена атестація робочого місця для працевлаштування інвалідів відповідної нозології, інформування, крім державної служби зайнятості, ще й органів соціального захисту населення та громадських організацій інвалідів. Невиконання зазначених вимог позивач вважає підставою для відповідальності за недотримання нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. А тому Дочірнє підприємство державної акціонерної компанії "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" повинно перерахувати на його рахунок 19686,00 грн. штрафних санкцій, сума яких визначається  у розмірі середньої річної заробітної плати штатного працівника на відповідному підприємстві за 3 робочих місця,  призначених  для  працевлаштування  інвалідів  і  не зайнятих інвалідами (656 200 грн. - фонд оплати праці штатних працівників за рік: 100 чисельність штатних працівників = 6562 грн.  (середньорічна заробітна плата штатного працівника) x 3 = 19686 грн).

05.03.2007 відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 12.04.2007.

У судовому засіданні 12.04.2007 представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, причина неявки не відома, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином ухвалою від 12.03.2007.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших  осіб,  які  беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи.

Судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за наявними в ній матеріалами у відсутність представника відповідача.

Повторно переглянувши матеріали справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до  частини 1 статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991 № 875, у редакції Закону України від 23.12.2004, для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлено норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, де працює 25 і більше чоловік, у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих.

Судом встановлено, що згідно з наданим позивачеві 20.01.2006 Дочірнім  підприємством державної акціонерної компанії "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" звітом "Про зайнятість та працевлаштування інвалідів" за формою державної статистичної звітності № 10-ПІ поштова-річна за 2005  рік, у підприємства середньооблікова кількість штатних працівників у звітному періоді становила 100 осіб; чотиривідсотковий норматив місць для працевлаштування інвалідів становив 4 особи (100 x 4% = 4 особи); фактично у підприємства працював 1 інвалід. Фонд оплати праці штатних працівників зазначено у сумі 656 200 грн, середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 6562,00 грн. (а. с. 5, 22).

У доповненнях до заперечень на позовну заяву Дочірнє підприємство державної акціонерної компанії "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" уточнило, що згідно з довідкою МСЕК від 23.01.2007 № 15,  працівнику підприємства Кравчуку Н.С. з 15.03.2003 МСЕК встановлена третя група інвалідності. Кравчук Н.С. працює на підприємстві з 01.12.1999 (наказ про прийняття на роботу № 45-к). На підставі цього, на підприємстві у 2005 році працювало 2 інваліда. Причиною невірного зазначення даних у звіті № 10-ПІ поштова-річна за 2005  рік є неповідомлення працівником про встановлення йому групи інвалідності. Сума штрафних санкцій за нестворені 3 робочих місця  для працевлаштування трьох інвалідів - 19686,00 грн.  (а. с. 79-81).

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” підприємства, установи, організації, де кількість  працюючих  інвалідів  менша,  ніж установлено  нормативом, передбаченим частиною 1 статті 19 названого Закону, сплачують  адміністративно-господарські   санкції за кожне робоче місце.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 "Про затвердження Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального              захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів" встановлено, що на  підприємствах,  де  працює  більш як 15 чоловік, суми штрафних   санкцій   визначаються   у   розмірі  середньої  річної заробітної плати на  відповідному  підприємстві  за  кожне  робоче місце, не  зайняте  інвалідом.

Середня річна заробітна плата за звітом  відповідача складає 6562,00 грн. (а.с. 5).

Позивачем на адресу Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів"  04.05.2006 скерована претензія № 04-200 про перерахування на його рахунок 19686,00 грн.  штрафних санкцій (а.с. 6).

Відповідачем штрафні санкції не сплачені, на підставі чого Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду.

Приймаючи постанову 07.02.2007, суд виходив з безпідставності заявленого позову.

Судова колегія згодна з цими висновками,  так як згідно з частиною 1 статті 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, у редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин, працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування,  громадськими організаціями інвалідів.

В той же час, пунктом 5 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів передбачено, що підприємства розробляють заходи  щодо  створення  робочих місць  для  інвалідів,  включають  їх  до  колективного договору, інформують центри зайнятості,  місцеві органи соціального  захисту населення  та  відділення  Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих  місць  для  працевлаштування інвалідів.

Відповідач щомісячно до 28 числа інформував Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створені робочі місця шляхом направлення звітів Ф-ЗПН.

У пункті 14 Положення № 314 від 03.05.1995 зазначено, що підприємства щорічно до  1  лютого  року,  що настає за  звітним,  подають відділенням Фонду  соціального  захисту  інвалідів  відомості  про середню  річну  заробітну плату на підприємстві,  середньо облікову чисельність штатних працівників облікового складу та про кількість працюючих інвалідів; інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Отже, працевлаштування інвалідів може здійснюватись органами, що визначені у статті 18 Закону України від 21.03.1991 № 875, лише за наявності отриманої від підприємства інформації про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інвалідів.

Належним повідомленням про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів є систематичне подання звітів за формою державної статистичної звітності № 3-ПН. Відповідно до пункту 2.1 Інструкції щодо заповнення державної статистичної звітності за формами № 3-ПН „ Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках”, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 06.07.1998 № 244, звіт за формою № 3-ПН подається підприємствами, незалежно від форм власності і господарювання, місцевому центру зайнятості 28 числа щомісячно, де проставляється наявність вільних робочих (вакантних посад) в рахунок річної броні,  для працевлаштування громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, у тому числі і інваліди. Наявність вільних робочих місць (вакантних посад) зазначається щодо  кожної  категорії  громадян  окремо  під своїми шифрами, для інвалідів це „14”.

Отже, звіти за формою державної статистичної звітності № 3-ПН містять вичерпну інформацію про наявність на підприємстві вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів протягом звітного періоду.

Судом встановлено, що ДП ДАК "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" протягом 2005 року надавав Севастопольському міському центру зайнятості відомості про вакансії для працевлаштування інвалідів у формі звітів № 3-ПН станом на 28.02.2005, 28.04.2005, 16.05.2005, 28.05.2005, 28.07.2005, 28.09.2005, 28.10.2005, 28.11.2005, 28.12.2005, у яких відображено кількість вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів (а.с. 23-56).

У наданих до суду ДП ДАК "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" поясненнях щодо неподання до Севастопольського міського центру зайнятості звітів у формі № 3-ПН станом на 28.01.2005 та 28.06.2006, відповідач посилається на те, що у періоди з 01.01.2005 по 10.01.2005 та з 20.01.2005 по 04.02.2005 на підприємстві були не робочі дні (на момент подання звіту за січень 2005 року) , а з 13.06.2005 по 03.07.2005 кадровик підприємства знаходився у відпустці, а його обов’язки щодо подання звітів ні на кого не покладались (на момент подання звіту за червень 2005 року), що підтверджується копіями наказу № 185-ос від 29.12.2004, № 16-ос від 20.01.2005, № 39-о від 27.05.2005 (а. с. 82).

Судом причини визнані поважними у зв’язку з тим, що у інших поданих звітах відображено наявність вакантних посад у кількості  робочих місць для працевлаштування інвалідів і зміни в кількості робочих місць не відбулись.

Наявність звітів за формою № 3-ПН за 2005 рік свідчить про належне систематичне щомісячне інформування органів працевлаштування інвалідів, що виключає можливість відповідальності за недотримання нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Крім того, відповідачем направлялись листи від 17.05.2005 № 203/1, 01.06.2005 № 240/1 позивачу, від 21.09.2005 № 369/1 міському центру зайнятості про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів (а. с. 64-67). Але інваліди не були направлені до відповідача для працевлаштування ні центром зайнятості, ні позивачем.

Як було зазначено вище, направленню  інвалідів на підприємство передує обов'язок юридичної особи виконати організаційні дії по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів і інформуванню  органів, передбачених статтею 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-12 від 21.03.1991, які полягають у наступному.

Робоче місце інваліда  вважається  створеним, якщо воно, згідно з  пунктом 3 Положення про робоче місце інваліда і про порядок                    працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 № 314, відповідає встановленим вимогам  робочого  місця  для  інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда. Таким чином, необхідною ознакою факту створення робочого місця для працевлаштування  інваліда є наявність саме працюючого на такому місці інваліда.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 82-ос від 10.05.2005 „Про затвердження переліку робочих місць для працевлаштування інвалідів” на ДП ДАК "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" затверджено 2 місця для працевлаштування інвалідів на посаді технік-лаборант мукомольного виробництва, 1 місце на посаді слюсаря та на посаді наладчика устаткування на виробництві харчової промисловості, тобто створено 4 робочих місць для працевлаштування інвалідів, що відповідає 4% від загальної чисельності працюючих. Згідно звіту форми 10-І працевлаштована Юрченко Л.Н. (а.с. 5, зворот, 73).

Позивач стверджує, що відповідачем порушено Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 № 314, а саме не проведення атестації робочих місць для інвалідів, що виключає сам факт створення цих місць.

З аналізу положень частин 2,3 статті 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” та пунктів 2, 3 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів вбачається, що фактично робоче місце має бути створено з урахуванням фізичних можливостей певного інваліда, індивідуальних програм реабілітації та в залежності від відповідної нозології інваліда. Тому, створення робочого місця для інваліда, а саме, його пристосування для праці інваліда здійснюється у кожному окремому випадку спеціально для конкретної особи. Таким чином, умовою для створення робочого місця для працевлаштування інваліда є пропозиція на працевлаштування інваліда відповідної нозології, оскільки без такої пропозиції неможливо встановити, працевлаштування інваліда якої категорії може бути запропоновано, що унеможлює створення відповідного робочого місця.

Органи, передбачені статтею 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-12 від 21.03.1991, інвалідів на ДП ДАК "Хліб України" "Севастопольський комбінат хлібопродуктів" у 2005 році не направляли, а тому немає підстав вважати що відповідачем порушено вимоги Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”,  Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що висновки, викладені у постанові місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи, отже підстави для скасування постанови господарського суду міста Севастополя від 07.02.2007 у адміністративній справі № 20-7/416 відсутні.

Керуючись статтями 195, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову господарського суду міста Севастополя від 07.02.2007 у адміністративній справі № 20-7/416 залишити без змін.

Головуючий суддя                                        З.Д. Маслова

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

Л.М. Заплава