СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.05.07                                                                                 Справа № 9/223ад

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора міста Луганська в інтересах держави в особі Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська механізована компанія», м. Луганськ

про стягнення 6003 грн. 21 коп.

в присутності представників:

від заявника –Мазепіна М.В. - пом. прок., посв. № 105 від 05.09.06,

від позивача - Паталаха К.В. - держ. подат. інсп., дов. № 8689/10 від 20.03.07,

від відповідача –Кузнецов О.В. - директор, наказ № 3-К. від 02.04.07.

Суть спору: позивачем  заявлена  вимога про стягнення з відповідача, ТОВ «ЛМК», в доход державного бюджету України заборгованість з податку з доходів фізичних осіб в сумі 6003 грн. 21 коп.

У судовому засіданні заявник та позивач звернулися до суду із заявою про уточнення позовної заяви, в якій вони фактично зменшили розмір позову та просять стягнути з відповідача в доход місцевого бюджету заборгованість з податку з доходів фізичних осіб в сумі 5289,0 грн.

З урахуванням вказаної заяви суд, вирішуючи цей спір, виходить зі зменшеного розміру позову.

У судовому засіданні відповідач в усній формі висловив погодження з новим  розміром позовних вимог, оскільки він частково сплачував заборгованість з податку з доходів фізичних осіб.

В обгрунтування позову прокурор виклав наступне.

Ленінською МДПІ з 20.12.06р. по 21.12.06р. було проведено невиїзну документальну перевірку відповідача з питань повноти та своєчасності внесення до бюджету прибуткового податку та податку з доходів фізичних осіб за період з 01.12.03р. по 30.11.06р., за результатами якої складено акт № 940/17-32419347 від 21.12.06р.

За результатами перевірки податковим органом було встановлено, що відповідачем у порушення ст.ст. 8, 19 Закону України «Про податок з фізичних осіб»від 22.05.03р. № 889-ІV (далі –Закон 889) станом на 01.12.06р. не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 6003,21 грн.

Оцінивши доводи заявника, позивача та відповідача і надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.91р. № 1251-ХІІ (далі –Закон 1251) податок на доходи фізичних осіб  є загальнодержавним податком.

Відповідно до пп. 8.1.1 ст. 8 Закону 889 податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах ст. 7 цього Закону.

Відповідно до пп. 8.1.2 ст. 8 Закону 889 податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Згідно з п. 1.15 ст. 1 Закону 889 податковий агент –юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента –юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов’язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідно до п. 4.1 Порядку заповнення відомостей про нараховані та виплачені фізичним особам сум доходів і утриманих з них податків, затв. наказом ДПА України від 30.12.97р. № 473 (чинного з 29.09.03р.), який регулює подання органам державної податкової служби України тих відомостей про суми виплачених доходів і утриманих з них податків фізичних осіб, які передбачені ст. 9 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб –платників податків та інших обов’язкових платежів" та постановою КМУ від 6 листопада 1997 року № 1232 "Про заходи щодо впровадження ідентифікаційних номерів фізичних осіб –платників податків та інших обов’язкових платежів", довідки подаються до органів державної податкової служби щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним періодом.

Особливість паперового носія форми № 8-ДФ у тому, що зазначені форми містять загальну інформацію, передбачену для накопичення даних про нарахування (сплачені) на користь платника податку сум доходів та сум утриманих з них податків. Використання паперових носіїв цих форм звітності не дає змогу безпосередньо визначити податкові зобов’язання платника податку.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність боргу відповідача з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5289,0 грн., відповідач визнав борг у цьому обсязі, позовні вимоги визнаються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення до місцевого бюджету .

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 87, 89, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, ТОВ «Луганська механізована компанія», 91000, м. Луганськ,  вул. Хвойна, 2а, ,  суму податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5289,0 грн. до місцевого бюджету.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 29.05.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г.Ворожцов